Городи́ще, старослов'янське урочисте град — «поселення, укріплене валами і ровами; місце, де збереглися рештки укріпленого поселення»; залишки колись укріпленого поселення. Термін в основному охоплює постійні укріплені поселення від доісторичних часів до часів Середньовіччя (V–XVII століття). Як правило, городища розташовувалися у важкодоступних місцях — там, де ландшафт забезпечував природну опору для захищеного будівництва, наприклад на пагорбі, та часто поруч з озером, річкою або струмком, мисах різних водойм, іноді посеред боліт, або там, де ландшафт збільшував оборонну перевагу природними укріпленнями у вигляді річок, ярів, боліт, крутих схилів і т.п. Так само, для городищ характерна практика підвищення обороноздатності місця за допомогою захисних споруд у вигляді земляних або дерев'яно-земляних валів, дерев'яних, глинобитних або кам'яних стін. Укріплення зазвичай повторюють контури пагорба, тому мають форму підпорядковану рельєфу, з однією або декількома оборонними лініями з одного або кількох (у значних за площею городищ) рядів земляних укріплень з частоколами або оборонними стінами та зовнішніми ровами. В інших випадках вони мають контури правильного прямокутника з піднесенням на платформі. Залишки колишнього укріпленого поселення, як правило, підносяться над околицями і збереглися у вигляді валів і ровів. Вал як частина огорожі був важливим будівельним елементом, і складався із землі з внутрішньою стіною та частоколом. Чисто кам'яні стіни рідко зустрічаються. Рови сьогодні не видно або видно погано, оскільки вони були піддані ерозії протягом століть.
Городище | |
Частково збігається з | Опідум |
---|---|
Протилежне | місто |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDFRbFF6TWxRalp1YzJKbGNtY3RVbVZyYjI1emRISjFhV1Z5ZEdWeUxWZGhiR3d1YW5Cbkx6STFNSEI0TFZRbFF6TWxRalp1YzJKbGNtY3RVbVZyYjI1emRISjFhV1Z5ZEdWeUxWZGhiR3d1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Городища бувають як незначних розмірів, так і досить потужні укріплення з двох і трьох валів і рову між ними, займали площу від 500 до 2000 м², та розташовані в природно захищених місцях. Залежно від регіону та часу розрізняють різні типи, такі як кельтські городища, слов'янські городища, високогірні поселення часів переселення, угорські городища і ін.
Городища поступово ставали центрами оборони, управління, торгівлі та ремесел, тобто перетворювалися на оборонні, адміністративні та торговельно-ремісничі центри племінних об'єднань, які активно розвивалися до XIII століття, коли на зміну їм прийшли укріплені міста.
В переліку слів і виразів, які використовуються на позначення, в залежності від історичної чи фактичної точки відліку, або щодо інших ознак при категоризації, поняття городище позначається такими словами і фразами:
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkwTDBKeWFYUnBjMmhmUTJGdGNGOUVhV2RwZEdGc1gxUmxjbkpoYVc1ZlRXOWtaV3d1YW5Cbkx6STFNSEI0TFVKeWFYUnBjMmhmUTJGdGNGOUVhV2RwZEdGc1gxUmxjbkpoYVc1ZlRXOWtaV3d1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek13TDBKcGMydDFjR2x1WHkxZloyRjBaVjloYm1SZmQyRnNiQzVxY0djdk1qVXdjSGd0UW1semEzVndhVzVmTFY5bllYUmxYMkZ1WkY5M1lXeHNMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
- — го́род, городо́к,
- — апелятив городище, (загальна назва), або власні назви: Городище, Городок
- — староруське місто,
- — огороджене частоколом місто, селище, яке було укріпленим пунктом, (обгороджене місто)
- — населений пункт,
- — міські фортифікації ("град"),
- — оборонний комплекс,
- — осідок,
- — укріплена оселя,
- — укріплене поселення,
- — обгороджені (укріплені) території
- — «місце, де збереглися рештки укріпленого поселення»,
- — «Городище (археологія)» або «Городище, археологічна пам'ятка» — це про добуті розкопками археологічні залишки фортифікованих пунктів (найчастіше — давнини та середньовіччя).
Визначальний елемент для «Городищ, археологічна пам'ятка» — рештки штучних захисних споруд, що чи-то самі по собі, чи-то у комбінації з природними перешкодами утворюють замкнений контур, всередині якого — захищений простір (так званий майданчик городища). При цьому ані масштаби та складність структури укріплень, ані матеріал, з якого вони були збудовані (дерев'яні, дерев'яно-земляні, глинобитні, муровані), ані функціональне призначення та/або статус пункту (городище-сховище, городище-святилище, фортеця, укріплена садиба, замок, місто тощо) до уваги зазвичай не беруться. Також нерелевантна ознака городища — постійна присутність мешканців в межах укріплень, що археологічно відбивається у наявності культурного шару та/або решток стаціонарних житлових споруд. Менш однозначний критерій для визначення археологічної пам'ятки як городища — тривалість використання укріплень, адже в різних мілітарних традиціях практикувалося зведення тимчасових фортифікаційних споруд із замкненою структурою (табори, польові укріплення тощо). Щоправда, останні залишають по собі чіткі археологічні сліди радше у виняткових випадках, а зазначені винятки найчастіше — це наслідок саме тривалого (безперервного або спорадичного) використання таких фортифікаційних споруд. На практиці терміном городище на території України найчастіше визначають залишки фортифікованих пунктів, що мають сліди дерев'яно-земляних укріплень (вали та рови), у хронологічному діапазоні від енеоліту до пізнього середньовіччя.
- — «Городище (залишки іншого поселення)»
За Великою радянською енциклопедією (рос. Большая Советская Энциклопедия): «Городище (залишки ін. поселення)» — залишки стародавнього укріпленого поселення чи міста. Слово «Городище (залишки ін. поселення)» зустрічається в російських літописах з початку XII століття. «Городище (залишки ін. поселення)» зазвичай є трикутним, круглим або прямокутним майданчиком, часто захищеним природними укріпленнями (річками, ярами) і обов'язково ровами і земляними валами (або стінами). Виникнення найдавніших укріплених поселень пов'язане з епохою патріархату та з переходом населення до скотарсько-землеробського господарства; зміцнення споруджувалися для захисту майна роду — худоби та зерна — від ворожих набігів. На території СРСР та ін. країн відомі десятки тисяч «Городищ (залишки ін. поселення)», багато з них досліджено. Найдавніші «Городище (залишки ін. поселення)» в СРСР відносяться до енеоліту (Михайлівське поселення та ін), пізніші — до XVII століття. Нерідко «Городище (залишки ін. поселення)» однієї епохи використовувалося згодом населенням, яке прийшло на цю територію пізніше. Деякі «Городище (залишки ін. поселення)» досягають величезних розмірів, наприклад скіфське Кам'янське городище (12 км2). Майданчик «Городище (залишки ін. поселення)» зазвичай має культурний шар; у ньому при розкопках виявляють залишки жител, майстерень, різні речі тощо. Виняток становлять «Городище (залишки ін. поселення)»-притулку, де населення ховалося лише під час набігів ворога. До середньовічних «Городище (залишки ін. поселення)» відносяться залишки низки міських кремлів, укріплених садиб і замків, а також деякі споруди, що входили до системи сторожових укріплень.
- — в урочистому мовленні: град.
Усі ці назви стосуються піднесеного місця з одним або кількома валами, зробленими із землі, каменю та/або дерева, із зовнішнім ровом. Багато невеликих ранніх городищ було покинуто, а більші та значніші з них були перебудовані пізніше. Термін «городище» охоплює дуже широку категорію об'єктів, і включає як слабо укріплені поселення бронзового століття, так і потужні укріплені комплекси епохи середньовіччя.
Більшість городищ підлягають правовій охороні згідно з записом до реєстру пам'яток, але багато знищено систематичною оранкою та вивезенням піску, каменю і ін. Городища виділяються на полі у вигляді контуру валу або рову, або валу у вигляді конуса, який видно і сьогодні. Більшість з них виключені з земель сільськогосподарського використання або їхня поверхня заліснена.
-
- Реконструкція слов'янського дерев'яного укріплення на горі Біров, Польща
- Частокіл городища. Реконструкція укріплень слов'янського городища на горі Бірюв, поблизу гміни Оградзенець, Сілезьке воєводство, Польща.
- Це модель першої огорожі Празького Граду з церквою Сан-Віто в центрі.
-
- Городище в с. Колбац (2021) в ґміні Старе Чарново Грифінського повіту Західно-Поморського воєводства на північному заході Польщі. Територія села була заселена принаймні з часів лужицької культури.
Етимологія
Град «місто, огорожа», давньоруське градъ; — запозичення з старослов'янської мови; старослов'янське (церковнослов'янське) градъ є прямим відповідником до давньоруського городъ, українського город.Етимологічно город — обгороджене місце.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkyTDAxdmJuUmxjbWxuWjJsdmJtbGZaR0ZzYkNVeU4yRnNkRzh1YW5Cbkx6STFNSEI0TFUxdmJuUmxjbWxuWjJsdmJtbGZaR0ZzYkNVeU4yRnNkRzh1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У той час слово було близьким за значенням до слів за́мок, фортеця, поліс, бург. За походженням це слово пов'язане з прасл. *gordъ («огороджене місце», «огорожа») і вважається спорідненим з лит. gardas («сад»), лат. hortus («сад»), прагерм. *gardaz («огорожа», «двір», «сад») і гот. gards («двір»). Східнослов'янською повноголосною формою є «город» (давньорус. городъ), південнослов'янською неповноголосною — «град» (староцерк.-слов. градъ), звідси елемент «-город», «-град» у багатьох слов'янських назвах міст.
Давньоруське городъ «огорожа, паркан, фортеця; місто; мур», польське grod «фортеця, замок; місто», кашубське [star(o)gard], чеське, словацьке hrad «замок, фортеця», верхньолужицьке hrod «замок, фортеця, палац», полабське gord «стайня, стодола», старослов'янське гардъ «місто, сад». Град — урочиста назва городища.
Першим і єдиним джерелом, у якому взаємопов'язано перераховано 56 племен і градів народів Центрально-Східної Європи першої половини ІХ століття, є «Опис міст (градів) і областей на північ від Дунаю» («Descriptio civitatum et regionum ad septentrionalem plagam Danubii»).
Город — це стародавня назва укріпленої оселі, обведеної валом, — пізніше її заступило місто. За словянського розселення в Україні городів було так багато, що Русь-Україну звали «землею городів» — гардаріка. Багато городів побудували пізніше Володимир Святославич, Ярослав Мудрий, Данило Галицький (Холм і Львів) та ін.
Якщо замок складав комплекс укріплень середньовічного міста — його зараховують до городищ. Щодо менш значних центрів говорять про городки. Дитинці були різних розмірів: від 10 га в найбільших містах (Київ, Переяслав) до 0,5–1 га в менш значних центрах. Таким чином, в менш значних центрах дитинець наближався до феодального замку, і у військовому плані являв собою фортецю (оборонна будівля для захисту місцевості; також використовувалися у мирний час для зміцнення влади тих, хто перебуває при владі). Замок — будівля (або комплекс будівель), що поєднує в собі житлові та оборонно-фортифікаційні завдання. У найбільш поширеному значенні слова — укріплене житло феодала в середньовічній Європі.
Хронологія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemszTDBGbGNtbGhiRjl3YUc5MGIyZHlZWEJvWDI5bVgwMWhhV1JsYmw5RFlYTjBiR1VsTWtOZk1Ua3pOUzVxY0djdk1qVXdjSGd0UVdWeWFXRnNYM0JvYjNSdlozSmhjR2hmYjJaZlRXRnBaR1Z1WDBOaGMzUnNaU1V5UTE4eE9UTTFMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUzTDB0bGJIUmxibTFoZFdWeUxtZHBaaTh5TlRCd2VDMUxaV3gwWlc1dFlYVmxjaTVuYVdZPS5naWY=.gif)
Поняття в основному охоплює постійні укріплені поселення від доісторії (також: преісторія, доісторичні часи), до часів кам'яно-мідного віку (його також називають мідним віком, енеолітом) та часів середньовіччя (V–XVII століття, — від 476 року, часи падіння Римської рабовласницької римської імперії і Великого переселення народів; період між античністю і новим часом — до 1700-тих років, — до початку капіталізму — середини XVII століття).
Найчастіше вони зустрічаються на пізніх термінах:
- Культура полів урн і атлантична бронзова доба (бл. 1300 р. до н.е. — 750 р. до н.е.) Бронзова доба
- Гальштатська культура (бл. 1200 р. до н.е. — 500 р. до н.е.) пізній бронзовий вік — ранній залізний вік
- Латенська культура (бл. 600 р. до н.е. — 50 р. н.е.) пізній залізний вік
У доісторичній Європі населення зростало. Підраховано, що приблизно за 5000 років до нашої ери під час неоліту в Європі проживало від 2 до 5 мільйонів; у пізньому залізному віці його населення становило від 15 до 30 мільйонів. За межами Греції та Італії, які були більш густонаселені, переважна більшість поселень залізного віку були невеликими, мабуть, не більше 50 жителів. Винятком були городища, на яких проживало до 1 000 осіб. З появою оппіди в пізньому залізному віці поселення могли досягати 10 000 жителів. Зі збільшенням населення доісторичні суспільства ускладнювилася. Близько 1100 року до нашої ери з'явилися городища, які в наступні століття поширилися Європою. Вони служили різним цілям і були племінними центрами, захисними місцями, осередками ритуальної діяльності та місцями виробництва.
У середньому гальштатському періоді городища стали домінуючим типом поселень на заході Угорщини.Юлій Цезар описав великі городища пізнього залізного віку, які він зустрів під час своїх походів у Галлію, як оппіда. До цього часу більші з них стали більше схожими на міста, ніж на фортеці, і багато з них були асимільовані як римські міста.
Городища часто займали армії завойовників, але в інших випадках форти руйнувалися, місцеві жителі насильно виселялися, а форти залишалися занедбаними. Наприклад, був спустошений і покинутий під час белгівських вторгнень на південь Британії в I столітті до нашої ери. Покинуті форти іноді знову займали та зміцнювали під новою загрозою іноземного вторгнення, наприклад, війни князів у Литві та послідовні вторгнення до Британії римлян, саксів і вікінгів. Городи мали велике стратегічне і тактичне значення в період війни, оскільки деякі з середньовічних міст стояли на стратегічних шляхах і ворог в своєму поході змушений був біля них затримуватись, а також міста давали захист війську, коли воно не могло встояти перед ворогом і змушене було відступати. Боротьба йшла від одного міста до другого. Виникнення городищ пов'язане з добою патріархально общинного ладу, коли суспільство переходить від мисливства і рибальства до землеробства і скотарства та з розвитком торгових шляхів. Городища поширені в усіх країнах і належать до різних історичних епох.
Дослов'янські і слов'янські городища. Городища в Україні. Історіографія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TlM4MVpTOGxSREFsUVRBbFJEQWxRalVsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRFbE9ETWxSREFsUWtFbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT0VaZkpVUXdKVGxCSlVReEpUazJKVVF3SlVKREpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVReEpUZ3hKVVF4SlRnekxuQnVaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsUVRBbFJEQWxRalVsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRFbE9ETWxSREFsUWtFbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT0VaZkpVUXdKVGxCSlVReEpUazJKVVF3SlVKREpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVReEpUZ3hKVVF4SlRnekxuQnVadz09LnBuZw==.png)
У трипільський період (5500–2750 роки до нашої ери) поселення були здебільшого відкритого характеру і розташовувались на пагорбах і в долинах. Поселення в долинах, як і сучасні етнографічні поселення, простягалися вздовж невеликих річок за системою однієї вулиці, з тією відмінністю від сучасних селянських садибних господарств, що якщо в останніх хата від річки відділена левадою, городом і двором з господарськими будівлями, то в трипільські часи у долинних прирічкових поселеннях хата ставилась безпосередньо на березі біля води.
Найкраще розкопаним трипільським селищем є Коломищина I, яке показало, що розташовування жител було не лише в долинах вздовж річок, але й на пагорбах і, що важливо, колом, а незабудований центр поселення слугував загоном для худоби. Це селище складалося з 30–40 житлових будинків, і окремих подвір'їв не було. Селище було цілісним як сукупність жител; воно було одночасно двором, а двір функціонував як загін для худоби. Близько до великих житлових будинків розташовувалися малі будівлі господарського призначення. Зазвичай трипільські будівлі визначають як глинобитні, але це не точно. Хати на Коломищині будували з грубих дерев'яних плах, складених сторч і обмазаних глиною зсередини і ззовні. На півдні, в районах, де не було лісу, (Володимирівка на Уманщині), хати будували не з плах, а з пруття, обмазаних глиною. Хати звичайно дво- та многодільні (3–4 діли).Печі будували на підвищеннях з глиняних валиків, і вони мали припічні підвищення-лежанки; підлогу робили з глини. На околиці Рубаного Мосту, на плато вигину високого лівого берега річки Велика Вись, новомиргородський археолог Озеров Петро Іванович виявив трипільське поселення етапу СІ площею близько 50 га.
У наступний період, за часів енеоліту й бронзової доби, городища з'являються на високих берегових відрубних кручах, і цей тип поселеннь прийшов на зміну трипільським селищам. Цей тип військового, мілітарного поселення існував і в скитські часи, коли городища досягали дуже великих розмірів (наприклад, Більське городище 25 км в окружності) з розвиненою системою валів і та укріплень.
На Городищі «Дикий Сад» (площа 6–7 га), поселенні доби білозерської культури, що існувало на території сучасного Миколаєва близько 1250–925 років до н.е., розкопки виявили 85 бронзових предметів, а хімічний аналіз знайденого бронзового серпа показав, що він позодить з Прикарпатського регіону. Водними шляхами до цього поселення стікалися люди і товари з усього Причорномор'я та віддалених північних земель, зокрема Прикарпаття.
Гальштатський період знаменує собою початок розвитку місцевої залізної промисловості. Виробництво металу (прикрас та знарядь, серпів, ланцюгів, ножів) досягло особливого піеу в атлантичну добу.
- Станіславське городище — пам'ятка археології національного значення. Є однією з пам'яток Нижнього Подніпров'я, у якому проживали жителі з VI ст. до н. е. до І ст. н. е.
- Вхід в Станіславське давнє городище
- Залишки укріплень Більського городища скіфських часів (кінець VIII—початок III століть до н.е.). Загальна площа городища 4400 га. Для порівняння площа Вавилону — 900 га. Складається з трьох укріплених поселень, об'єднаних однією фортечною стіною валів загальною довжиною — 33833 метра.
- Бізюкове городище (друга пол. II ст. до н.е. — середина III ст. н.е.) На фото — О.В. Симоненко на археологічних розкопках пізньоскіфського некрополя.
-
- Пагорби Донецького городища
- Давньоруське городище в с.Стільсько VIII–ХІІ ст. площею понад 250 га. На фото: з цього городища
- Античне городище біля села Кошари (IV ст. до н.е.–III ст. до н.е.). Дуже постраждало від чорних археологів
- На території с.Башмачка досліджено кургани епохи бронзи (III–I тисячоліття до н. е.), скіфські (курган Башмачка) та сарматські кургани (IV–II ст. до н. е)
Відомі великі, так звані «скіфські» городища VI–V століття до нашої ери (Немирівське, Кам'янське, Більське та ін.), збудовані осілими землеробськими племенами, в тому числі предками слов'ян. На території скіфських городищ (з'явились у них в кінці V століття до нашої ери) розміщувалось додаткове укріплення — цитадель, останній притулок на випадок ворожого нападу; водночас цитадель була і найбагатшою частиною городища: тут мешкала скіфська знать. Таке городище, наприклад, було на лівому березі Дніпра на землі сучасних сіл Кам'янки та Великої Знам'янки Запорізької області, займаючи площу близько 12 км2. Мурованим містом, оточеним кам'яними стінами та вежами є Бізюкове городище.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUzTHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRPU1ZFTUNWQ05WOGxSREFsT1RjbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJERWxPRElsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVGxESlVRd0pVSTRKVVF4SlRneExtcHdaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsT1RNbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RrbFJEQWxRalZmSlVRd0pUazNKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpDSlVRd0pVSkZKVVF4SlRneUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVYeVZFTUNVNVF5VkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WVM5aE5pOGxSREFsUVRBbFJEQWxRalVsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRFbE9ETWxSREFsUWtFbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT0VZdGQyRnNlUzVxY0djdk1qVXdjSGd0SlVRd0pVRXdKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXhKVGd6SlVRd0pVSkJKVVF4SlRnMkpVUXhKVGsySlVReEpUaEdMWGRoYkhrdWFuQm4uanBn.jpg)
У Ранньому середньовіччі на території сучасної України зіткнулися два світи — осілих землеробів та кочівників, Європа та Азія. Наслідками нападів кочівників на поселення осілих слов'янських племен були спалені житла, витоптані кочовою кіннотою поля, частина людей була вбита, інші зникли безвісти і стали рабами.
Для середнього Наддніпров'я в V–IV ст. до н.е. — IV–V ст. н.е. характерні відкриті поселення з будинками, збудованими з пруття й глини. Відкриті поселення землеробського населення розташовані поблизу укріплених поселень.
Понад 2 000 років тому грецьким і римським вченим було відомо, що багаточисельні племена венедів живуть на сході Європи, між Карпатськими горами та Балтійським морем. Вони були предками сучасних слов'янських народів. За їх іменем Балтійське море називалося тоді Венедським заливом Північного океану. На думку археологів, венеди були споконвічними мешканцями Європи, нащадками племен, які жили тут ще в кам'яному і бронзовому віках. Назва слов'яни почала поширюватися лише півтори тисячі років назад — в середині 1-го тисячоліття нашої ери. Спочатку так називались лише західні слов'яни. Їх східні побратими називались антами. Після цього слов'янами почались називатись всі племена, які говорили слов'янською мовою.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDFWcmNtRnVaVzVzWVc1a01ERXVhbkJuTHpJMU1IQjRMVlZyY21GdVpXNXNZVzVrTURFdWFuQm4uanBn.jpg)
Напочатку нашої ери скрізь по Європі відбувались великі переміщення племен і народів, які вступали в боротьбу з рабовласницькою Римською імперією. В той час слов'янські племена займали вже велику територію. Деякі з них проникли на береги рік Одри і Лаби (Ельби). Разом з населенням, яке жило на берегах Вісли вони стали предками західнослов'янських народів — польського, чеського і словацького. Особливо значним було переселення слов'ян на південь — на берег Дунаю і на Балканський півострів. Праслов'янські землеробсько-скотарські громади повільно пересуваючись общинами і окремими сім'ями в пошуках нових зручних місць для поселення, вирубували ліси для своїх полів проникли напочатку нашої ери у верхнє Подніпров'я, де жили інші племена. Аж до наших днів на високих берегах рік і озер збереглись рештки древніх слов'янських поселень. В часи, коли війни не лише між різними племенами, але й між сусідніми общинами були постійним явищем, люди селились в важко доступних місцях, оточених крутими схилами, глибокими ярами або водою. Вони зводили навколо своїх поселень земляні вали, копали глибокі рови і обносили свої житла дерев'яним тином. Рештки таких укріплень називаються городищами. Житла будувалися в вигляді землянок, всередині були глинобитні або кам'яні печі. В кожному поселенні жили звично родичі, які нерідко вели своє господарство общиною. Хліборобство, яке було високо розвиненим за античної доби, в слов'янський період (VI–IX ст.) дуже деґрадує. Спустошливі наслідки в століття великого переселення народів, спричинили депопуляцію, зростання лісових площ, загальне падіння рівня матеріальної культури, так звана Роменська культура, а відтак й занепад хліборобства. Змінилася система хліборобства, і замість орного домінуючим стало безорне й безтяглове лісове підсічне хліборобство. Ділянки посівних площ були розкидані на значній відстані одна від одної. Землеробське господарство тих часів було важким: щоб підготувати землю для посіву, спочатку треба було вирубати ділянку в лісі. Зимовий місяць, протягом якого рубали ліс, називався «січень» (від слова «сечь» — рубати). Далі слідували місяці «сухий» і «березол», під час яких ліс сушили і спалювали. Сіяли прямо в золу, злегка розрихлену дерев'яною сохою або оралом. Таке землегосподарство називається «вогневим», або «підсічним». Найчастіше сіяли просо. Але були відомі і інші злаки: пшениця, ячмінь і жито. До відомих в Україні зернових культур ще з неоліту (з Трипільської доби) належать: просо, яра пшениця і ячмінь; за гальштатської доби (1000–500 років до н.е.) появилося жито, в I столітті — гречка, ще пізніше овес. В другій половині 1-го тисячоліття нашої ери поширилася культура жита, яке разом з пшеницею й ячменем стало головними зерновими культурами. Із овочів була поширена ріпа. Місяць жнив називався «серпень», а місяць молотьби — «вересень» (від слова «врещи» — молотити). Те, що назви місяців у древніх слов'ян походили від назв землеробських робіт, засвідчують про першочергове значення землеробства в їх господарстві. Ця система лісового хліборобства, яка не передбачала використання тяглової сили худоби, чи знарядь для оранки, при низькому рівні техніки вимагала натомість застосування значної кількості людської фізичної сили, наявності «великої родини», що на Поліссі зберігалася до початку XX століття. В XI–XIII століттях безорне і безтяглове хліборобство поступилося місцем орному і тягловому землеробству. Розкопки Райковецького городища біля Бердичева виявили багато залізних наральників різних типів і чересел. В ужитку вкористовувався дерев'яний плуг з металевим кріпленням для коси і різцем (металевим насадом-наральником і різаком). Ймовірно, що в середньовіччі в лісовій смузі орне хліборобство поєднувалося з підсічним. Подібність між етнографічним плугом та римським наводить зв'язок з орним хліборобством античної доби. Спустошення в XIII–XIV століттях і зменшення населення в Україні в той час, в тому числі і в наслідок «чорної чуми», призвели до збільшення лісової площі в XV–XVI століттях, а отже, до поширення лісового підсічного хліборобства, яке тривало на Волині і в XIX столітті.
- Детальніше переглядайте: (Вирощування зерна в Україні), Хліборобство
За свідченням візантійських авторів, слов'яни в VI та VII віках ще не мали держави. Вони жили незалежними племенами. На чолі цих племен стояли військові вожді (відомі імена цих вождів: Межимир, Добрита, Пірогост, Хвилібуд і ін.).
Біля древніх слов'янських городищ нерідко можна зустріти круглі і видовжені земляні насипи — кургани. При розкопках в них знаходять залишки спалених людських кісток і обгоріле на вогні начиння. Древні слов'яни спалювали мерців на погребальному вогні і рештки захоронювали в курганах.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk14TDBSM1pXeHNhVzVuWDIxaFpHVmZkMmwwYUY5dFlXMXRiM1JvWDJKdmJtVnpMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFFZDJWc2JHbHVaMTl0WVdSbFgzZHBkR2hmYldGdGJXOTBhRjlpYjI1bGN5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Гуцульські пряжки з бронзи, що мають схожість з металевими виробами в культурі «піль поховань» перших століть нашої ери, а також ідентичність сучасної кераміки Волині та Західної України з археологічною керамікою Черняхівського типу III століття, вказують на зв'язок етнографічної культури українського народу з часами античної доби. Розкопки городищ київськох доби (ХІ–XIII ст.) виявили, що видобуток та обробка заліза в той час були високорозвиненими та поширеними. Залізо добували з болотної руди. Специфікація окремих виробів і різноманітність типів (наральників, кіс, рибальських гачків, замків і т.д.) свідчать, що технологія була на високому рівні. З надзвичайної різноманітності залізних знарядь для деревообробки (городище Княжа гора поблизу Канева на річці Росі), можна зробити висновок, що деревообробка була високорозвиненою в усіх її галузях. Знайдені в Райках кліті-майстерні де виготовляли хрести-енколпіони (натільні хрести) та каблучки свідчать, що в цей період на поселеннях була зосереджена концентрація виробництва та дрібна торгівля хрестиками і прикрасами, а князь-володар городища виступав у цей період (XI–XIII ст.) не тільки як носій влади й адміністратор, але й як підприємець, промисловець і крамар. У цьому ж регіоні в селі Межиріч Канівської громади Черкаської області, на мисі між річками Рось та Росава, за 12 км на захід від р. Дніпро розташована Межиріцька стоянка — пізньо-палеолітична стоянка мисливців на мамутів. Радіовуглецеве датування проб кісток різних тварин, у тому числі й мамута, дозволило визначити вік стоянки у досить вузькому діапазоні — близько середини 15 тисячоліття до н.е. Середньовіччя VI–XIII століть характеризується типовими городищами з земляними валами, побудованими за дерев'яними конструкціями (рубані кліті заповнені глиною). Житла, розміщені по колу, є частиною системи укріплень; житла двоповерхові, нижня кімната слугує за комору. Центр городища незабудований. Земляні вали деяких городищ викладені кам'яними плитами (Пліснесько біля Бродів, можливо Райки). На рівнині поза валами городища розташовані поселення смердів, житла в цих селищах — землянки.
Початково місто зростає не за рахунок розширення площі городища, а за рахунок збільшення кількості городищ, побудованих на сусідніх горах (Київ, Городське і т.д.); лише згодом, шляхом засипання ровів, що розділяли окремі городища-гори, вони утворили широку площу для міста і виникло місто в більш новому розумінні цього слова. Архаїчні поселення (Райки, Городське) не мають окремих дворів і вулиць; поселення є водночас і двором. Пізніші городища (наприклад, Вишгород) розділяються на окремі , які утворюють вулиці і типове планування, властиве пізнішим містам. В городищах архаїчного типу ремісничі кліті не відокремлені, — вони входять у загальну систему житлових і фортифікаційних клітей (Райки).
Найдавніші давньоруські городища належать до другої половини I-го тисячоліття н.е. (наприклад, Київське, VI ст.).
Городища в епоху раннього феодалізму. Староруське місто
Спочатку, в Древній Русі було декілька невеликих держав — племінних князівств, на місці яких в IX столітті виникає Руська держава, — велике князівство Київська Русь, яке було феодальною державою. До XII століття головним джерелом доходу для князів були зовсім не власні землі, а були ним побори — данина. У XII столітті паралельно мали вжиток високе, літературне «власть» (духовною сутністю є позбавлення волі підвладного) і низьке, повсякденне «волость» (територія, на яку поширюється «власть»). Для того, щоб була влада, її треба тримати. Держава — це буквально те саме, що «султан» арабському світі та «імперія» влатинському. Найархаїчніші уявлення про князівську владу створюють подвійну легітимацію: «згори» — силою і загрозою, і «знизу» — встановленим предківською традиційною філософією космосом-волостю.
Спочатку «челядь» означало сім'я, і влада соціального поміщика-домовладики суспільства над дітьми часто була необмеженою і включала право на їхнє життя. У збірному значенні «челядь» у давньоруській державі означала населення феодальної вотчини, що перебувало в різних формах залежності від феодала (холопи, закупи, смерди та ін.)». У ранньому середньовіччі, за часів Київської Русі, виникла панщина (кріпосне право).
Феодалізм, також відомий як феодальна система, був поєднанням правових, економічних, військових і культурних звичаїв, які процвітали в середньовічній Європі між IX і XIV століттями. У широкому сенсі це був спосіб структурування суспільства навколо відносин, які виникли в результаті володіння землею в обмін на службу, працю і захист. Хоча воно походить від латинського слова feodum або feudum (феод), яке використовувалося в Середньовічний період, термін феодалізм і система, яку він описує, не були уявлені людьми як формальна політична система, які жили під час середньовіччя.
У VIII–IX століттях поряд із сільськими поселеннями у Східній Європі почали виникати перші укріплені поселення, які виконували адміністративні, військові та релігійні функції. Спорідненим і характерним для всіх східно- і західнослов'янських мов є визначення град. За своїми військовими та адміністративними функціями град близький до замку, але в досередньовічний період і у феодальному суспільстві займав інше місце, ніж замок.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDFNdVgxWXVYMGwyWVc1dmRpNWZWSEpoWkdWZmJtVm5iM1JwWVhScGIyNXpYMmx1WDNSb1pWOWpiM1Z1ZEhKNVgyOW1YMFZoYzNSbGNtNWZVMnhoZG5NdVgxQnBZM1IxY21WelgyOW1YMUoxYzNOcFlXNWZhR2x6ZEc5eWVTNWZKVEk0TVRrd09TVXlPUzVxY0djdk16QXdjSGd0VXk1ZlZpNWZTWFpoYm05MkxsOVVjbUZrWlY5dVpXZHZkR2xoZEdsdmJuTmZhVzVmZEdobFgyTnZkVzUwY25sZmIyWmZSV0Z6ZEdWeWJsOVRiR0YyY3k1ZlVHbGpkSFZ5WlhOZmIyWmZVblZ6YzJsaGJsOW9hWE4wYjNKNUxsOGxNamd4T1RBNUpUSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Тогочасний Київ — один із світових центрів работоргівлі: рабів відправляли на схід, до Середньої Азії, або на захід, через Регенсбург і Прагу до Марселя, а звідти морем до ісламських країн. Русь також торгувала рабами з Візантійською імперією. Оскільки християнство забороняло работоргівлю, князі широко використовували посередників: рабів продавали в Києві іноземним купцям, здебільшого єврейським торговцям. Торгували полоненими тюрками і тюркськими жінками, популярність мали половецькі хлопчики, проте більше торгували «своїми», захопленими у внутрішніх війнах. Не дивно, що в європейській латині в цей час римське servus («раб») було замінено новим синонімом sclavus (буквально «слов'янин»).
Усю історію Київської Русі, до XIII століття, князь залишався насамперед воїном, який особисто очолював походи і брав участь у битвах, а джерелом його прибутків був військовий трофей, переважно «полон» і данина. Єдиним мирним заняттям, гідним князя, були перевесища, мисливські угіддя, — лови. У випадку загального походу, князь роздавав свою зброю народу, і мав власне кінне господарство, яким керував «конюший тіун» і яке слугувало тій самій меті. Князь не був господарем чи власником земель, що належали його князівству: спочатку він навіть не мав там власності, принаймні жив не з своєї «вотчини». Пізніше у князя з'явилися борті (місце, де розводили бобрів), і це стало князівською монополією. У цих господарствах були посаджені (заселені) раби (невільні люди) — служебне населення — слуги, які могли добровільно приймати на себе тягар часткової або повної кріпосної залежності (часткового або повного холопства), оскільки отримувало на князівській землі дім, землю, а також захист. Від розселень «служебних людей» виникли численні до сьогодні топоніми: «Бортничі», «Бобровиці», «Бобрики», «Бобровники» тощо. Таким чином, князь володів основною експортною продукцією — рабами, хутром, медом і воском. Князі були головами роду, племені або союзу племен, зазвичай воєначальниками на чолі військової дружини, а з розвитком феодалізму — вождем війська та правителем князівства. Певний вплив на структуру князівствської дружини мали скандинавські, греко-болгарські і іранські (осетинські) моделі. Старших чи нарочитих (свідомих) дружинників називали боярами. Слово, найімовірніше болгарського походження: тюрки-болгари мали розвинену титулатуру, і найвищий ранг боїл (множина боїляр, боляр) відповідав візантійському патрикію. «Боярин» на Русі переважно означав старшого дружинника, тоді як «гридь» — молодшого. В українській традиції «бояр» у післякиївську добу означав підневільного військового слугу — на відміну від російської традиції, де вище коло князівського оточення називалось саме «боярин».
Городище — рештки давньої оселі укріпленої сипаними валами: було воно осідком князя, або боярина, або служило захистом від дооколишнього населення під час небезпеки; залишки стародавнього укріпленого поселення, що були оточені ровами та валами і часто захищені природними перепонами (ярами, річками, болотами тощо).Укріпленнями є земляні вали навколо поселень, викопані рови і обнесення жител общинних поселень дерев'яним (тином). Часто до городищ примикала неукріплена частина поселення — селище.
Центр городища розташовувався на підвищенні, переважно на мисі над річкою, де була пристань. Обгороджений трикутником, з XII століття він набув форм, які більше відповідали вимогам фортифікації та були геометрично правильними. У ньому переважало кластерне (купчасте) планування — всі будівлі групувалися навколо княжого двору і собору, а біля стін розташовувався торговельно-ремісничий посад. У княжих поселеннях його вулиці орієнтувалися на княжий центр, в інших поселеннях — на дороги, що вели до сусідніх поселень і пристаней.
У ті часи доріг дуже мало, в основному використовувалися річкові шляхи.Святослав, наприклад, починав свої походи навесні, щоб завершити їх до осені, а далекі походи зазвичай проводилися комбіновано: піхота рухалась по річці і морю в ладдях, кіннота — суходолом уздовж узбережя.Дніпро з його головними притоками Прип'яттю та Десною, а також ціла мережа інших річок, таких як Дністер, Буг, Сан, були природними шляхами, які приваблювали ще первісних людей. Людське життя накопичувалося та організовувалося вздовж річок протягом тисячоліть.
Більшість городян спочатку займалися землеробством, а згодом в городищах тримали городи, худобу, яку вигняли на випас через міські ворота і поверталися назад через міські міську браму до її закриття на ніч. Важко сказати, що спочатку відрізняло городянина від селянина. Головний шлях зазвичай пролягав від брами дитинця до брами (окольного града). Коли вулиці і майдани в низьких місцях підтоплювалися, їх часто вимощували своєрідними тротуарами з дерев'яних колод або плетених з лози гатей, над старими помостами намощувалися нові.
Город складався з двох частин — внутрішньої, яка називалася «дитинець», і зовнішньої, яка називалася «острог», або "окольний город"; обидві частини були оточені валами, на яких знаходилися дерев'яні стіни та заборола, а пізніше мури з каміння і цегли. До укріплень також належали вежі або стовпи. Входили до городу через ворота (Золоті ворота в Києві).Ворота — один з найважливіших елементів дерев'яних оборонних споруд. Інший, більш прозаїчний бік цієї справи, був також приємним для городян — саме при брамах давньоруських міст стояли митники, які збирали з купців в'їзні мита. Обгороджені (укріплені) території поступово перетворювалися на оборонні, адміністративні та торговельно-ремісничі центри племінних об'єднань. Город — це постійне укріплене поселення, де відбувався міжобщинний обмін, оборонний комплекс.
Розміри дитинців коливалися від 10 га в найбільших поселеннях (Київ, Переяслав) до 0,5–1 га у менших центрах. Дитинці у менших центрах були приблизно еквівалентні феодальному замку. У деяких, як от у Києві або Чернігові, різні «кінці» — окремі поселення — були об'єднані в єдине ціле навколо княжого двору. Інші дитинці, такі як Холм, були засновані князями або, як більшість невеликих поселень на Пороссі, виросли із сторожових фортець, або колись були племінними центрами, як Вручій (Овруч), або стольними городами удільних князів, як Севськ, Трубчевськ чи Дебрянськ.
У випадку замків укріплення були дерев'яно-земляними, — стіни складалися з порожнистих і заповнених землею городен. В описі південноруських замків XVI століття, більшість з яких були дерев'яними і стіни яких переривалися вежами, М. С. Грушевський зазначає, що крім приміщень для гармат, всередині веж бували й житлові кімнати, комірки, комори, склади бойових припасів.
Городища, що датуються IX століттям, відомі на всій території Русі.
Більшість давньоруських городищ IX–XIII століть — це залишки феодальних градів з садами і посадами (городища на місці давніх Білгорода (див.: Білокам'яне будівництво), Галича тощо, або феодальних замків (городище на Княжій горі). Досить часто гради споруджувались з деревини (, , , Московський Кремль), а з ХІІ століття поширюється білокам'яне будівництво.
Археологічні дослідження городищ мають велике значення для відтворення історії суспільних формацій.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ05WOGxSREFsUWtJbFJERWxPRVpmSlVRd0pVRTBKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVRd0pVSTNYeVZFTUNWQk9TVkVNU1U0TXlWRU1TVTROeVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01GODFPRFl1YW5Cbkx6TXdNSEI0TFNWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ05WOGxSREFsUWtJbFJERWxPRVpmSlVRd0pVRTBKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVRd0pVSTNYeVZFTUNWQk9TVkVNU1U0TXlWRU1TVTROeVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01GODFPRFl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Обгороджені місця в поселеннях ставали центрами міжобщинного обміну і торгівлі, в цих місцях починали селитись ремісники. Згодом, відповідно до слова «місце» (білоруське места застаріле «місто; [базарна площа]», давньоруське мѣсто «місце; селище», польське miasto «місцевість, ринок», чеське mesto «місто» misto «місце», верхньолужицьке і нижньолужицьке město «місто; місце; площа», словацьке mesto «місто» miesto, болгарське мя́сто «місце, місцевість», македонське место «місце; місто», сербохорватське мèсто (мjèсто), словенське mésto, старослов'янське мѣсто «місце»; — псл. *město «місце», давніше, очевидно, «накидане на землю покриття для розташування», пов'язане з metati, mesti «кидати» — розвиток значення «великий населений пункт» (через проміжне «базарна площа, ринок»), відбувся, очевидно, під впливом польської мови) це місце почали звати «містом».
![]() |
| ![]() | |
— М. Аркас — Історія України-Русі.1908 (том 1) |
Городища, першочерговою функцією яких був контроль над торговельними та сполучними магістралями, відомі на Розточчі та Західних Карпатах. Я. Полєський, ведучи мову про «каштелянські гроди» на теренах польської частини Західних Карпат, вказує, що більшість з них розташовувалась вздовж Вісли, яка була важливим водним шляхом; ще чотири городища такого типу знаходились на схід та північний схід від Вісли (Люблін, Войніч, Бєч та Сонч) і слугували сторожовими прикордонними пунктами між Польщею, Київською Русю та Угорщиною.
![]() |
| ![]() |
Вважається, що на час монгольської навали в усій Київській Русі було близько 300 городів, тому можна говорити лише про кілька відсотків міського населення у всіх східнослов'янських регіонах, хоча частка міського населення була більшою на півдні, на території сучасної України, і на півночі, поблизу Новгорода. Після цього міста почали розвиватися в Заліссі, в межиріччі Волги і Оки. У цей час більшість поселень були малими, і найнадійнішим способом захиститися від загарбників було оселитися десь у лісових хащах (степняки не влаштовували тривалих осад великих поселень, але й далеко далеко вглиб лісу не заходили).
- Див. також: Слово о погибелі Руської землі
Існувала різниця між градом і європейським містом (яке часто виростало з надійно укріплених замків — бургів). На Заході місто мало два центри — княжий замок і міський ринок з ратушею. Слов'янські гради мали один центр — кремль, або дитинець, до якого тягнулись усі інші будівлі. Град не був так щільно забудований як бург, оскільки в руських містах були великі площі городів і садів, а також незабудовані простори, такі як болота, луки та пустирі. Дерев було достатньо, але кам'яні будівлі були великою рідкістю.
Опис городища. Дитинець (вишгород), острог (окольний град) та посади (кінці)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek01TDFOamFHRnlNUzVxY0djdk16SXdjSGd0VTJOb1lYSXhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Оборонна стіна міста виконана з городні і укріплена земляними укосами з обох сторін (на зображенні видно лише зовнішні укоси), які стримували розпір землі в нижніх частинах городень
Найактивнішим періодом розбудови «стародавніх міст» городів/городищ) у Київській Русі є друга половина І тисячоліття нашої ери.Напівземлянки переважали в лісостеповій і близькій до неї лісовій зоні Півдня, в IX–X століттях — у Києві та його околицях, а в наступні століття з північних слов'янських районів все далі на південь поширився наземний зрубний дім із ялинового або соснового дерева, і з XII століття такий будинок витіснив напівземлянку по всій лісостеповій зоні.
Городища зазвичай розташовувалися на високих річкових берегах, а їхні укріплені центри — пагорбах, що домінували над місцевістю. Для оборонних цілей зручність мали миси, що утворювалися при злитті річок, тому здебільшого саме на цих місцях будували «дитинець», що утворював ядро города. Таким чином оборонне поселення, розташовувалось для використання підйому висоти для оборонної переваги.
Великі міста частіше (якщо вони мали кілька ліній укріплень) складалися з трьох частин — «дитинця» («Днешній град» або «Вишгород», «Гора»), «окольного граду» та околиць — «посади», «кінці». Меншим поселенням був городок — містечко з дводільною містобудівною структурою, що включала дитинець, або «днешній град», та фортифікований посад, що його оточував.Вищий клас суспільства жив у добре укріпленому дитинці, тоді як ремісники і купецтво мешкали у посаді. Оборонні споруди городків були значно потужнішими, ніж у острогів.
У «кінцях» мешкали торгові та ремісничі люди, зокрема, князь міг поселити ремісників у посаді. До середини XIII століття на посадах майже в кожному домі була майстерня — деревообробна чи теслярна, або городника, містника, коваля, виготовлювача цв'яхів, ллятеля олова і так далі. Вулиці були заселені ремісниками за професіями, а сотня була адміністративною одиницею. Працівники одного ремесла мали систему учнівства, складали іспити — виготовляли «урочні вироби», на свята з пережитковими пожертвами влаштовували «братчини» — колективні «учти», тобто існувала напівсакральна, напівпрофанна організація на кшталт цеху або братства. Пізніше з'явилися посадські церкви, присвячені покровителям різних ремесел.
Центром торгівлі та ремесел був був «торг», біля якого зазвичай будували церкви св. Миколи або св. Параскеви. Через торг проходило майже все, що споживав городянин. Торгом ходив спеціальний урядовець, «бирич», який зі своїм жезлом та сурмою в руці, вигукував розпорядження влади та різні новини. Лише у великих городищах були красиві кам'яні церковні споруди. Престиж городища визначався кількістю церков, їхнім багатством та кількістю монастирів, розташованих ближче до міських стін. Після заснування монастирів у X–XI століттях, з'явилися церковні маєтки і залежні від Церкви церковні селяни, яким князі й бояри дарували землі разом з селянами.
Стіни, що захищали городище, являли собою дубові зруби — городні, кожен зруб з яких складався з 12 засипаних землею комірок розміром 3 на 3 м. Городні були зроблені в три ряди, над ними знаходилися заборола — бруствери із отворами для стрільби. Будівництво, утримання та ремонт укріплень покладалися на городян, до робіт залучалися також навколишні такі ж селяни. До появи спеціальних стрільців, пушкарів і фахівців з воріт, оборона городища також покладалась на городян.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TUM4d1pTOUhYMUJsZEhKdlpsOVlTVmhmUTA0dWFuQm5MekkxTUhCNExVZGZVR1YwY205bVgxaEpXRjlEVGk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkzTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1sOGxSREFsUWpRbFJERWxPREFsUkRBbFFqVWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqVWxSREFsUWpNbFJEQWxRa1ZmSlVRd0pUbEJKVVF3SlVJNEpVUXdKVUkxSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJd0xtcHdaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsT1VNbFJEQWxRakFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpVbFJERWxPREpmSlVRd0pVSTBKVVF4SlRnd0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRUpVUXdKVUkxSlVRd0pVSXpKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1U1UVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WlM5bE5TOGxSREFsT0RZbFJEQWxRaklsUkRBbFFrRWxSREFsUWtJbFJEQWxRVElsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1F1YW5Cbkx6STFNSEI0TFNWRU1DVTROaVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNRaVZFTUNWQk1pVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Всередину готової дерев'яної кладки засипали ґрунт і каміння з траншеї, виритої перед дерев'яною конструкцією, ретельно утрамбовуючи. Рів перед валом з напільного боку утворювався майже автоматично — на місці ґрунту, який вибирали, зводячи вал. Коли поверх валу ставили частокіл — паркан зі щільно вставлених загострених стовпів, укріплення набувало більшої потужності і вважалося вже дерево-земляним. Будівництво оборонних споруд називається фортифікаційним мистецтвом. Часто до земляних фортів зараховують і інші дерев'яно-земляні фортифікаційні споруди, такі як частокіл, палісад, вали, оскільки між цими типами існує широкий перехід для укріплення земляних «замків». Основною причиною такого поширення є те, що в значній частині території світу (центральна Європа, степовий регіон, низини) дерево було набагато доступнішою сировиною, ніж камінь. Крім того, звести земляний замок дешевше і швидше, але слід підкреслити, що він потребує постійного догляду, а тому його обслуговування обходиться дорожче, ніж утримання кам'яної та цегляної кладки.
Наприклад, вже з кельтськими земляними замками було помічено, що така земляна кладка більш стійка до каменеметальних машин, ніж цегляні стіни. Однак через дерев'яні конструкції вони були вразливі (подібно до мурованих замків) до вогню, яскравим прикладом чого був успіх монгольської облоги. Однак помилковою є думка, що після навали татар вони відмовилися від будівництва земляних замків, а потім покрили земляні замки плетінням з лози, обмазаним глиною, щоб підвищити вогнестійкість.
За найскромнішими підрахунками (П. П. Толочко) населення Києва становило щонайменше 45 тисяч осіб, а Чернігів був не набагато меншим, судячи з площі міста. Близькими до Києва за площею були Білгород (нині с. Білогородка під Києвом), Галич, і дещо менший Переяслав. За тогочасними європейськими мірками це були великі поселення (Парижі наприкінці XIII століття мав 24 тисячі мешканців, Тулузі, Марсель, Барселона — 12–15 тисяч).
У березні 1239 року велика група кочовиків взяла штурмом Переяславль і вбила усіх його мешканців. Майже миттєве захоплення ворогом Переяслава досі вражає істориків та археологів, адже це було надійно укріплене городище, яке десятиліттями захищало Руську землю від печенігів, а далі — й половців. У жовтні 1239 року військо Батия за два дні захопило й Чернігів, укріплення якого на півдні Русі поступалися лише київським. Пізньої осені 1240 року монголо-татарське військо з'явилося під валами Києва, по дорозі зруйнувавши численні городища та укріплені замки Київської країни, що захищали її з півдня: Василів, Білгород, Витачів, невідому за назвою фортецю на Княжій Горі поблизу Канева та ін. Вперше Батий зібрав усі свої війська та облогову техніку для взяття руського міста. Київ мав укріплення, що не мали аналогів у східнослов'янському світі. Величезні земляні вали висотою до 12 м були вкриті дубовими стінами. У межах зовнішнього поясу укріплень Ярослава міста знаходився внутрішній — Володимира місто, де, в свою чергу, стояла цитадель, «Ярославів двір». У Києві стояла випробувана у боях залога на чолі з намісником князя Данила Галицького Дмитром, котрого князь посадив у місті напередодні Батиєвої навали. Основний удар загарбники зосередили на південних укріпленнях Києва, в районі так званих Лядських воріт. Ворог встановив стінобитні машини впритул до валів. «Пороки» кидали кам'яні брили і дерев'яні колоди, щоб знести заборола, тарани постійно били в брами, до стін приставили драбини. Після 2-тижневого штурму монголо-татарам вдалося взяти Київ на початку грудня 1240 року. Вони вбили переважну більшість захисників і мирних жителів і майже повністю зруйнували городище (особливо Верхнє місто). На відміну від кочівників, які могли лише стріляти по фортецях з луків або намагатися підпалити їх, ординці вміли вести планомірну облогу і мали в своєму розпорядженні значну кількість облогових механізмів: метальні машини розбивали заборола величезним камінням, тарани розбивали ворота. Така доля спіткала Лядську та Софійську брами Києва у 1240 році.
Стародавній Чернігів був одним із найбільших центрів монументальної архітектури — у місті налічувалося близько 20-ти мурованих споруд — храмів, теремів, надбрамних споруд. 5 храмів часів Київської Русі збереглося до наших днів.
Український історик І.Крип'якевич зазначав, що в боротьбі проти степових орд — хазарів, половців та ін. Україна стала «безпечним заборолом, за яким зростала європейська культура», і, загалом, всі військові сили Київської держави «можна рахувати найбільше на 50000».
Татаро-монголи регулярно вимагали руйнувати укріплення (особливо дерев'яні споруди та земляні вали) і залишати міста без захисту, щоб забезпечити покірність мешканців і лояльність князів. Невиконання цієї вимоги загрожувало війною. Сусідство зі степами, з цього часу почало називатись Диким Полем.
Внутрішня частина города. Дитинець (вишгород, або Гора)
Князівський палац називався «Внутрішнім городом». Дитинець — це найстаріша частина, цитадель города, з укріпленнями у вигляді стін, валів й ровів. Якщо якась сторона не мала захищення у вигляді природних перешкод — річки, яруги, то цю сторону особливо укріплювали.
У типовому дитинці великого давньоруського міста розміщувалися двори князів, бояр, вищого духовенства та головні храми. Роль храму могла виконувати замкова каплиця — приміщення у житловому корпусі або окрема будівля, яка зазвичай була пристосована до оборони. Княжий і боярські двори часто займали значну територію, тут жили бояри і дружинники, численна князівська та боярська челядь і ремісники, які обслуговували княжий двір та боярські хороми, а також вище духовенство. Водночас він слугував прихистком для населення всього міста під час зовнішньої загрози. Хоча загалом мешканці замку зазвичай були членами однієї родини, іноді вони належали до різних конфесій.
На території дитинця будувалися міський собор та єпископський двір, палацові церкви та монастирі. Великий княжий двір у Києві мав великі розміри, і крім значної кількості житлових та господарських комплексів, на ньому можна було проводити кінні змагання. Замки і монастирі є найбільшими за розмірами історичними спорудами в забудові населених пунктів, і через свої масштаби вони досі є композиційними центрами багатьох історичних міст і сіл України.
Дитинець давнього Києва складався з території близько 80 га на Старокиївській горі Дитинці були різних розмірів: від 10 га в найбільших містах (Київ, Переяслав) до 0,5–1 га в менш значних центрах. Таким чином, в менш значних центрах дитинець наближався до феодального замку. Під час облоги города ворогом дитинець ставав останнім сховищем городян.
Наскільки далеким був тогочасний світ від істинної чернечої, монастирської ідеології, можна судити з того, що заможні люди іноді ставали ченцями разом із своїми рабами і навіть невільнцями. Невідомо, коли на Русі було засновано єпископат, чи то пак встановлена єпископська кафедра, але київські князі хрестилися ще до завоювання Києва Олегом. У будь-якому випадку в Києві була митрополія, а кількість єпископій в Русі перевищувала десять. Всі митрополити були греками, присланими з Константинополя, за винятком двох: митрополита при Ярославі, і при Ізяславі. Церква Русі не була помісною, була частиною Константинопольської церкви і частину своїх прибутків надсилала до Патріархії. На ранніх етапах розвитку Русі князівське багатство було суто престижем: чим багатшим був князь, тим більше «слави» він мав, чим щедріше він ділився своїм багатствами, тим більше честі і сили було у його підвладних. Одним із щедрих обдарувань власною харизмою був князівський пир, або «учта», «бенкет». Зазвичай у замку були просторі зали де відбувалися буйні учти та військові наради. Як скандинавська вейцла, учта була не просто бенкетом, а бенкетом для князівських підданих, і являла собою ритуал кормління князем підданих, за що вони мали «годувати» князя даниною. Коли князь об'їжджав свої володіння (система «полюддя»), він не лише збирав данину, але й «годував» і поїв (обов'язково!) своїх підданих, немовби ділячись з ними своєю харизмою. «Співати славу», або «хвалити» було не просто мовно-поетичним актом, а сакральним посланням від співця до правителя слави, чи хвали — благодатною харизмою. На Заході існувала формула чіткого розмежування повноваження і сакральних функцій сеньйора і васала: сеньйору належить слава, васалові — честь. При цьому честь — це і духовна субстанція, і прозаїчна військова здобич, якою воїн завдячує і власній мужності, силі і харизмі — славі свого сюзерена. На руському матеріалі ця формула-закономірність простежується лише як тенденція, при чому часто піддані беруть славу і собі. Це може означати, що на слов'янському сході не встановилися чіткі відносини сеньйора і васала, які панували на заході. Всі члени церкви ставляться на службу церкви через таїнства хрещення і миропомазання. У перші століття християнства це буквально означало, що будь-хто міг стати священик. Пізніше поняття «служіння» розділилося на керівництво служінням, яке стало завданням ієрархів як «духовних пастирів стада Божого», і служіння — судження і випробування, яке залишилося завданням мирян. У зв'язку з цим призначення ієрархів перестало залежати від волі мирян, оскільки, згідно з церковною ідеологією, пастирська опіка (душпастирство) є не результатом волі людей, а є проявом волі Божої. Тому введення на кожний рівень церковної ієрархії відбувається через таїнство священства в обряді рукоположення (хіротонії). Згідно з церковною інтерпретацією, всі харизми нероздільно належали Богові. У світському житті ці харизми були розділені, і довгий час в християнські часи князь і його зброя мали особливу харизму сили і влади.
Пополуднева перекуска звалася ужина, ввечері приходила вечеря. Обіди й бенкети влаштовувалися з різних приводів: на князівські з'їзди, церковні свята, весілля, іменини, Володимир Великий дуже любив такі святкування і влаштовував їх на кожне велике свято. Коли він освячував нову церкву у Василеві (Васильків коло Києва), то «створив празник великий, наварив 300 мір меду і призвав бояр своїх і посадників, старшин із усіх городів і людей багато і роздав убогим 300 гривень. Празникував князь вісім днів». А про пізніших князів часто читаємо, що «була любов велика між ними про три дні», «честь велика», «обід сильний». Після такого бенкету господар обдаровував гостей цінними дарунками. Мономах згадує: «Запросив я батька на обід у Чернігові на Красному дворі й дав батькові 300 гривень золота».«Юрій казав уладити обід сильний і створив честь велику і дав Святославу дари многі». Подарунки включали золото, срібло, дорогий одяг і матерії, а також расових коней або рідких звірів, наприклад, один князь дарував своєму своякові парда (застаріле: гепард, барс, леопард).
Політично подвійна легітимація князівської влади також проявлялася у вічевому устрої. Всі домовладики приходили на віче, і віче мало висловити свож схвалення чи несхвалення (осуд) князю. Віче стало регулярним інститутом у північних частинах на Новгородській і Псковській півночі, тоді як на «україно-руському» півдні все залежало від фактичного балансу сил. Князь міг «сісти на стіл» силою, якщо за ним стояло сильне військо, або ж місто могло його вигнати. Однак чіткого механізму вічової демократії ні на півдні, ні на півночі не існувало..
- Монастирі в XIV столітті
В XIV столітті, як і в попередній період, створення монастирів було зумовлене церковними чинниками. Тоді ж князі та шляхта засновували ктиторські (вотчинні, родинні), тобто, удільні монастирі, часто на честь святих — покровителів родів.Настоятелі монастирів бували сповідниками родин, які опікувалися родинними храмами. Вони були залежні від засновників монастирів, оскільки за правом патронату, подібні церковні осередки фактично були власністю феодалів. Тому в другій половині XIV століття відомі випадки дарування та продажу монастирів поряд із іншими маєтностями. Так, 1378 року пані Хонька Васькова продала за 20 гривень срібла «мунастырь Калениковъ Иванови Губци и єго брату Ходорови на вЂки и дЂтемь ихь со всЂм объЂздом и со всЂми границями, и землю, и синожатьями, из гаями, и сычем, и c колодязем, и c ловищи, и со всЂми ужитки, яко и вЂка вЂчнаго слушало к тому мунастыреви». Часто власниками ставали і католики. У 1392 році поляк Спитко з Мельштина обміняв монастир святого Михайла в Созані на село свого дядька Ярилівці. У 1387 році Бенедикт Угрин (очевидно, після того, як попередній власник помер, не маючи потомків, або в результаті репресій за антипольську діяльність) отримав монастир Черніїв на Жидачівщині. Навіть львівський Святоюріївський монастир, резиденція архімандрита, перейшов у XIV столітті у власність львівського вірменина.
Деякі з меншиз монастирів були розташовані на «соляних» стратегічних дорогах, на відстані денного переходу валки.. Так, шлях з Галича до угорського кордону наприкінці XIV — на початку XV століття вів повз монастирі Сокіл (Воздвиження Чесного Хреста) — Суботів (на острові), Монастирець — Крехів (Святої Параскевії) — Семенів, Дирина, Григоріїв (всі поблизу с. Лисовичі), а потім — при в'їзді в Карпати — через Розгірче (Святого Онуфрія) і Богородичний у Синевідську. Відгалуження цього маршруту на Верецький перевал починалось від м. Солі і вело через Дрогобич і Бориславів монастир на фортецю Тустань.
Садиба заможної людини
Княжі тереми — будівлі світського призначення в дитинці. Княжі палати, тереми, були значно більших розмірів за звичайні доми і набагато краще та вишуканіше оздоблені.
Поселенські будівлі городищ були малоповерховими, рідко які князівські споруди досягали трьох поверхів — багаті будівлі мали відкриту терасу на другому поверсі — сіни, і терем — немовби башту з кімнатами. Горішня кімната називалася сіни, сіниця, до неї вели драбина чи східці; іноді цю верхню частину називали горниця, горенка, вежа, повалуша. Долішня кімната — це істба, істобка, подниця; тут була піч, і цю кімнату використовували взимку. Дім, або хором, будували дерев'яним, рубленим, рідше він мурований, і мали дерев'яний поміст.Спальня називалася ложниця або одрина, а невелика кімната, де зберігалися всілякі речі, називалася кліть. У монастирях була окрема кухня (поварня, поварниця, пекляниця) — і також окрема їдальня — трапезниця.Садиби розміщувалися таким чином, щоб їхні композиції були привабливими, не було монотонності і тісноти від скупченості будівель, а між внутрішніми дворами залишалося щонайменше 4 метри (12 стоп) «прозор». У княжих будинках підлога бувала викладена з глиняних полив'яних плиток різного кольору, так що поміст мав вигляд барвистого килима. Іноді таким чином оздоблювали або розписували й стіни. Дверні стовпи (Одвірки) були різьбленими або підтримувалися різьбленими стовпчиками. Будинок, де жила князівська прибічна охорона (дружина або гридь), назвався гридницею.В'язниці, де утримували злочинців і бранців, називалися порубами. Побіч мешкального дому стояли Господарські споруди збоку житлового будинку називалися клітями, або клітинами. Худобу тримали в скотницях, хлівах, кошарах.Стоги збіжжя стояли на гумні.Зерно зберігали в житниці у сусіки. Комора звалася бретяницею.Напої зберігали в пивницях — погребах і медушах. Будівлі, в яких зберігалися всі інші припаси, називалися амбари. Заможніші домогосподарства мали — баню, або мовницю.
Довкола терема йшли сади й городи. Виробництвом товарної овочевої продукції займалися переважно монастирі та поміщицькі господарства, і воно починало сягати промислового значення з середини XVIII століття.Городниками називали людей, які очолювали виробництво овочів, а садів — садівниками. Городники монастирів і великих поміщицьких господарств були достатньо освіченими фахівцями, які досконало знали агротехніку вирощування овочевих та баштанних культур, а також парникове господарство. На території України закритий грунт почали використовувати з середини XVIII століття, а з середини XIX століття в поміщицьких господарствах з'являються односхилі теплиці, які є більш удосконаленим видом закритого грунту.
Як описував звичайний боярський сад XVI століття Л.М.Толстой:
- Завдяки неповторному рельєфу Іванівської гірки з майданчика Морозівського саду відкривався неповторний краєвид на Московський кремль та . Фото 1850 року.
- Вид на , фото 2009 року
![]() |
| ![]() | |
— писав Толстой Лев Миколайович в історичному романі рос. «Князь Серебряный» (1863) |
Таким був звичайний боярський сад в самому кінці XVI століття.
![]() |
| ![]() |
Іноземці, які приїздили в Московію, дивувались многоті яблунь у лісах і навіть називали її «яблунневим царством». В старовинних російських садах декоративних рослин не було, а розведення їх вважали смішною забавою:
![]() |
| ![]() |
Жодна з княжих палат і теремів не збереглася до наших днів. Однак голландський маляр Авраам фон Вестерфельд, який тривалий час перебував у Києві 1651 році, мав можлиаість бачити руїни різних стародавніх будівель і старанно їх змалював.
- Зустріч Янушем Радзивіллом посланців Богдана Хмельницького.
Абрагам ван Вестерфельд (1651) - Історичний козацький Межигірський монастир поблизу Києва.
Абрагам ван Вестерфельд (1650) - Печерська лавра у 1651 році.
Абрагам ван Вестерфельд - Вигляд Подолу. Краєид Подолу та старого Київського замку. В центрі височіє домініканський костел св. Миколая (з готичним дахом) — згодом Петропавлівська церква. Абрагам ван Вестерфельд (1651)
- Литовське військо вступає через руїни Золотих воріт в Київ в 1651.
Абрагам ван Вестерфельд - Місто Річиця (Гомельська область). Абрагам ван Вестерфельд (1651)
- Руїни Десятинної церкви. Еразм Фабіянський (1857)
Замість терміну «дитинець» у Великому князівстві Московському з XIV століття почали використовувати термін «кремль». У літописах слово «дитинець» широко використовувалося до XIV століття, після чого на території Росії почали вживати слово «кремль». У XIV–XV століттях новгородські та псковські літописи застосовують цей термін майже виключно для Новгорода і Пскова (нині обласний центр РФ). В інших руських землях термін вийшов з ужитку у XIV столітті, у Північно-Східній Русі він був замінений терміном «кремль», у Західній Русі — «замок». У Білорусі слово дядинець було замінено на «замок», який часто поділявся на «Верхній» (або «горні») і «Ніжні» (або «дольні»).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF3TDA5c1pGOURZWE4wYkdWZlUyeDFZMkZyWHlVeU9FSnBaV3hoY25WekpUSTVMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFQYkdSZlEyRnpkR3hsWDFOc2RXTmhhMThsTWpoQ2FXVnNZWEoxY3lVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Дитинець — центральна укріплена частина староруського міста, огороджена стінами; кремль, замок. Дитинець (дѣтиньць, дитиньць, дѣтиниць) — у давньоруських джерелах — внутрішня укріплена частина міста/населеного пункту/фортеці, на протилежність зовнішній (окольному городу, передгороддю, острогу). У Новгородському Першому літописі, Іпатієвському літописі та Лаврентієвському літописі, які фіксують події кінця XII–XIII століть, дитинці згадуються по всій території Київської Русі — у Новгороді Великому (1097), Чернігові (1152), Білгороді (1161), Владимирі (нині обласний центр РФ, 1194), а також у сусідніх землях — у Сандомирі (Польща, 1261), Новогрудку (1274). Термін використовується у давньоруських текстах XII століття для позначення цитаделей у фортецях Палестини (Хождєніє ігумена Даниїла, переклад «Юдейської війни» Йосифа Флавія).
У «Толковом словаре живого великорусского языка» Володимира Даля зазначається: кремь — рос. «лучшая часть заповедника», рос. «крепкий и крупный строевой лес в заветном бору». Фасмер: Кремь «частина засіки, де росте найкращий будівельний ліс», кремлеЕвий «кріпкий, міцний» (про будівельний ліс), кремлеЕвая соснаґ «сосна на узліссі».
«Красні сади» влаштовували і при монастирях монахи, і великі князі, і царі. Монастирі з давніх часів будувались на піднесенні (височинах), а в монастирських садах розводили не лише овочі і плодові дерева, але й лікарські трави і квітучі рослини. Монахи, здійснюючи паломницива в Палестину, привозили із відвіданих на шляху країн рослини.
В кінці XV століття великий князь Іван ІІІ влаштував Великокнязівський сад, який згодом став називатися Царським. З великою запопадливістю насаджував цар сади у Москві, мабуть, як охорону від частих на той час пожеж. Особливо полюбилася царю Ізмайлівська долина під Москвою. Тут для нього і було влаштовано сад з хрестоподібно розташованим партером серед яблунь і груш. В середині саду — вовилон, тобто лабіринт, навколо нього 16 квадратів, що кожен називались «садом». Розташування рослин в кожному саду мало певний, геометричний рисунок. Був у садибі Ізмайлово і «круглий аптекарський город». Всередині цар наказав вибудувати дворець і влаштувати Новий сад, який обвели широким каналом. «Сад, що на острові» мав площу пів гектара. В цій садибі було 20 ставків. В саду було збудовано два рос. чердака-беседки, рос. «писано перспективно красками» (картинами) і рос. «смотрильня» — башта. Був і особливий Виноградний сад, теж оточений парканом. Серед Виноградного саду розташовані (рос.)«три терема со входом и с красными окнами, кругом их перила; около теремов пути, между путей столбцы точенные».
- Зображення західного та південного фасаду архикатедрального собору Св. Юра та прилягаючих будинків, на першому плані — катедральний сад (1837)
-
Відомі набережні кам'яні «красні сади» — Верхній і Нижній в Московському Кремлі:
- Верхній сад, шириною 16 метрів і довжиною 124 метри, вміщувався на склепіннях двоярусного кам'яного «Запасного двора», де зберігались хліб і сіль. Кам'яна огорожа з вікнами і різьбленими решітками в них оточувала сад. По обидві сторони підносились два рос. «чердака»-терема, розписані узорами. В саду розміщувались шість оранжерей, в різних місцях саду розташовувались фонтани, а біля саду була вежа з водопідйомною машиною.рос. «Упряжал государев сад в Верху» садівник Назар Іванов.
- Нижній сад розташовувався на схилі Кремлівської гори і також на склепіннях погребів. Площа його була невелика — всього була 28 х 48 метрів. Планування саду регулярне, в голандському дусі. В саді знаходився ставок, викладений свинцевими дошками. На цьому ставку одиннадцятирічний Петро Перший вчився «мореплавству» — на «потішних карбусах» і «стружках», за тим переправлених на Яузу.
У Кремлівських садах росли фруктові дерева, ягідні кущі, лікарські трави, овочі. Ще в Кремлі знаходились «сади, що на сінях», тобто, верхові, висячі. В Москві збереглись назви попередніх садових слобід: Малі, Средні і Великі Садовники (рос. Малые, Средние і Большые Садовники, Берснеевка, Огородники).
- Див.також: Висячі сади
Вже з XII століття в «Житії Феодосія» оповідається, як чернці: «в ограді копахують зелинного ради растенія», а у Вишгороді були не тільки огородники, а й старшина огородників. В середині XII століття в описі оборони Києва бачимо теж навколо його «городи на велику просторонь». В оповіданні Патерика (XIII століття) про чернців XI століття бачимо при келіях городчики з «деревами плодовитими»; при тім як і досі (біля 1960-х років) слово город (город, градень — огороджене місце взагалі) уживалось однаково для означення і огорода і саду, і можливо, що в вище поданих звістках про великі київські і вишгородські городи треба розуміти й сади.
![]() | «Якщо описувати архимандритові келії, то скажемо, що се — великий добротний дім. Горішній поверх увінчує висока баня з балюстрадою, звідки видко ріку Дніпро за монастирськими садами. Нас водили до архимандритових садів; туди ми спустилися сходами й увійшли крізь браму з банею, утвореними зі штахетника й живоплоту завтовшки з лікоть. За штахетником росте собі дивовижне деревце, густі віти якого так само густо вкрито шпичаками, воно схоже на жасмин Хами; пнучись догори й на всі боки, пагони його й утворюють цей живопліт. Кожну гілочку, тільки-но вона випнеться з-за штахетника, обтинають ножицями». ... | ![]() |
— Халебський Павло (1654–1656) |
Походження слова «кремль» остаточно не з'ясоване, висунуто кілька версій. Семітське походження від Кармель (Керем Ель) — буквально: «Божий виноградник»; за словником Ф.Л. Шапіро: 1) квітуча земля; 2) свіжі фрукти; 3) гора Кармель; інший переклад: «густий сад», «опасиста земля, що густо заросла деревами» (рос. тучная почва, густо заросшая деревьями) — не розглядається. Відомо, що частина правлячої еліти Хазарії прийняла юдаїзм. Слово поширене в російській мові, але не в інших слов'янських мовах. Кре́мль — укріплений оборонними стінами центр на північно-східних околицях Русі та гора Кармель — гірський масив на північному заході Ізраїлю (Керем Ель — буквально: «Божий виноградник») — це і гора (підвищення), і сад, і є відповідником прагерманському *gardaz («огорожа», «двір», «сад»), від якого виводять град (див. вище етимологію). Крім того, в англійській мові слово "двір" походить від того самого лінгвістичного кореня, що й слово сад, і має багато однакових значень. Слово «двір» походить від англосаксонського geard, порівняйте «jardin» (французьке), яке має германське походження (порівняйте франконське слово «gardo»), «сад» (англо-нормандське Gardin, німецьке Garten) і давньоскандинавське garðr, латинське hortus = «сад».
Походження терміна намагаються виводити з слів крома, кромсати. Проте, первісне значення слів крома, крем, кремінь, крім, кремсати — етимологічно пов'язане з каменем: прасловянське Kremiti — означало крушити, дробити, з яким повязані українські крім, крома, кремсати. З ним же пов'язане слово «кремінь» — твердий, малопластичний і крихкий мінерал (крушиться на окремі частинки, окрайки). Крем — крім, окремий, чеське Krema, словацьке Krem, пов'язане з Крома. Давньоруське «крома» — «окраєць». Мінерал кремінь крихкий — крошиться на окремі частини. Деревина ж не підлягає крушінню. Укріплення з частоколу і інші укріплення на російських територіях зводились з деревини: , , , Московський Кремль. Відомо, що навіть у 1928 році в Московській, Володимирській, Ярославській, Костромській, і ін. губерніях мало каменю. Видобувати камінь і транспортувати його з кар'єру складніше, ніж рубати дуби в довколишньому лісі, тому будівництво коштувало недешево.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZsTDAxaGNGOXZabDlOYjNOamIzZGZZbmxmVFdGMGRHZ2xRek1sUVRSMWMxOU5aWEpwWVc1ZlMybDBZWGt0WjI5eWIyUmZjMlZzWldOMFpXUXVhbkJuTHpJMU1IQjRMVTFoY0Y5dlpsOU5iM05qYjNkZllubGZUV0YwZEdnbFF6TWxRVFIxYzE5TlpYSnBZVzVmUzJsMFlYa3RaMjl5YjJSZmMyVnNaV04wWldRdWFuQm4uanBn.jpg)
У XVI столітті, коли Москву оточили ще трьома лініями укріплень і звели кам'яні стіни навколо примикаючого до Кремля Большого, або Великого, посаду, останній отримує в ту пору іншу назву — Китай-город. У 1850-тих роках Москва поділялася на Кремль, Китай-город, Білий город, Земляний город і передмістя (околиці).
Зовнішня частина города. Окольний град (острог або посад)
«Окольний город, передгороддя, острог» є зовнішньою укріпленою частиною міста/населеного пункту/фортеці на відміну від протилежної — внутрішньої частини — дитинця. Зовнішня частина міста була «окольним градом» або «острогом», іноді його ще називали «посадом». Це було місто у власному розумінні цього слова. Окольний град зазвичай розташовувався з напольного боку дитинця і ця зовнішня частина города також була оточена укріпленнями, іноді потужними, ніж укріплення дитинця. Острог складався з кварталів простого люду, ремісників, торговельного майдану, дворів купців, численних церков та монастирів, і у великих городах цей «окольний град» сягав 50–100 га.
Історичний термін «острог» — у Київській Русі і в Російській державі до XVII століття — огороджене частоколом місто, селище, яке було укріпленим пунктом; а також стіна на валу фортеці з закопаних впритул у землю і загострених угорі стовпів. У царські часи слово острог набуло у нас значення — вязниці, тюрми.
Посад — у Давній Русі в X–XIV століттях і в Російській державі в XV–XVIII століттях — ремісничо-торговельна частина міста за межами міських стін. Це термін на позначення передмістя («предградья») міст у Давній Русі та середньовічній Україні, ремісничо-торгової частини міста. Слово «посад» вживається виключно в літописах Новгорода Великого та Північно-Східної Русі, звідки його й запозичили історики XIX століття. Південноруські Літописи знають термін «окольний город», «подол». За часів Великого князівства Литовського та Речі Посполитої джерела використовували термін «місто» для позначення торгово-ремісничого поселення, іноді з правами самоуправління, на противагу замку — осередку державної або приватновласницької адміністрації. Іноді посад мав власні легкі укріплення, його іноді називали «подоломз авдяки його розташуванню нижче дитинця, який прагнули будувати на підвищенні («горі»). Осередком посаду була торгова площа — торг або ринок, поблизу якої розташовувалися заїжджі двори іногородніх та іноземних купців, які регулярно відвідували місто. На посаді мешкали ремісники й купці. У ряді давньоруських міст на посаді розташовувалися також боярські двори, які як правило мали інші двори в дитинці. На периферії посаду були розташовані майстерні ремісників, чиє виробництвово було пов'язане з вогнем, в першу чергу, ковалів і гончарів.
Третяк (також, «сторона» або «кінці»)
Поступово місто розросталося, до нього додавалися нові території, які також обносилися стінами та укріпленнями («Третяк» в Чернігові тощо). За межами укріплень города знаходилися передмістя — «сторона», іноді їх називали «кінці». На «кінцях» мешкали торгові та промислові люди. Зокрема, князь міг спеціально поселити в селі, в посаді, ремісниів. Передмістя зазвичай заселяли ремісники з певною спеціалізацією: кожум'яки селилися біля води, гончарі — біля виходу глини тощо. На передмістях проживали окремі етнічні групи — німці в Смоленську, євреї — в Києві. Київ чи Чернігів, об'єднував різні «кінці» — окремі поселення — в одне ціле навколо княжого двору.
Городища в Скандинавії
У Скандинавії городища — це укріплення залізного віку, які, можливо, мали кілька функцій. Зазвичай вони розташовані на гребнях пагорбів і гір, використовуючи урвища й болота, які працювали як природний захист. Більш доступні частини гребенів були захищені кам'яними стінами. Круглі та закриті, так звані кільцеві, поширені навіть на рівній місцевості. У стінах часто залишаються частини каменю, які, ймовірно, були опорою палі. Вони часто мають добре окреслені ворота, брами яких, ймовірно, були дерев'яними. Городища з потужними стінами часто розташовані біля старих торгових шляхів і мають наступальний характер, тоді як інші є відлюдними і були слабо укріплені, ймовірно, лише для переховування під час набігів.
Багато фортів, розташованих у центрі густонаселених районів, були постійними фортецями, і на них можна побачити сліди поселень як усередині, так і зовні. Старіші топоніми, що містять елемент sten/ stein, зазвичай були городищами.
У Швеції відомо 1 100 городищ, зосереджених на північно-західному узбережжі та в східному Свеаланді. У Седерманланді їх 300, в Уппланді 150, Естерйотланді 130 і від 90 до 100 у Богуслен і Готланд. У Норвегії близько 400 городищ, у Данії — 26.
В Фінляндії
Фінським словом для городища є linnavuori (у множині linnavuoret), що означає фортечний пагорб або замковий пагорб, або альтернативно muinaislinna, що означає стародавній форт, на відміну від голого linna, що відноситься до середньовічних або пізніших укріплень.
Однією особливістю фінських городищ є те, що хоча більшість із них розташовані на деякій відстані від моря, раніше багато фортів розташовувалися біля моря через післяльодовиковий відскок.
У Фінляндії є близько 100 городищ, підтверджених розкопками, і ще близько 200 підозрюваних місць. Найбільшим городищем у Фінляндії є , також відомим є .
- Руїни замку Огродзенець, Польща
- Модель поселення в Бродно Старе (тепер Варшава-Тарговек), приблизно X–XII століття нашої ери. Виставка в археологічному музеї у Варшаві
- Археологічний музей під відкритим небом Грос Раден, реконструйоване західнослов'янське місто (IX–X століття) із під'їзним мостом. Розташоване в Мекленбурзі, на півострові озера Біннензее, неподалік від містечка Штернберг, в Німеччині.
- Городище в , Фінляндія
- Старий замок Лієто (Фінляндія) в серпні 2007 року, вид зі стародавньої дороги, що проходить повз городище.
Див. також
Примітки
- ● Укріплення — «1.Дія за значенням укріпити. 2.Оборонна споруда./Місце, територія з оборонними спорудами».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Укріплення- Те саме, що фортифікація. Слово фортифікація запозичене з французької мови, можливо через посередництво російської та польської. Французьке fortification «укріплення» походить від пізньолатинського fortificātiōnem «укріплення», складного слова, утвореного від прикметника fortis «сильний, міцний» та компонента -ficatio, пов'язаного з дієсловом facio «роблю».
Джерело: Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 6 : У — Я / укл.: Г. П. Півторак та ін. — 568 с. — . (стор.: 122)
- Те саме, що фортифікація. Слово фортифікація запозичене з французької мови, можливо через посередництво російської та польської. Французьке fortification «укріплення» походить від пізньолатинського fortificātiōnem «укріплення», складного слова, утвореного від прикметника fortis «сильний, міцний» та компонента -ficatio, пов'язаного з дієсловом facio «роблю».
- ● «Середньовіччя — історична епоха, що охоплює час від Римської рабовласницької імперії (кінець V століття) і до початку капіталізму — середини XVII століття)».
Джерело: Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод. і допов.) / Уклад. і голов. ред. В.Т. Бусел. — К.; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2005. — 1728 с. (стор.: 1308-1309) Доступ - ● Осідок — «постійне місце перебування, розташування кого-, чого-небудь; резиденція; Притулок, пристановище».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Осідок - ● Оселя — «1. Житловий будинок разом з двором, господарськими будівлями і городом; дворище, садиба. 2. Приміщення для проживання людей; житло. 3. діал. Селище, поселення».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Оселя - ● Поселення — «у давні часи — місце осілого життя людей, що виникло з розвитком землеробства».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Поселення - ● Археологія — наука, що вивчає давні побут і культуру людського суспільства на підставі речових пам'яток минулого, добутих розкопками.
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Археологія - Правда, початком ІХ ст. ще датуються «Каролінгські аннали» (Annales regni Francorum), де перераховано послів слов'ян, розміщених на схід від Франкської імперії, які прийшли до Людовика І Благочестивого (814–840 рр.). А саме: «ободритів, вільців, богемів, морав'ян, преденецентів і аварів, які живуть у Паннонії»
- Цей невеликий, на двох сторінках (с. 149–150), рукописний твір уміщений у збірник античних праць з астрології і геометрії, який належав швабському монастирю Райхенау на Бадензеї. Нині зберігається в Мюнхенській державній бібліотеці.
- ● «Середньовіччя — історична епоха, що охоплює час від Римської рабовласницької імперії (кінець V століття) і до початку капіталізму — середини XVII століття)».
Джерело: Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод. і допов.) / Уклад. і голов. ред. В.Т. Бусел. — К.; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2005. — 1728 с. (стор.: 1308-1309) Доступ - В Україні при розкопках археологічної пам'ятки Черепин — відкрито господарські ями та печі доби раннього заліза (VII—VI століття до н.е.).
Джерело: Синиця Є.В. ЧЕРНЯХІВСЬКА КУЛЬТУРА [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 10: Т-Я / Редкол.: В.А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во "Наукова думка", 2013. — 688 с.: іл.. — Доступ: http://www.history.org.ua/?termin=Cherniakhivska_k_ra - ● Крамар — «те саме, що торгівець».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Крамар - ● Veitsle (норвезька veizla) або «гостювання» означало в середньовіччі безкоштовні розваги для короля та його супроводу в районі, де вони зупинялися, коли подорожували королівством. (Джерело:Store norske lexikon)
Це була їжа та напої, якими мали забезпечувати фермери та орендарі. (Джерело: Rold Karlsen: Norge i borgerkrigstiden, side 9)
Єпископи мали таке ж право голосу, як і священики. (Джерело:Store norske lexikon)
Тривалість і кількість товаришів встановлювалися законом або звичаєм. Згодом податок став фіксованим. (Джерела: Store norske lexikon та (Jamfør Magnus Lagabøtes landslov, gjengitt i Or soga åt skattleggjingsretten i Noreg, side 12)
Veitsle насправді означає «подарунок» або «виступ», але також може означати «їжа для гостей». (Джерело: Rolf Karlsen: Norge blir ett rike, side 11) - ● На це звернув увагу М. Ваврик у праці «Історичний нарис чернечого життя та василіянських монастирів на Бойківщині». — Рим, 1982. — С. 5.
- «Те саме, що ганок».
Джерело: Словник української мови в 11 томах http://www.inmo.org.ua/sum.html?wrd=Рундук - «за всіма прикметами, мова йде про аґрус». — М.Р.
Джерело: те саме; примітки упорядника.
Деталізація джерел
- Град // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Городище // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Замковий туризм. Курс лекцій для студентів спеціальності «Туризмознавство» / Д.А. Каднічанський, Т.Б. Завадовський — Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2017. — 138 с. Доступ
- Тимочко Н. О. Економічна історія України: Навч. посіб. — К.: КНЕУ, 2005. — 204 с.
- 6. Українське назовництво (ономастика) / Енциклопедія українознавства. Загальна частина: Перевидання в Україні / НАН України, Інститут української археографії; НТШ у Сарселі; Фундація Енциклопедії України в Торонто. — Репринтне відтворення видання 1949 року. — Київ. — . — Т. 1. — 1994. — XVI, 400 с.: іл.; Т. 2. — 1995. — с. 369-800: іл.; Т. 3. — 1995. — с. 801-1230: іл.
- Дитинець // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Вортман Д.Я. ДИТИНЕЦЬ [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 2: Г-Д / Редкол.: В.А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во "Наукова думка", 2004. — 688 с.: іл.
- Попович М.В. Нарис історії культури України. — К., 1998. — С. 71-87.
- Го́род // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Острог // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- М.Ф. Котляр, А.Г. Плахонін. ПОСАД / Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2011. — Т. 8 : Па — Прик. — С. 434. — .
- Щур Р.; Коханець М./ Тустань (Державний історико-культурний заповідник). Історія. Фолькльор / Роман Щур; Сколівські Бескиди (Національний природний парк) / Михайло Коханець. — Львів: Новий час. 2002. — 72с.:іл.
- Город // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1958. — Т. 1, кн. II : Літери В — Ґ. — С. 272. — 1000 екз.
- Археологія // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Синиця Є.В. ГОРОДИЩЕ, археологічна пам'ятка [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 2: Г-Д / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во "Наукова думка", 2004. — 688 с.: іл.. (дата публікації: 2020 р.; остання редакція: 2020 р.)
- (рос.) Городище (остатки др. поселения) [Електронний ресурс] «Большая Советская Энциклопедия (БСЭ)»
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1982. — Т. 1 : А — Г / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 632 с. (Город, див.стор.:571, 581, 632;)
- Томенчук Б. Баварський Географ і річкові шляхи та гради в геополітиці середньовічної Європи[недоступне посилання] // Карпати: людина, етнос, цивілізація. Науковий журнал[недоступне посилання]. — 2009, № 1[недоступне посилання]
- Липа К. Під захистом мурів. — К.: Наш час, 2007. — 184 с. — (Сер. «Невідома Україна») (серія)
- Ю.С. Асєєв, В.О. Харламов. 9.12. Архітектура: дерев'яна і кам'яна / Історія української культури. У 5 т. / за ред. Ю.С. Асеєва. Київ: Наукова думка, 2001. Т. 1.
- "Maiden Castle". English Heritage.
- Historic England. "Maiden Castle (451864)". Research records (formerly PastScape).
- Ayán Vila, Xurxo (2008), "A Round Iron Age: The Circular House in the Hillforts of the Northwestern Iberian Peninsula[недоступне посилання]" (PDF), E-Keltoi: Journal of Interdisciplinary Celtic Studies, UW-Milwaukee Center for Celtic Studies, 6: 903–1, 003, ISSN 1540-4889 (p. 913)
- McIntosh, Jane (2009) [2006], Handbook of Life in Prehistoric Europe (paperback ed.), Oxford University Press, (стор.: 162, 349)
- [en] (2003) [1984], The European Iron Age (electronic ed.), Taylor & Francis e-Library, (стор. 79)
- Історія війн і сучасного військового мистецтва: конспект лекцій: / О.В. Уваркіна та ін. Київ: ІСЗЗІ КПІ ім. Ігоря Сікорського, 2021. 304 с. (стор.: 96-97, 111)
- В. Петров. Матеріяльна культура. Пережитки передісторичної матеріяльної культури. Скотарство (200). Хліборобство (200). Ремесло. Оброблення металю (201). Осадництво (201) // Енциклопедія українознавства. Загальна частина (ЕУ-I). — Мюнхен, Нью-Йорк, 1949. — Т. 1. — С. 200-228.
- Реєстр пам'яток трипільської культури — Кіровоградська область // Енциклопедія Трипільської цивілізації. — К., 2004. — Т. І.
- . Архів оригіналу за 20 вересня 2020. Процитовано 14 червня 2020.
- Детская энциклопедия: для среднего и старшего возраста. Том: 7 Из истории человеческого общества / Гл.редакция: Д.Д. Благой, В.А. Варсанофьева, Б.А.Воронцов-Вельяминов, П.А. Генкель и др.; гл. редактор: А.И. Маркушевич; научн.редакторы: С.Д. Сказкин, М.В. Нечкина, Н.П. Кузин, А.В. Ефимов, А.И. Стражев, А.Г. Бокщанин; зам. Гл.редактора: П.А. Мичурин. — Изд. Академии педагогических наук РСФСР, Москва 1961, С: 621 (с.:69-70, 215-216, 219)
- В. Кубійович. Зернове господарство // Енциклопедія українознавства. Словникова частина (ЕУ-II). — Париж, Нью-Йорк, 1959. — Т. 3. — С. 805-808.
Первинні джерела, на які посилається В.М. Кубійович:
• Социалистическое сельское хозяйство Советской Украины. К. 1939;
• Карнаухова Е. Размещение сельского хозяйства России в период капитализма (1860 — 1914). М. 1951;
• Очерки развития народного хозяйства Украинской ССР. М. 1954;
• Гуржій І. Розклад февдально-кріпосницької системи в сіль. госп-ві України першої пол. XIX ст. К. 1954;
• Архімович О. Зернові культури в Україні. Укр. збірник, кн. 4. Ін-т для вивчення СССР. Мюнхен 1955;
• Посевные площади СССР. Статистический сборник, т. І. М. 1957.) - Челядь // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- feodum — див.: The Cyclopedic Dictionary of Law , Walter A. Shumaker, George Foster Longsdorf, pg. 365, 1901 рік.
- Noble, Thomas (2002). Основи західної цивілізації. Chantilly, VA: [en]. .
- Князь // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Селище // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Рожко М.Ф. Тустань — давньоруська наскельна фортеця. — Київ, 1996.
- В.С. Александрович 2.4. Архітектура і будівництво / Історія української культури: у п'яти томах. Т. 2. Українська культура ХІІІ — першої половини XVII століття / Ред. В.А. Смолій. — К.: Наук. думка, 2001. — 848 с.
- Берест Р. Я. Нові археологічні матеріали з околиць літописного Звенигорода // Галич і Галицька земля в державотворчих процесах України: матер. Міжнар. ювілейної наук. конф. — Івано-Франківськ-Галич, 1998. — С. 56-60 (с.: 58)
- Г.Івакін. Історичний розвиток Києва XIII — середина XVI ст. — К., 1996. — С. 109-189. (Розділ III. Історична топографія пізньосередньовічного Києва) Доступ
- Твори: у 50 т. / М. С. Грушевський; редкол.: П. Сохань (голов. ред.), І. Гирич та ін. — . — Львів: Видавництво "Світ", 2002 — .. —
Т. 5 / НАН України. Інститут української археографії та джерелознавства імені М.С. Грушевського; М.С. Грушевський; редкол.: П. Сохань, І. Гирич, О. Тодійчук. — Львів: Видавництво "Світ", 2003. — 592 с.: іл. — 7000 пр.. — (Серія "Історичні студії та розвідки" : 1888-1896). — . — 966-6063-276-7 (т. 5) - Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 3 : Кора — М / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 552 с. — . (сторінка: 484)
- М. Аркас — Історія України-Русі.1908 (том 1)
- Gurba J. Roztocze w średniowieczu // Archeologia Roztocza. Krajobraz przyrodniczo-kulturowy. — Lublin, 2005. — S. 118–126; Ляска В. Розвиток поселенської структури Равського Розточчя у ІХ — ХІІІ ст. // Археологічні дослідження Львівського університету. — Вип. 11. — Львів, 2008. — С. 91-92.
- Poleski J. Wczesnośredniowieczne grody plemienne i państwowe w polskiej części Karpat Zachodnich // Wczesne średniowiecze w Karpatach polskich. — Krosno, 2006. — S. 216–210
- Ibid. — S. 217–218.
- Русини а москалї. (Збірка статей і оповідань) / Видавництво полїтичного товариства «Руска Рада». Ч.4.; Чернівцї, 1911. С.:114 (стор.:4)
- Археол., VIII, 1953, 22
- Острог // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. X : Літери Ол — Пер. — С. 1255. — 1000 екз.
- Підкова Ігор Зіновійович «Довідник з історії України», т. 3, Київ, «Генеза», 1999. 684 с. (с.: 552)
- Winkler Gusztáv 2007:Erődvárosok, városerődítések. Műegyetemi k., p. 312.
- Котляр М.Ф. МОНГОЛО-ТАТАРСЬКА НАВАЛА [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 7: Мі-О / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во "Наукова думка", 2010. — 728 с.: іл.
- Леп'явко С.А. ЧЕРНІГІВ, обласний центр [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 10: Т-Я / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во "Наукова думка", 2013. — 688 с.: іл.
- . Архів оригіналу за 6 травня 2021. Процитовано 11 вересня 2021.
- Розділ 3. Домашнє життя. Історія української культури / За загал. ред. І. Крип'якевича. (за виданням 1937 року) — 4-те вид., стереотип. — К.: Либідь, 2002. — 656 с. .
- Карпович В. Скальний монастир у Розгірчі // Записки ЧСВВ. — Львів, 1930. — Т. 3. — С. 562–573.
- 2.2. Осередки культури / Історія української культури: у п'яти томах. Т.2. Українська культура ХІІІ — першої половини XVII століття / Ред. В.А. Смолій. — К.: Наук. думка, 2001. — 848 с.
- Вечерський В.В. УКРАЇНА, ДЕРЖАВА: АРХІТЕКТУРА [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Україна—Українці. Кн. 1 / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во «Наукова думка», 2018. — 608 с.
- Барабаш О. Ю. Овочівництво: Підручник. — К.: Вища шк., 1994. 374 с.: іл. .
- (рос.) Верзилин Николай Михайлович По следам Робинзона. Сады и парки мира. — Л.: Детская литература., 1964. — 576с. (науково-популярна монографія. Сторінки: 420-431)
- Секретарь Л.А., Трояновский С.В. Детинец в градостроительной терминологии Древней Руси //Древняя Русь. Вопросы медиевистики. 2003. № 4 (14). С. 64.
- Огородництво // Українська мала енциклопедія : 16 кн : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. IX : Літери На — Ол. — С. 1186. — 1000 екз.
- Михайло Грушевський Історія України-Руси: В 11 т., 12 кн. / Редкол.: П.С. Сохань (голова) та ін. — Київ: Наукова думка, 1991—1998. — (Пам'ятки історичної думки України). — .
Т.1. — 1991 — 736с. (стор.: 254) - Халебський Павло. Україна — земля козаків: Подорожній щоденник / Упоряд. М.О. Рябий; Післям. В.О. Яворівського. — К.: Ярославів Вал, 2009. — 293 с. (стор.: 138-140)
- Б.М. Гранде. Введение в сравнительное изучение семитских языков. Москва. РАН. 1998 г., стр. 15.
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. /
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Gorodishe znachennya U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Gorod znachennya Gorodi she staroslov yanske urochiste grad poselennya ukriplene valami i rovami misce de zbereglisya reshtki ukriplenogo poselennya zalishki kolis ukriplenogo poselennya Termin v osnovnomu ohoplyuye postijni ukripleni poselennya vid doistorichnih chasiv do chasiv Serednovichchya V XVII stolittya Yak pravilo gorodisha roztashovuvalisya u vazhkodostupnih miscyah tam de landshaft zabezpechuvav prirodnu oporu dlya zahishenogo budivnictva napriklad na pagorbi ta chasto poruch z ozerom richkoyu abo strumkom misah riznih vodojm inodi posered bolit abo tam de landshaft zbilshuvav oboronnu perevagu prirodnimi ukriplennyami u viglyadi richok yariv bolit krutih shiliv i t p Tak samo dlya gorodish harakterna praktika pidvishennya oboronozdatnosti miscya za dopomogoyu zahisnih sporud u viglyadi zemlyanih abo derev yano zemlyanih valiv derev yanih glinobitnih abo kam yanih stin Ukriplennya zazvichaj povtoryuyut konturi pagorba tomu mayut formu pidporyadkovanu relyefu z odniyeyu abo dekilkoma oboronnimi liniyami z odnogo abo kilkoh u znachnih za plosheyu gorodish ryadiv zemlyanih ukriplen z chastokolami abo oboronnimi stinami ta zovnishnimi rovami V inshih vipadkah voni mayut konturi pravilnogo pryamokutnika z pidnesennyam na platformi Zalishki kolishnogo ukriplenogo poselennya yak pravilo pidnosyatsya nad okolicyami i zbereglisya u viglyadi valiv i roviv Val yak chastina ogorozhi buv vazhlivim budivelnim elementom i skladavsya iz zemli z vnutrishnoyu stinoyu ta chastokolom Chisto kam yani stini ridko zustrichayutsya Rovi sogodni ne vidno abo vidno pogano oskilki voni buli piddani eroziyi protyagom stolit GorodisheChastkovo zbigayetsya zOpidumProtilezhnemisto Gorodishe u VikishovishiRekonstrukciya gorodisha na Tonsbergu girskij hrebet u Tevtoburzkomu lisi Nimechchina Gorodisha buvayut yak neznachnih rozmiriv tak i dosit potuzhni ukriplennya z dvoh i troh valiv i rovu mizh nimi zajmali ploshu vid 500 do 2000 m ta roztashovani v prirodno zahishenih miscyah Zalezhno vid regionu ta chasu rozriznyayut rizni tipi taki yak keltski gorodisha slov yanski gorodisha visokogirni poselennya chasiv pereselennya ugorski gorodisha i in Gorodisha postupovo stavali centrami oboroni upravlinnya torgivli ta remesel tobto peretvoryuvalisya na oboronni administrativni ta torgovelno remisnichi centri pleminnih ob yednan yaki aktivno rozvivalisya do XIII stolittya koli na zminu yim prijshli ukripleni mista Gorodishe litopisnogo bolohivskogo mista Gubin XII XIII st z chotirma liniyami valiv Aerofoto 2021 roku Bagatoryadni vali centralnogo kurganu British Camp v Gerefordshiri Chitko vidno sharuvatu zemlyanu oboronu Pivnichne rozshirennya Britanskogo taboruNomenklaturaV pereliku sliv i viraziv yaki vikoristovuyutsya na poznachennya v zalezhnosti vid istorichnoyi chi faktichnoyi tochki vidliku abo shodo inshih oznak pri kategorizaciyi ponyattya gorodishe poznachayetsya takimi slovami i frazami Trivimirne zobrazhennya cifrovoyi modeli relyefu Britanskogo taboruBronzovi vorota ta mur u Biskupini rekonstrujovanomu oboronnomu poselenni luzhickoyi kulturi z bronzovoyi dobi go rod gorodo k apelyativ gorodishe zagalna nazva abo vlasni nazvi Gorodishe Gorodok staroruske misto ogorodzhene chastokolom misto selishe yake bulo ukriplenim punktom obgorodzhene misto naselenij punkt miski fortifikaciyi grad oboronnij kompleks osidok ukriplena oselya ukriplene poselennya obgorodzheni ukripleni teritoriyi misce de zbereglisya reshtki ukriplenogo poselennya Gorodishe arheologiya abo Gorodishe arheologichna pam yatka ce pro dobuti rozkopkami arheologichni zalishki fortifikovanih punktiv najchastishe davnini ta serednovichchya Viznachalnij element dlya Gorodish arheologichna pam yatka reshtki shtuchnih zahisnih sporud sho chi to sami po sobi chi to u kombinaciyi z prirodnimi pereshkodami utvoryuyut zamknenij kontur vseredini yakogo zahishenij prostir tak zvanij majdanchik gorodisha Pri comu ani masshtabi ta skladnist strukturi ukriplen ani material z yakogo voni buli zbudovani derev yani derev yano zemlyani glinobitni murovani ani funkcionalne priznachennya ta abo status punktu gorodishe shovishe gorodishe svyatilishe fortecya ukriplena sadiba zamok misto tosho do uvagi zazvichaj ne berutsya Takozh nerelevantna oznaka gorodisha postijna prisutnist meshkanciv v mezhah ukriplen sho arheologichno vidbivayetsya u nayavnosti kulturnogo sharu ta abo reshtok stacionarnih zhitlovih sporud Mensh odnoznachnij kriterij dlya viznachennya arheologichnoyi pam yatki yak gorodisha trivalist vikoristannya ukriplen adzhe v riznih militarnih tradiciyah praktikuvalosya zvedennya timchasovih fortifikacijnih sporud iz zamknenoyu strukturoyu tabori polovi ukriplennya tosho Shopravda ostanni zalishayut po sobi chitki arheologichni slidi radshe u vinyatkovih vipadkah a zaznacheni vinyatki najchastishe ce naslidok same trivalogo bezperervnogo abo sporadichnogo vikoristannya takih fortifikacijnih sporud Na praktici terminom gorodishe na teritoriyi Ukrayini najchastishe viznachayut zalishki fortifikovanih punktiv sho mayut slidi derev yano zemlyanih ukriplen vali ta rovi u hronologichnomu diapazoni vid eneolitu do piznogo serednovichchya Gorodishe zalishki inshogo poselennya Za Velikoyu radyanskoyu enciklopediyeyu ros Bolshaya Sovetskaya Enciklopediya Gorodishe zalishki in poselennya zalishki starodavnogo ukriplenogo poselennya chi mista Slovo Gorodishe zalishki in poselennya zustrichayetsya v rosijskih litopisah z pochatku XII stolittya Gorodishe zalishki in poselennya zazvichaj ye trikutnim kruglim abo pryamokutnim majdanchikom chasto zahishenim prirodnimi ukriplennyami richkami yarami i obov yazkovo rovami i zemlyanimi valami abo stinami Viniknennya najdavnishih ukriplenih poselen pov yazane z epohoyu patriarhatu ta z perehodom naselennya do skotarsko zemlerobskogo gospodarstva zmicnennya sporudzhuvalisya dlya zahistu majna rodu hudobi ta zerna vid vorozhih nabigiv Na teritoriyi SRSR ta in krayin vidomi desyatki tisyach Gorodish zalishki in poselennya bagato z nih doslidzheno Najdavnishi Gorodishe zalishki in poselennya v SRSR vidnosyatsya do eneolitu Mihajlivske poselennya ta in piznishi do XVII stolittya Neridko Gorodishe zalishki in poselennya odniyeyi epohi vikoristovuvalosya zgodom naselennyam yake prijshlo na cyu teritoriyu piznishe Deyaki Gorodishe zalishki in poselennya dosyagayut velicheznih rozmiriv napriklad skifske Kam yanske gorodishe 12 km2 Majdanchik Gorodishe zalishki in poselennya zazvichaj maye kulturnij shar u nomu pri rozkopkah viyavlyayut zalishki zhitel majsteren rizni rechi tosho Vinyatok stanovlyat Gorodishe zalishki in poselennya pritulku de naselennya hovalosya lishe pid chas nabigiv voroga Do serednovichnih Gorodishe zalishki in poselennya vidnosyatsya zalishki nizki miskih kremliv ukriplenih sadib i zamkiv a takozh deyaki sporudi sho vhodili do sistemi storozhovih ukriplen v urochistomu movlenni grad Usi ci nazvi stosuyutsya pidnesenogo miscya z odnim abo kilkoma valami zroblenimi iz zemli kamenyu ta abo dereva iz zovnishnim rovom Bagato nevelikih rannih gorodish bulo pokinuto a bilshi ta znachnishi z nih buli perebudovani piznishe Termin gorodishe ohoplyuye duzhe shiroku kategoriyu ob yektiv i vklyuchaye yak slabo ukripleni poselennya bronzovogo stolittya tak i potuzhni ukripleni kompleksi epohi serednovichchya Bilshist gorodish pidlyagayut pravovij ohoroni zgidno z zapisom do reyestru pam yatok ale bagato znisheno sistematichnoyu orankoyu ta vivezennyam pisku kamenyu i in Gorodisha vidilyayutsya na poli u viglyadi konturu valu abo rovu abo valu u viglyadi konusa yakij vidno i sogodni Bilshist z nih viklyucheni z zemel silskogospodarskogo vikoristannya abo yihnya poverhnya zalisnena Aerofoto ukriplennya v s Guta slov yanske gorodishe H HI stolit Diametr vnutrishnogo majdanchika bilya 45 metriv Rekonstrukciya slov yanskogo derev yanogo ukriplennya na gori Birov Polsha Chastokil gorodisha Rekonstrukciya ukriplen slov yanskogo gorodisha na gori Biryuv poblizu gmini Ogradzenec Silezke voyevodstvo Polsha Ce model pershoyi ogorozhi Prazkogo Gradu z cerkvoyu San Vito v centri Aerofotoznimok gorodisha kulturi Kastro Galisiya Ispaniya Gorodishe v s Kolbac 2021 v gmini Stare Charnovo Grifinskogo povitu Zahidno Pomorskogo voyevodstva na pivnichnomu zahodi Polshi Teritoriya sela bula zaselena prinajmni z chasiv luzhickoyi kulturi EtimologiyaGrad misto ogorozha davnoruske grad zapozichennya z staroslov yanskoyi movi staroslov yanske cerkovnoslov yanske grad ye pryamim vidpovidnikom do davnoruskogo gorod ukrayinskogo gorod Etimologichno gorod obgorodzhene misce Ptashinij vid na Monteridzhoni serednovichne misto otochene stinami zagalnoyu dovzhinoyu blizko 570 metriv roztashovane na prirodnomu pagorbi pobudovane siyencyami v 1214 1219 rokah yak liniya frontu u vijnah proti Florenciyi Misto zgaduyetsya v Bozhestvennij komediyi Dante Alig yeri U toj chas slovo bulo blizkim za znachennyam do sliv za mok fortecya polis burg Za pohodzhennyam ce slovo pov yazane z prasl gord ogorodzhene misce ogorozha i vvazhayetsya sporidnenim z lit gardas sad lat hortus sad pragerm gardaz ogorozha dvir sad i got gards dvir Shidnoslov yanskoyu povnogolosnoyu formoyu ye gorod davnorus gorod pivdennoslov yanskoyu nepovnogolosnoyu grad starocerk slov grad zvidsi element gorod grad u bagatoh slov yanskih nazvah mist Davnoruske gorod ogorozha parkan fortecya misto mur polske grod fortecya zamok misto kashubske star o gard cheske slovacke hrad zamok fortecya verhnoluzhicke hrod zamok fortecya palac polabske gord stajnya stodola staroslov yanske gard misto sad Grad urochista nazva gorodisha Pershim i yedinim dzherelom u yakomu vzayemopov yazano pererahovano 56 plemen i gradiv narodiv Centralno Shidnoyi Yevropi pershoyi polovini IH stolittya ye Opis mist gradiv i oblastej na pivnich vid Dunayu Descriptio civitatum et regionum ad septentrionalem plagam Danubii Gorod ce starodavnya nazva ukriplenoyi oseli obvedenoyi valom piznishe yiyi zastupilo misto Za slovyanskogo rozselennya v Ukrayini gorodiv bulo tak bagato sho Rus Ukrayinu zvali zemleyu gorodiv gardarika Bagato gorodiv pobuduvali piznishe Volodimir Svyatoslavich Yaroslav Mudrij Danilo Galickij Holm i Lviv ta in Yaksho zamok skladav kompleks ukriplen serednovichnogo mista jogo zarahovuyut do gorodish Shodo mensh znachnih centriv govoryat pro gorodki Ditinci buli riznih rozmiriv vid 10 ga v najbilshih mistah Kiyiv Pereyaslav do 0 5 1 ga v mensh znachnih centrah Takim chinom v mensh znachnih centrah ditinec nablizhavsya do feodalnogo zamku i u vijskovomu plani yavlyav soboyu fortecyu oboronna budivlya dlya zahistu miscevosti takozh vikoristovuvalisya u mirnij chas dlya zmicnennya vladi tih hto perebuvaye pri vladi Zamok budivlya abo kompleks budivel sho poyednuye v sobi zhitlovi ta oboronno fortifikacijni zavdannya U najbilsh poshirenomu znachenni slova ukriplene zhitlo feodala v serednovichnij Yevropi Hronologiyav Angliyi odne z najbilshih gorodish Yevropi Fotografiya zroblena v 1935 roci 1891 1940 britanskim inzhenerom yakij zapochatkuvav aerofotozjomku z metoyu arheologichnih doslidzhen Gallska stina Yiyi konstrukciya podibna do zemlyanih ukriplen stepu ale dlya zovnishnogo pokrittya vikoristovuvali pleteni virobi i kamin a ne obmazuvannya glinoyu dlya zahistu vid vognyu Sirim kolorom poznacheno kamin korichnevim derevo girchichnim kolorom vidobrazheno grunt Ponyattya v osnovnomu ohoplyuye postijni ukripleni poselennya vid doistoriyi takozh preistoriya doistorichni chasi do chasiv kam yano midnogo viku jogo takozh nazivayut midnim vikom eneolitom ta chasiv serednovichchya V XVII stolittya vid 476 roku chasi padinnya Rimskoyi rabovlasnickoyi rimskoyi imperiyi i Velikogo pereselennya narodiv period mizh antichnistyu i novim chasom do 1700 tih rokiv do pochatku kapitalizmu seredini XVII stolittya Najchastishe voni zustrichayutsya na piznih terminah Kultura poliv urn i atlantichna bronzova doba bl 1300 r do n e 750 r do n e Bronzova doba Galshtatska kultura bl 1200 r do n e 500 r do n e piznij bronzovij vik rannij zaliznij vik Latenska kultura bl 600 r do n e 50 r n e piznij zaliznij vik U doistorichnij Yevropi naselennya zrostalo Pidrahovano sho priblizno za 5000 rokiv do nashoyi eri pid chas neolitu v Yevropi prozhivalo vid 2 do 5 miljoniv u piznomu zaliznomu vici jogo naselennya stanovilo vid 15 do 30 miljoniv Za mezhami Greciyi ta Italiyi yaki buli bilsh gustonaseleni perevazhna bilshist poselen zaliznogo viku buli nevelikimi mabut ne bilshe 50 zhiteliv Vinyatkom buli gorodisha na yakih prozhivalo do 1 000 osib Z poyavoyu oppidi v piznomu zaliznomu vici poselennya mogli dosyagati 10 000 zhiteliv Zi zbilshennyam naselennya doistorichni suspilstva uskladnyuvilasya Blizko 1100 roku do nashoyi eri z yavilisya gorodisha yaki v nastupni stolittya poshirilisya Yevropoyu Voni sluzhili riznim cilyam i buli pleminnimi centrami zahisnimi miscyami oseredkami ritualnoyi diyalnosti ta miscyami virobnictva U serednomu galshtatskomu periodi gorodisha stali dominuyuchim tipom poselen na zahodi Ugorshini Yulij Cezar opisav veliki gorodisha piznogo zaliznogo viku yaki vin zustriv pid chas svoyih pohodiv u Galliyu yak oppida Do cogo chasu bilshi z nih stali bilshe shozhimi na mista nizh na forteci i bagato z nih buli asimilovani yak rimski mista Gorodisha chasto zajmali armiyi zavojovnikiv ale v inshih vipadkah forti rujnuvalisya miscevi zhiteli nasilno viselyalisya a forti zalishalisya zanedbanimi Napriklad buv spustoshenij i pokinutij pid chas belgivskih vtorgnen na pivden Britaniyi v I stolitti do nashoyi eri Pokinuti forti inodi znovu zajmali ta zmicnyuvali pid novoyu zagrozoyu inozemnogo vtorgnennya napriklad vijni knyaziv u Litvi ta poslidovni vtorgnennya do Britaniyi rimlyan saksiv i vikingiv Gorodi mali velike strategichne i taktichne znachennya v period vijni oskilki deyaki z serednovichnih mist stoyali na strategichnih shlyahah i vorog v svoyemu pohodi zmushenij buv bilya nih zatrimuvatis a takozh mista davali zahist vijsku koli vono ne moglo vstoyati pered vorogom i zmushene bulo vidstupati Borotba jshla vid odnogo mista do drugogo Viniknennya gorodish pov yazane z doboyu patriarhalno obshinnogo ladu koli suspilstvo perehodit vid mislivstva i ribalstva do zemlerobstva i skotarstva ta z rozvitkom torgovih shlyahiv Gorodisha poshireni v usih krayinah i nalezhat do riznih istorichnih epoh Doslov yanski i slov yanski gorodisha Gorodisha v Ukrayini IstoriografiyaGorodishe Dikij Sad plosheyu 6 7 ga u yakomu prozhivali zhiteli blizko 1250 925 rokiv do n e Rekonstrukciya na osnovi arheologichnih doslidzhen zobrazheno lishe rozkopani budivli U tripilskij period 5500 2750 roki do nashoyi eri poselennya buli zdebilshogo vidkritogo harakteru i roztashovuvalis na pagorbah i v dolinah Poselennya v dolinah yak i suchasni etnografichni poselennya prostyagalisya vzdovzh nevelikih richok za sistemoyu odniyeyi vulici z tiyeyu vidminnistyu vid suchasnih selyanskih sadibnih gospodarstv sho yaksho v ostannih hata vid richki viddilena levadoyu gorodom i dvorom z gospodarskimi budivlyami to v tripilski chasi u dolinnih pririchkovih poselennyah hata stavilas bezposeredno na berezi bilya vodi Najkrashe rozkopanim tripilskim selishem ye Kolomishina I yake pokazalo sho roztashovuvannya zhitel bulo ne lishe v dolinah vzdovzh richok ale j na pagorbah i sho vazhlivo kolom a nezabudovanij centr poselennya sluguvav zagonom dlya hudobi Ce selishe skladalosya z 30 40 zhitlovih budinkiv i okremih podvir yiv ne bulo Selishe bulo cilisnim yak sukupnist zhitel vono bulo odnochasno dvorom a dvir funkcionuvav yak zagin dlya hudobi Blizko do velikih zhitlovih budinkiv roztashovuvalisya mali budivli gospodarskogo priznachennya Zazvichaj tripilski budivli viznachayut yak glinobitni ale ce ne tochno Hati na Kolomishini buduvali z grubih derev yanih plah skladenih storch i obmazanih glinoyu zseredini i zzovni Na pivdni v rajonah de ne bulo lisu Volodimirivka na Umanshini hati buduvali ne z plah a z pruttya obmazanih glinoyu Hati zvichajno dvo ta mnogodilni 3 4 dili Pechi buduvali na pidvishennyah z glinyanih valikiv i voni mali pripichni pidvishennya lezhanki pidlogu robili z glini Na okolici Rubanogo Mostu na plato viginu visokogo livogo berega richki Velika Vis novomirgorodskij arheolog Ozerov Petro Ivanovich viyaviv tripilske poselennya etapu SI plosheyu blizko 50 ga U nastupnij period za chasiv eneolitu j bronzovoyi dobi gorodisha z yavlyayutsya na visokih beregovih vidrubnih kruchah i cej tip poselenn prijshov na zminu tripilskim selisham Cej tip vijskovogo militarnogo poselennya isnuvav i v skitski chasi koli gorodisha dosyagali duzhe velikih rozmiriv napriklad Bilske gorodishe 25 km v okruzhnosti z rozvinenoyu sistemoyu valiv i ta ukriplen Na Gorodishi Dikij Sad plosha 6 7 ga poselenni dobi bilozerskoyi kulturi sho isnuvalo na teritoriyi suchasnogo Mikolayeva blizko 1250 925 rokiv do n e rozkopki viyavili 85 bronzovih predmetiv a himichnij analiz znajdenogo bronzovogo serpa pokazav sho vin pozodit z Prikarpatskogo regionu Vodnimi shlyahami do cogo poselennya stikalisya lyudi i tovari z usogo Prichornomor ya ta viddalenih pivnichnih zemel zokrema Prikarpattya Galshtatskij period znamenuye soboyu pochatok rozvitku miscevoyi zaliznoyi promislovosti Virobnictvo metalu prikras ta znaryad serpiv lancyugiv nozhiv dosyaglo osoblivogo pieu v atlantichnu dobu Stanislavske gorodishe pam yatka arheologiyi nacionalnogo znachennya Ye odniyeyu z pam yatok Nizhnogo Podniprov ya u yakomu prozhivali zhiteli z VI st do n e do I st n e Vhid v Stanislavske davnye gorodishe Zalishki ukriplen Bilskogo gorodisha skifskih chasiv kinec VIII pochatok III stolit do n e Zagalna plosha gorodisha 4400 ga Dlya porivnyannya plosha Vavilonu 900 ga Skladayetsya z troh ukriplenih poselen ob yednanih odniyeyu fortechnoyu stinoyu valiv zagalnoyu dovzhinoyu 33833 metra Bizyukove gorodishe druga pol II st do n e seredina III st n e Na foto O V Simonenko na arheologichnih rozkopkah piznoskifskogo nekropolya Bizyukove gorodishe Pagorbi Doneckogo gorodisha Davnoruske gorodishe v s Stilsko VIII HII st plosheyu ponad 250 ga Na foto z cogo gorodisha Antichne gorodishe bilya sela Koshari IV st do n e III st do n e Duzhe postrazhdalo vid chornih arheologiv Na teritoriyi s Bashmachka doslidzheno kurgani epohi bronzi III I tisyacholittya do n e skifski kurgan Bashmachka ta sarmatski kurgani IV II st do n e Vidomi veliki tak zvani skifski gorodisha VI V stolittya do nashoyi eri Nemirivske Kam yanske Bilske ta in zbudovani osilimi zemlerobskimi plemenami v tomu chisli predkami slov yan Na teritoriyi skifskih gorodish z yavilis u nih v kinci V stolittya do nashoyi eri rozmishuvalos dodatkove ukriplennya citadel ostannij pritulok na vipadok vorozhogo napadu vodnochas citadel bula i najbagatshoyu chastinoyu gorodisha tut meshkala skifska znat Take gorodishe napriklad bulo na livomu berezi Dnipra na zemli suchasnih sil Kam yanki ta Velikoyi Znam yanki Zaporizkoyi oblasti zajmayuchi ploshu blizko 12 km2 Murovanim mistom otochenim kam yanimi stinami ta vezhami ye Bizyukove gorodishe Gorodishe Zolotij Mis kincya I stolittya do n e tretoyi chverti III st n e Plosha ukriplenoyi chastini gorodisha blizko 1 ga Zmiyevi vali rekonstrukciya visuvalis daleko za mezhi lisostepovoyi zoni u yakij meshkala bilshist slov yan dlya zahistu vid kochovih ord Zagalna protyazhnist sporud bula blizko 969 5 km U Rannomu serednovichchi na teritoriyi suchasnoyi Ukrayini zitknulisya dva sviti osilih zemlerobiv ta kochivnikiv Yevropa ta Aziya Naslidkami napadiv kochivnikiv na poselennya osilih slov yanskih plemen buli spaleni zhitla vitoptani kochovoyu kinnotoyu polya chastina lyudej bula vbita inshi znikli bezvisti i stali rabami Dlya serednogo Naddniprov ya v V IV st do n e IV V st n e harakterni vidkriti poselennya z budinkami zbudovanimi z pruttya j glini Vidkriti poselennya zemlerobskogo naselennya roztashovani poblizu ukriplenih poselen Ponad 2 000 rokiv tomu greckim i rimskim vchenim bulo vidomo sho bagatochiselni plemena venediv zhivut na shodi Yevropi mizh Karpatskimi gorami ta Baltijskim morem Voni buli predkami suchasnih slov yanskih narodiv Za yih imenem Baltijske more nazivalosya todi Venedskim zalivom Pivnichnogo okeanu Na dumku arheologiv venedi buli spokonvichnimi meshkancyami Yevropi nashadkami plemen yaki zhili tut she v kam yanomu i bronzovomu vikah Nazva slov yani pochala poshiryuvatisya lishe pivtori tisyachi rokiv nazad v seredini 1 go tisyacholittya nashoyi eri Spochatku tak nazivalis lishe zahidni slov yani Yih shidni pobratimi nazivalis antami Pislya cogo slov yanami pochalis nazivatis vsi plemena yaki govorili slov yanskoyu movoyu Rekonstrukciya poselennya slov yanskogo pohodzhennya v Torgelovi Nimechchina Muzej pid vidkritim nebom Ukranenland Nazva pohodit vid drevnogo zahidnoslov yanskogo plemeni ukriv ukra ni ukrya ni abo u kri Napochatku nashoyi eri skriz po Yevropi vidbuvalis veliki peremishennya plemen i narodiv yaki vstupali v borotbu z rabovlasnickoyu Rimskoyu imperiyeyu V toj chas slov yanski plemena zajmali vzhe veliku teritoriyu Deyaki z nih pronikli na beregi rik Odri i Labi Elbi Razom z naselennyam yake zhilo na beregah Visli voni stali predkami zahidnoslov yanskih narodiv polskogo cheskogo i slovackogo Osoblivo znachnim bulo pereselennya slov yan na pivden na bereg Dunayu i na Balkanskij pivostriv Praslov yanski zemlerobsko skotarski gromadi povilno peresuvayuchis obshinami i okremimi sim yami v poshukah novih zruchnih misc dlya poselennya virubuvali lisi dlya svoyih poliv pronikli napochatku nashoyi eri u verhnye Podniprov ya de zhili inshi plemena Azh do nashih dniv na visokih beregah rik i ozer zbereglis reshtki drevnih slov yanskih poselen V chasi koli vijni ne lishe mizh riznimi plemenami ale j mizh susidnimi obshinami buli postijnim yavishem lyudi selilis v vazhko dostupnih miscyah otochenih krutimi shilami glibokimi yarami abo vodoyu Voni zvodili navkolo svoyih poselen zemlyani vali kopali gliboki rovi i obnosili svoyi zhitla derev yanim tinom Reshtki takih ukriplen nazivayutsya gorodishami Zhitla buduvalisya v viglyadi zemlyanok vseredini buli glinobitni abo kam yani pechi V kozhnomu poselenni zhili zvichno rodichi yaki neridko veli svoye gospodarstvo obshinoyu Hliborobstvo yake bulo visoko rozvinenim za antichnoyi dobi v slov yanskij period VI IX st duzhe degraduye Spustoshlivi naslidki v stolittya velikogo pereselennya narodiv sprichinili depopulyaciyu zrostannya lisovih plosh zagalne padinnya rivnya materialnoyi kulturi tak zvana Romenska kultura a vidtak j zanepad hliborobstva Zminilasya sistema hliborobstva i zamist ornogo dominuyuchim stalo bezorne j beztyaglove lisove pidsichne hliborobstvo Dilyanki posivnih plosh buli rozkidani na znachnij vidstani odna vid odnoyi Zemlerobske gospodarstvo tih chasiv bulo vazhkim shob pidgotuvati zemlyu dlya posivu spochatku treba bulo virubati dilyanku v lisi Zimovij misyac protyagom yakogo rubali lis nazivavsya sichen vid slova sech rubati Dali sliduvali misyaci suhij i berezol pid chas yakih lis sushili i spalyuvali Siyali pryamo v zolu zlegka rozrihlenu derev yanoyu sohoyu abo oralom Take zemlegospodarstvo nazivayetsya vognevim abo pidsichnim Najchastishe siyali proso Ale buli vidomi i inshi zlaki pshenicya yachmin i zhito Do vidomih v Ukrayini zernovih kultur she z neolitu z Tripilskoyi dobi nalezhat proso yara pshenicya i yachmin za galshtatskoyi dobi 1000 500 rokiv do n e poyavilosya zhito v I stolitti grechka she piznishe oves V drugij polovini 1 go tisyacholittya nashoyi eri poshirilasya kultura zhita yake razom z psheniceyu j yachmenem stalo golovnimi zernovimi kulturami Iz ovochiv bula poshirena ripa Misyac zhniv nazivavsya serpen a misyac molotbi veresen vid slova vreshi molotiti Te sho nazvi misyaciv u drevnih slov yan pohodili vid nazv zemlerobskih robit zasvidchuyut pro pershochergove znachennya zemlerobstva v yih gospodarstvi Cya sistema lisovogo hliborobstva yaka ne peredbachala vikoristannya tyaglovoyi sili hudobi chi znaryad dlya oranki pri nizkomu rivni tehniki vimagala natomist zastosuvannya znachnoyi kilkosti lyudskoyi fizichnoyi sili nayavnosti velikoyi rodini sho na Polissi zberigalasya do pochatku XX stolittya V XI XIII stolittyah bezorne i beztyaglove hliborobstvo postupilosya miscem ornomu i tyaglovomu zemlerobstvu Rozkopki Rajkoveckogo gorodisha bilya Berdicheva viyavili bagato zaliznih naralnikiv riznih tipiv i cheresel V uzhitku vkoristovuvavsya derev yanij plug z metalevim kriplennyam dlya kosi i rizcem metalevim nasadom naralnikom i rizakom Jmovirno sho v serednovichchi v lisovij smuzi orne hliborobstvo poyednuvalosya z pidsichnim Podibnist mizh etnografichnim plugom ta rimskim navodit zv yazok z ornim hliborobstvom antichnoyi dobi Spustoshennya v XIII XIV stolittyah i zmenshennya naselennya v Ukrayini v toj chas v tomu chisli i v naslidok chornoyi chumi prizveli do zbilshennya lisovoyi ploshi v XV XVI stolittyah a otzhe do poshirennya lisovogo pidsichnogo hliborobstva yake trivalo na Volini i v XIX stolitti Detalnishe pereglyadajte Viroshuvannya zerna v Ukrayini Hliborobstvo Za svidchennyam vizantijskih avtoriv slov yani v VI ta VII vikah she ne mali derzhavi Voni zhili nezalezhnimi plemenami Na choli cih plemen stoyali vijskovi vozhdi vidomi imena cih vozhdiv Mezhimir Dobrita Pirogost Hvilibud i in Bilya drevnih slov yanskih gorodish neridko mozhna zustriti krugli i vidovzheni zemlyani nasipi kurgani Pri rozkopkah v nih znahodyat zalishki spalenih lyudskih kistok i obgorile na vogni nachinnya Drevni slov yani spalyuvali merciv na pogrebalnomu vogni i reshtki zahoronyuvali v kurganah Najdavnishi yamni zhitla viyavleno v Mezhirichchi v Centralnij Ukrayini Budinki sho datuyutsya 15 000 rokiv do piznogo paleolitu Na foto rekonstrukciya za prikladom Mezhirickoyi stoyanki Vistavka v Nacionalnomu muzeyi prirodi i nauki Tokio Yaponiya Guculski pryazhki z bronzi sho mayut shozhist z metalevimi virobami v kulturi pil pohovan pershih stolit nashoyi eri a takozh identichnist suchasnoyi keramiki Volini ta Zahidnoyi Ukrayini z arheologichnoyu keramikoyu Chernyahivskogo tipu III stolittya vkazuyut na zv yazok etnografichnoyi kulturi ukrayinskogo narodu z chasami antichnoyi dobi Rozkopki gorodish kiyivskoh dobi HI XIII st viyavili sho vidobutok ta obrobka zaliza v toj chas buli visokorozvinenimi ta poshirenimi Zalizo dobuvali z bolotnoyi rudi Specifikaciya okremih virobiv i riznomanitnist tipiv naralnikiv kis ribalskih gachkiv zamkiv i t d svidchat sho tehnologiya bula na visokomu rivni Z nadzvichajnoyi riznomanitnosti zaliznih znaryad dlya derevoobrobki gorodishe Knyazha gora poblizu Kaneva na richci Rosi mozhna zrobiti visnovok sho derevoobrobka bula visokorozvinenoyu v usih yiyi galuzyah Znajdeni v Rajkah kliti majsterni de vigotovlyali hresti enkolpioni natilni hresti ta kabluchki svidchat sho v cej period na poselennyah bula zoseredzhena koncentraciya virobnictva ta dribna torgivlya hrestikami i prikrasami a knyaz volodar gorodisha vistupav u cej period XI XIII st ne tilki yak nosij vladi j administrator ale j yak pidpriyemec promislovec i kramar U comu zh regioni v seli Mezhirich Kanivskoyi gromadi Cherkaskoyi oblasti na misi mizh richkami Ros ta Rosava za 12 km na zahid vid r Dnipro roztashovana Mezhiricka stoyanka pizno paleolitichna stoyanka mislivciv na mamutiv Radiovugleceve datuvannya prob kistok riznih tvarin u tomu chisli j mamuta dozvolilo viznachiti vik stoyanki u dosit vuzkomu diapazoni blizko seredini 15 tisyacholittya do n e Serednovichchya VI XIII stolit harakterizuyetsya tipovimi gorodishami z zemlyanimi valami pobudovanimi za derev yanimi konstrukciyami rubani kliti zapovneni glinoyu Zhitla rozmisheni po kolu ye chastinoyu sistemi ukriplen zhitla dvopoverhovi nizhnya kimnata sluguye za komoru Centr gorodisha nezabudovanij Zemlyani vali deyakih gorodish vikladeni kam yanimi plitami Plisnesko bilya Brodiv mozhlivo Rajki Na rivnini poza valami gorodisha roztashovani poselennya smerdiv zhitla v cih selishah zemlyanki Pochatkovo misto zrostaye ne za rahunok rozshirennya ploshi gorodisha a za rahunok zbilshennya kilkosti gorodish pobudovanih na susidnih gorah Kiyiv Gorodske i t d lishe zgodom shlyahom zasipannya roviv sho rozdilyali okremi gorodisha gori voni utvorili shiroku ploshu dlya mista i viniklo misto v bilsh novomu rozuminni cogo slova Arhayichni poselennya Rajki Gorodske ne mayut okremih dvoriv i vulic poselennya ye vodnochas i dvorom Piznishi gorodisha napriklad Vishgorod rozdilyayutsya na okremi kinci yaki utvoryuyut vulici i tipove planuvannya vlastive piznishim mistam V gorodishah arhayichnogo tipu remisnichi kliti ne vidokremleni voni vhodyat u zagalnu sistemu zhitlovih i fortifikacijnih klitej Rajki Najdavnishi davnoruski gorodisha nalezhat do drugoyi polovini I go tisyacholittya n e napriklad Kiyivske VI st Gorodisha v epohu rannogo feodalizmu Staroruske misto Spochatku v Drevnij Rusi bulo dekilka nevelikih derzhav pleminnih knyazivstv na misci yakih v IX stolitti vinikaye Ruska derzhava velike knyazivstvo Kiyivska Rus yake bulo feodalnoyu derzhavoyu Do XII stolittya golovnim dzherelom dohodu dlya knyaziv buli zovsim ne vlasni zemli a buli nim pobori danina U XII stolitti paralelno mali vzhitok visoke literaturne vlast duhovnoyu sutnistyu ye pozbavlennya voli pidvladnogo i nizke povsyakdenne volost teritoriya na yaku poshiryuyetsya vlast Dlya togo shob bula vlada yiyi treba trimati Derzhava ce bukvalno te same sho sultan arabskomu sviti ta imperiya vlatinskomu Najarhayichnishi uyavlennya pro knyazivsku vladu stvoryuyut podvijnu legitimaciyu zgori siloyu i zagrozoyu i znizu vstanovlenim predkivskoyu tradicijnoyu filosofiyeyu kosmosom volostyu Spochatku chelyad oznachalo sim ya i vlada socialnogo pomishika domovladiki suspilstva nad ditmi chasto bula neobmezhenoyu i vklyuchala pravo na yihnye zhittya U zbirnomu znachenni chelyad u davnoruskij derzhavi oznachala naselennya feodalnoyi votchini sho perebuvalo v riznih formah zalezhnosti vid feodala holopi zakupi smerdi ta in U rannomu serednovichchi za chasiv Kiyivskoyi Rusi vinikla panshina kriposne pravo Feodalizm takozh vidomij yak feodalna sistema buv poyednannyam pravovih ekonomichnih vijskovih i kulturnih zvichayiv yaki procvitali v serednovichnij Yevropi mizh IX i XIV stolittyami U shirokomu sensi ce buv sposib strukturuvannya suspilstva navkolo vidnosin yaki vinikli v rezultati volodinnya zemleyu v obmin na sluzhbu pracyu i zahist Hocha vono pohodit vid latinskogo slova feodum abo feudum feod yake vikoristovuvalosya v Serednovichnij period termin feodalizm i sistema yaku vin opisuye ne buli uyavleni lyudmi yak formalna politichna sistema yaki zhili pid chas serednovichchya U VIII IX stolittyah poryad iz silskimi poselennyami u Shidnij Yevropi pochali vinikati pershi ukripleni poselennya yaki vikonuvali administrativni vijskovi ta religijni funkciyi Sporidnenim i harakternim dlya vsih shidno i zahidnoslov yanskih mov ye viznachennya grad Za svoyimi vijskovimi ta administrativnimi funkciyami grad blizkij do zamku ale v doserednovichnij period i u feodalnomu suspilstvi zajmav inshe misce nizh zamok S Ivanov Torg drevnih slov yan Chas stvorennya kartini 1909 Togochasnij Kiyiv odin iz svitovih centriv rabotorgivli rabiv vidpravlyali na shid do Serednoyi Aziyi abo na zahid cherez Regensburg i Pragu do Marselya a zvidti morem do islamskih krayin Rus takozh torguvala rabami z Vizantijskoyu imperiyeyu Oskilki hristiyanstvo zaboronyalo rabotorgivlyu knyazi shiroko vikoristovuvali poserednikiv rabiv prodavali v Kiyevi inozemnim kupcyam zdebilshogo yevrejskim torgovcyam Torguvali polonenimi tyurkami i tyurkskimi zhinkami populyarnist mali polovecki hlopchiki prote bilshe torguvali svoyimi zahoplenimi u vnutrishnih vijnah Ne divno sho v yevropejskij latini v cej chas rimske servus rab bulo zamineno novim sinonimom sclavus bukvalno slov yanin Usyu istoriyu Kiyivskoyi Rusi do XIII stolittya knyaz zalishavsya nasampered voyinom yakij osobisto ocholyuvav pohodi i brav uchast u bitvah a dzherelom jogo pributkiv buv vijskovij trofej perevazhno polon i danina Yedinim mirnim zanyattyam gidnim knyazya buli perevesisha mislivski ugiddya lovi U vipadku zagalnogo pohodu knyaz rozdavav svoyu zbroyu narodu i mav vlasne kinne gospodarstvo yakim keruvav konyushij tiun i yake sluguvalo tij samij meti Knyaz ne buv gospodarem chi vlasnikom zemel sho nalezhali jogo knyazivstvu spochatku vin navit ne mav tam vlasnosti prinajmni zhiv ne z svoyeyi votchini Piznishe u knyazya z yavilisya borti misce de rozvodili bobriv i ce stalo knyazivskoyu monopoliyeyu U cih gospodarstvah buli posadzheni zaseleni rabi nevilni lyudi sluzhebne naselennya slugi yaki mogli dobrovilno prijmati na sebe tyagar chastkovoyi abo povnoyi kriposnoyi zalezhnosti chastkovogo abo povnogo holopstva oskilki otrimuvalo na knyazivskij zemli dim zemlyu a takozh zahist Vid rozselen sluzhebnih lyudej vinikli chislenni do sogodni toponimi Bortnichi Bobrovici Bobriki Bobrovniki tosho Takim chinom knyaz volodiv osnovnoyu eksportnoyu produkciyeyu rabami hutrom medom i voskom Knyazi buli golovami rodu plemeni abo soyuzu plemen zazvichaj voyenachalnikami na choli vijskovoyi druzhini a z rozvitkom feodalizmu vozhdem vijska ta pravitelem knyazivstva Pevnij vpliv na strukturu knyazivstvskoyi druzhini mali skandinavski greko bolgarski i iranski osetinski modeli Starshih chi narochitih svidomih druzhinnikiv nazivali boyarami Slovo najimovirnishe bolgarskogo pohodzhennya tyurki bolgari mali rozvinenu titulaturu i najvishij rang boyil mnozhina boyilyar bolyar vidpovidav vizantijskomu patrikiyu Boyarin na Rusi perevazhno oznachav starshogo druzhinnika todi yak grid molodshogo V ukrayinskij tradiciyi boyar u pislyakiyivsku dobu oznachav pidnevilnogo vijskovogo slugu na vidminu vid rosijskoyi tradiciyi de vishe kolo knyazivskogo otochennya nazivalos same boyarin Gorodishe reshtki davnoyi oseli ukriplenoyi sipanimi valami bulo vono osidkom knyazya abo boyarina abo sluzhilo zahistom vid dookolishnogo naselennya pid chas nebezpeki zalishki starodavnogo ukriplenogo poselennya sho buli otocheni rovami ta valami i chasto zahisheni prirodnimi pereponami yarami richkami bolotami tosho Ukriplennyami ye zemlyani vali navkolo poselen vikopani rovi i obnesennya zhitel obshinnih poselen derev yanim tinom Chasto do gorodish primikala neukriplena chastina poselennya selishe Zalishki serednovichnoyi naskelnoyi forteci Tu stan mitnogo punktu na solyanomu shlyahu Ce najbilsh gruntovno doslidzhene ukriplennya z pomizh zahidnoukrayinskih naskelnih derev yanih fortec sho vhodilo do oboronnoyi sistemi Karpatskoyi ukriplenoyi liniyi Na etapi najbilshogo rozvitku ukriplennya jogo derev yani stini syagali visoti 21 22 m vono zajmalo ploshu 3 ga Centr gorodisha roztashovuvavsya na pidvishenni perevazhno na misi nad richkoyu de bula pristan Obgorodzhenij trikutnikom z XII stolittya vin nabuv form yaki bilshe vidpovidali vimogam fortifikaciyi ta buli geometrichno pravilnimi U nomu perevazhalo klasterne kupchaste planuvannya vsi budivli grupuvalisya navkolo knyazhogo dvoru i soboru a bilya stin roztashovuvavsya torgovelno remisnichij posad U knyazhih poselennyah jogo vulici oriyentuvalisya na knyazhij centr v inshih poselennyah na dorogi sho veli do susidnih poselen i pristanej U ti chasi dorig duzhe malo v osnovnomu vikoristovuvalisya richkovi shlyahi Svyatoslav napriklad pochinav svoyi pohodi navesni shob zavershiti yih do oseni a daleki pohodi zazvichaj provodilisya kombinovano pihota ruhalas po richci i moryu v laddyah kinnota suhodolom uzdovzh uzberezhya Dnipro z jogo golovnimi pritokami Prip yattyu ta Desnoyu a takozh cila merezha inshih richok takih yak Dnister Bug San buli prirodnimi shlyahami yaki privablyuvali she pervisnih lyudej Lyudske zhittya nakopichuvalosya ta organizovuvalosya vzdovzh richok protyagom tisyacholit Bilshist gorodyan spochatku zajmalisya zemlerobstvom a zgodom v gorodishah trimali gorodi hudobu yaku vignyali na vipas cherez miski vorota i povertalisya nazad cherez miski misku bramu do yiyi zakrittya na nich Vazhko skazati sho spochatku vidriznyalo gorodyanina vid selyanina Golovnij shlyah zazvichaj prolyagav vid brami ditincya do brami okolnogo grada Koli vulici i majdani v nizkih miscyah pidtoplyuvalisya yih chasto vimoshuvali svoyeridnimi trotuarami z derev yanih kolod abo pletenih z lozi gatej nad starimi pomostami namoshuvalisya novi Gorod skladavsya z dvoh chastin vnutrishnoyi yaka nazivalasya ditinec i zovnishnoyi yaka nazivalasya ostrog abo okolnij gorod obidvi chastini buli otocheni valami na yakih znahodilisya derev yani stini ta zaborola a piznishe muri z kaminnya i cegli Do ukriplen takozh nalezhali vezhi abo stovpi Vhodili do gorodu cherez vorota Zoloti vorota v Kiyevi Vorota odin z najvazhlivishih elementiv derev yanih oboronnih sporud Inshij bilsh prozayichnij bik ciyeyi spravi buv takozh priyemnim dlya gorodyan same pri bramah davnoruskih mist stoyali mitniki yaki zbirali z kupciv v yizni mita Obgorodzheni ukripleni teritoriyi postupovo peretvoryuvalisya na oboronni administrativni ta torgovelno remisnichi centri pleminnih ob yednan Gorod ce postijne ukriplene poselennya de vidbuvavsya mizhobshinnij obmin oboronnij kompleks Rozmiri ditinciv kolivalisya vid 10 ga v najbilshih poselennyah Kiyiv Pereyaslav do 0 5 1 ga u menshih centrah Ditinci u menshih centrah buli priblizno ekvivalentni feodalnomu zamku U deyakih yak ot u Kiyevi abo Chernigovi rizni kinci okremi poselennya buli ob yednani v yedine cile navkolo knyazhogo dvoru Inshi ditinci taki yak Holm buli zasnovani knyazyami abo yak bilshist nevelikih poselen na Porossi virosli iz storozhovih fortec abo kolis buli pleminnimi centrami yak Vruchij Ovruch abo stolnimi gorodami udilnih knyaziv yak Sevsk Trubchevsk chi Debryansk U vipadku zamkiv ukriplennya buli derev yano zemlyanimi stini skladalisya z porozhnistih i zapovnenih zemleyu goroden V opisi pivdennoruskih zamkiv XVI stolittya bilshist z yakih buli derev yanimi i stini yakih pererivalisya vezhami M S Grushevskij zaznachaye sho krim primishen dlya garmat vseredini vezh buvali j zhitlovi kimnati komirki komori skladi bojovih pripasiv Gorodisha sho datuyutsya IX stolittyam vidomi na vsij teritoriyi Rusi Bilshist davnoruskih gorodish IX XIII stolit ce zalishki feodalnih gradiv z sadami i posadami gorodisha na misci davnih Bilgoroda div Bilokam yane budivnictvo Galicha tosho abo feodalnih zamkiv gorodishe na Knyazhij gori Dosit chasto gradi sporudzhuvalis z derevini Moskovskij Kreml a z HII stolittya poshiryuyetsya bilokam yane budivnictvo Arheologichni doslidzhennya gorodish mayut velike znachennya dlya vidtvorennya istoriyi suspilnih formacij De lya Fliz Shuchinka 1854 Suchasne poselennya viniklo na pochatku XVIII st Bilya sela viyavleno poselennya tripilskoyi kulturi kurgani skifskogo chasu davnoruski ta kochivnicki kurgani V litopisah v 1110 roci zgaduyetsya misto Chuchin yak odne z oboronnih mist fortec na pravomu berezi Dnipra yake nalezhalo do sistemi Dniprovskoyi oboronnoyi liniyi i zahishalo pivdenni vidstupi do Kiyeva vid kochivnikiv Na pochatku XIII st fortecyu bulo doshentu spaleno tatarami Drevnye gorodishe rozmishuvavsya na visoti 70 m nad rivnem vodi z usih storin zahishene krutimi shilami vzdovzh sporud tyagnuvsya ryad napivzemlyankovih zhitel Obgorodzheni miscya v poselennyah stavali centrami mizhobshinnogo obminu i torgivli v cih miscyah pochinali selitis remisniki Zgodom vidpovidno do slova misce biloruske mesta zastarile misto bazarna plosha davnoruske mѣsto misce selishe polske miasto miscevist rinok cheske mesto misto misto misce verhnoluzhicke i nizhnoluzhicke mesto misto misce plosha slovacke mesto misto miesto bolgarske mya sto misce miscevist makedonske mesto misce misto serbohorvatske mesto mjesto slovenske mesto staroslov yanske mѣsto misce psl mesto misce davnishe ochevidno nakidane na zemlyu pokrittya dlya roztashuvannya pov yazane z metati mesti kidati rozvitok znachennya velikij naselenij punkt cherez promizhne bazarna plosha rinok vidbuvsya ochevidno pid vplivom polskoyi movi ce misce pochali zvati mistom Gorodki gorodisha obvedeni visokim valom a chasom i ne odnim shob bulo de oboronitisya od vorozhogo napadu i dosi mozhna bachiti na Vkrayini M Arkas Istoriya Ukrayini Rusi 1908 tom 1 Gorodisha pershochergovoyu funkciyeyu yakih buv kontrol nad torgovelnimi ta spoluchnimi magistralyami vidomi na Roztochchi ta Zahidnih Karpatah Ya Polyeskij veduchi movu pro kashtelyanski grodi na terenah polskoyi chastini Zahidnih Karpat vkazuye sho bilshist z nih roztashovuvalas vzdovzh Visli yaka bula vazhlivim vodnim shlyahom she chotiri gorodisha takogo tipu znahodilis na shid ta pivnichnij shid vid Visli Lyublin Vojnich Byech ta Sonch i sluguvali storozhovimi prikordonnimi punktami mizh Polsheyu Kiyivskoyu Rusyu ta Ugorshinoyu Shobi lyipshe i bezpechnishe torguvati voni po najvazhnyijshih miscyah de shodili sya dvi riki abo sho zakladali kriposti abo go rodi i tam lishali vijskovu rusku zalogu shobi mati bezpechne misce na vidpochinok ta shobi zaloga go roda pilnuvala vodyanoyi dorogi Vvazhayetsya sho na chas mongolskoyi navali v usij Kiyivskij Rusi bulo blizko 300 gorodiv tomu mozhna govoriti lishe pro kilka vidsotkiv miskogo naselennya u vsih shidnoslov yanskih regionah hocha chastka miskogo naselennya bula bilshoyu na pivdni na teritoriyi suchasnoyi Ukrayini i na pivnochi poblizu Novgoroda Pislya cogo mista pochali rozvivatisya v Zalissi v mezhirichchi Volgi i Oki U cej chas bilshist poselen buli malimi i najnadijnishim sposobom zahistitisya vid zagarbnikiv bulo oselitisya des u lisovih hashah stepnyaki ne vlashtovuvali trivalih osad velikih poselen ale j daleko daleko vglib lisu ne zahodili Div takozh Slovo o pogibeli Ruskoyi zemli Isnuvala riznicya mizh gradom i yevropejskim mistom yake chasto virostalo z nadijno ukriplenih zamkiv burgiv Na Zahodi misto malo dva centri knyazhij zamok i miskij rinok z ratusheyu Slov yanski gradi mali odin centr kreml abo ditinec do yakogo tyagnulis usi inshi budivli Grad ne buv tak shilno zabudovanij yak burg oskilki v ruskih mistah buli veliki ploshi gorodiv i sadiv a takozh nezabudovani prostori taki yak bolota luki ta pustiri Derev bulo dostatno ale kam yani budivli buli velikoyu ridkistyu Opis gorodisha Ditinec vishgorod ostrog okolnij grad ta posadi kinci Shargorodske gorodishe do 1860 87 skladayetsya z dvoh chastin bilshoyi chastini kromnogo goroda de prozhivalo miske naselennya i menshoyi chastini ditincya abo zamka de zhiv feodal Oboronna stina mista vikonana z gorodni i ukriplena zemlyanimi ukosami z oboh storin na zobrazhenni vidno lishe zovnishni ukosi yaki strimuvali rozpir zemli v nizhnih chastinah goroden Najaktivnishim periodom rozbudovi starodavnih mist gorodiv gorodish u Kiyivskij Rusi ye druga polovina I tisyacholittya nashoyi eri Napivzemlyanki perevazhali v lisostepovij i blizkij do neyi lisovij zoni Pivdnya v IX X stolittyah u Kiyevi ta jogo okolicyah a v nastupni stolittya z pivnichnih slov yanskih rajoniv vse dali na pivden poshirivsya nazemnij zrubnij dim iz yalinovogo abo sosnovogo dereva i z XII stolittya takij budinok vitisniv napivzemlyanku po vsij lisostepovij zoni Gorodisha zazvichaj roztashovuvalisya na visokih richkovih beregah a yihni ukripleni centri pagorbah sho dominuvali nad miscevistyu Dlya oboronnih cilej zruchnist mali misi sho utvoryuvalisya pri zlitti richok tomu zdebilshogo same na cih miscyah buduvali ditinec sho utvoryuvav yadro goroda Takim chinom oboronne poselennya roztashovuvalos dlya vikoristannya pidjomu visoti dlya oboronnoyi perevagi Veliki mista chastishe yaksho voni mali kilka linij ukriplen skladalisya z troh chastin ditincya Dneshnij grad abo Vishgorod Gora okolnogo gradu ta okolic posadi kinci Menshim poselennyam buv gorodok mistechko z dvodilnoyu mistobudivnoyu strukturoyu sho vklyuchala ditinec abo dneshnij grad ta fortifikovanij posad sho jogo otochuvav Vishij klas suspilstva zhiv u dobre ukriplenomu ditinci todi yak remisniki i kupectvo meshkali u posadi Oboronni sporudi gorodkiv buli znachno potuzhnishimi nizh u ostrogiv U kincyah meshkali torgovi ta remisnichi lyudi zokrema knyaz mig poseliti remisnikiv u posadi Do seredini XIII stolittya na posadah majzhe v kozhnomu domi bula majsternya derevoobrobna chi teslyarna abo gorodnika mistnika kovalya vigotovlyuvacha cv yahiv llyatelya olova i tak dali Vulici buli zaseleni remisnikami za profesiyami a sotnya bula administrativnoyu odiniceyu Pracivniki odnogo remesla mali sistemu uchnivstva skladali ispiti vigotovlyali urochni virobi na svyata z perezhitkovimi pozhertvami vlashtovuvali bratchini kolektivni uchti tobto isnuvala napivsakralna napivprofanna organizaciya na kshtalt cehu abo bratstva Piznishe z yavilisya posadski cerkvi prisvyacheni pokrovitelyam riznih remesel Centrom torgivli ta remesel buv buv torg bilya yakogo zazvichaj buduvali cerkvi sv Mikoli abo sv Paraskevi Cherez torg prohodilo majzhe vse sho spozhivav gorodyanin Torgom hodiv specialnij uryadovec birich yakij zi svoyim zhezlom ta surmoyu v ruci vigukuvav rozporyadzhennya vladi ta rizni novini Lishe u velikih gorodishah buli krasivi kam yani cerkovni sporudi Prestizh gorodisha viznachavsya kilkistyu cerkov yihnim bagatstvom ta kilkistyu monastiriv roztashovanih blizhche do miskih stin Pislya zasnuvannya monastiriv u X XI stolittyah z yavilisya cerkovni mayetki i zalezhni vid Cerkvi cerkovni selyani yakim knyazi j boyari daruvali zemli razom z selyanami Stini sho zahishali gorodishe yavlyali soboyu dubovi zrubi gorodni kozhen zrub z yakih skladavsya z 12 zasipanih zemleyu komirok rozmirom 3 na 3 m Gorodni buli zrobleni v tri ryadi nad nimi znahodilisya zaborola brustveri iz otvorami dlya strilbi Budivnictvo utrimannya ta remont ukriplen pokladalisya na gorodyan do robit zaluchalisya takozh navkolishni taki zh selyani Do poyavi specialnih strilciv pushkariv i fahivciv z vorit oborona gorodisha takozh pokladalas na gorodyan Chernigivskij ditinec Kartina G Petrova Chernigiv u XIII stolitti Maket Kiyeva chasiv XI st Ukriplena chastina na pagorbi pravoruch ye ditincem Kiyeva najdavnishoyu jogo chastinoyu sho nazivayetsya mistom Volodimira Do nogo primikayut manivci misto Yaroslava pravoruch i misto Izyaslava zzadu Na perednomu plani Kopiriv kinec Zliva vid nogo urochishe Gonchari Kozhem yaki sho perehodit blizhche do Dnipra do Podolu Luckij zamok u XVI st na ilyustraciyi Oleksandra Dishka Feodalnij centr serednovichnogo mista Vseredinu gotovoyi derev yanoyi kladki zasipali grunt i kaminnya z transheyi viritoyi pered derev yanoyu konstrukciyeyu retelno utrambovuyuchi Riv pered valom z napilnogo boku utvoryuvavsya majzhe avtomatichno na misci gruntu yakij vibirali zvodyachi val Koli poverh valu stavili chastokil parkan zi shilno vstavlenih zagostrenih stovpiv ukriplennya nabuvalo bilshoyi potuzhnosti i vvazhalosya vzhe derevo zemlyanim Budivnictvo oboronnih sporud nazivayetsya fortifikacijnim mistectvom Chasto do zemlyanih fortiv zarahovuyut i inshi derev yano zemlyani fortifikacijni sporudi taki yak chastokil palisad vali oskilki mizh cimi tipami isnuye shirokij perehid dlya ukriplennya zemlyanih zamkiv Osnovnoyu prichinoyu takogo poshirennya ye te sho v znachnij chastini teritoriyi svitu centralna Yevropa stepovij region nizini derevo bulo nabagato dostupnishoyu sirovinoyu nizh kamin Krim togo zvesti zemlyanij zamok deshevshe i shvidshe ale slid pidkresliti sho vin potrebuye postijnogo doglyadu a tomu jogo obslugovuvannya obhoditsya dorozhche nizh utrimannya kam yanoyi ta ceglyanoyi kladki Napriklad vzhe z keltskimi zemlyanimi zamkami bulo pomicheno sho taka zemlyana kladka bilsh stijka do kamenemetalnih mashin nizh ceglyani stini Odnak cherez derev yani konstrukciyi voni buli vrazlivi podibno do murovanih zamkiv do vognyu yaskravim prikladom chogo buv uspih mongolskoyi oblogi Odnak pomilkovoyu ye dumka sho pislya navali tatar voni vidmovilisya vid budivnictva zemlyanih zamkiv a potim pokrili zemlyani zamki pletinnyam z lozi obmazanim glinoyu shob pidvishiti vognestijkist Za najskromnishimi pidrahunkami P P Tolochko naselennya Kiyeva stanovilo shonajmenshe 45 tisyach osib a Chernigiv buv ne nabagato menshim sudyachi z ploshi mista Blizkimi do Kiyeva za plosheyu buli Bilgorod nini s Bilogorodka pid Kiyevom Galich i desho menshij Pereyaslav Za togochasnimi yevropejskimi mirkami ce buli veliki poselennya Parizhi naprikinci XIII stolittya mav 24 tisyachi meshkanciv Tuluzi Marsel Barselona 12 15 tisyach U berezni 1239 roku velika grupa kochovikiv vzyala shturmom Pereyaslavl i vbila usih jogo meshkanciv Majzhe mittyeve zahoplennya vorogom Pereyaslava dosi vrazhaye istorikiv ta arheologiv adzhe ce bulo nadijno ukriplene gorodishe yake desyatilittyami zahishalo Rusku zemlyu vid pechenigiv a dali j polovciv U zhovtni 1239 roku vijsko Batiya za dva dni zahopilo j Chernigiv ukriplennya yakogo na pivdni Rusi postupalisya lishe kiyivskim Piznoyi oseni 1240 roku mongolo tatarske vijsko z yavilosya pid valami Kiyeva po dorozi zrujnuvavshi chislenni gorodisha ta ukripleni zamki Kiyivskoyi krayini sho zahishali yiyi z pivdnya Vasiliv Bilgorod Vitachiv nevidomu za nazvoyu fortecyu na Knyazhij Gori poblizu Kaneva ta in Vpershe Batij zibrav usi svoyi vijska ta oblogovu tehniku dlya vzyattya ruskogo mista Kiyiv mav ukriplennya sho ne mali analogiv u shidnoslov yanskomu sviti Velichezni zemlyani vali visotoyu do 12 m buli vkriti dubovimi stinami U mezhah zovnishnogo poyasu ukriplen Yaroslava mista znahodivsya vnutrishnij Volodimira misto de v svoyu chergu stoyala citadel Yaroslaviv dvir U Kiyevi stoyala viprobuvana u boyah zaloga na choli z namisnikom knyazya Danila Galickogo Dmitrom kotrogo knyaz posadiv u misti naperedodni Batiyevoyi navali Osnovnij udar zagarbniki zoseredili na pivdennih ukriplennyah Kiyeva v rajoni tak zvanih Lyadskih vorit Vorog vstanoviv stinobitni mashini vpritul do valiv Poroki kidali kam yani brili i derev yani kolodi shob znesti zaborola tarani postijno bili v brami do stin pristavili drabini Pislya 2 tizhnevogo shturmu mongolo tataram vdalosya vzyati Kiyiv na pochatku grudnya 1240 roku Voni vbili perevazhnu bilshist zahisnikiv i mirnih zhiteliv i majzhe povnistyu zrujnuvali gorodishe osoblivo Verhnye misto Na vidminu vid kochivnikiv yaki mogli lishe strilyati po fortecyah z lukiv abo namagatisya pidpaliti yih ordinci vmili vesti planomirnu oblogu i mali v svoyemu rozporyadzhenni znachnu kilkist oblogovih mehanizmiv metalni mashini rozbivali zaborola velicheznim kaminnyam tarani rozbivali vorota Taka dolya spitkala Lyadsku ta Sofijsku brami Kiyeva u 1240 roci Starodavnij Chernigiv buv odnim iz najbilshih centriv monumentalnoyi arhitekturi u misti nalichuvalosya blizko 20 ti murovanih sporud hramiv teremiv nadbramnih sporud 5 hramiv chasiv Kiyivskoyi Rusi zbereglosya do nashih dniv Ukrayinskij istorik I Krip yakevich zaznachav sho v borotbi proti stepovih ord hazariv polovciv ta in Ukrayina stala bezpechnim zaborolom za yakim zrostala yevropejska kultura i zagalom vsi vijskovi sili Kiyivskoyi derzhavi mozhna rahuvati najbilshe na 50000 Tataro mongoli regulyarno vimagali rujnuvati ukriplennya osoblivo derev yani sporudi ta zemlyani vali i zalishati mista bez zahistu shob zabezpechiti pokirnist meshkanciv i loyalnist knyaziv Nevikonannya ciyeyi vimogi zagrozhuvalo vijnoyu Susidstvo zi stepami z cogo chasu pochalo nazivatis Dikim Polem Vnutrishnya chastina goroda Ditinec vishgorod abo Gora Knyazivskij palac nazivavsya Vnutrishnim gorodom Ditinec ce najstarisha chastina citadel goroda z ukriplennyami u viglyadi stin valiv j roviv Yaksho yakas storona ne mala zahishennya u viglyadi prirodnih pereshkod richki yarugi to cyu storonu osoblivo ukriplyuvali U tipovomu ditinci velikogo davnoruskogo mista rozmishuvalisya dvori knyaziv boyar vishogo duhovenstva ta golovni hrami Rol hramu mogla vikonuvati zamkova kaplicya primishennya u zhitlovomu korpusi abo okrema budivlya yaka zazvichaj bula pristosovana do oboroni Knyazhij i boyarski dvori chasto zajmali znachnu teritoriyu tut zhili boyari i druzhinniki chislenna knyazivska ta boyarska chelyad i remisniki yaki obslugovuvali knyazhij dvir ta boyarski horomi a takozh vishe duhovenstvo Vodnochas vin sluguvav prihistkom dlya naselennya vsogo mista pid chas zovnishnoyi zagrozi Hocha zagalom meshkanci zamku zazvichaj buli chlenami odniyeyi rodini inodi voni nalezhali do riznih konfesij Na teritoriyi ditincya buduvalisya miskij sobor ta yepiskopskij dvir palacovi cerkvi ta monastiri Velikij knyazhij dvir u Kiyevi mav veliki rozmiri i krim znachnoyi kilkosti zhitlovih ta gospodarskih kompleksiv na nomu mozhna bulo provoditi kinni zmagannya Zamki i monastiri ye najbilshimi za rozmirami istorichnimi sporudami v zabudovi naselenih punktiv i cherez svoyi masshtabi voni dosi ye kompozicijnimi centrami bagatoh istorichnih mist i sil Ukrayini Ditinec davnogo Kiyeva skladavsya z teritoriyi blizko 80 ga na Starokiyivskij gori Ditinci buli riznih rozmiriv vid 10 ga v najbilshih mistah Kiyiv Pereyaslav do 0 5 1 ga v mensh znachnih centrah Takim chinom v mensh znachnih centrah ditinec nablizhavsya do feodalnogo zamku Pid chas oblogi goroda vorogom ditinec stavav ostannim shovishem gorodyan Naskilki dalekim buv togochasnij svit vid istinnoyi chernechoyi monastirskoyi ideologiyi mozhna suditi z togo sho zamozhni lyudi inodi stavali chencyami razom iz svoyimi rabami i navit nevilncyami Nevidomo koli na Rusi bulo zasnovano yepiskopat chi to pak vstanovlena yepiskopska kafedra ale kiyivski knyazi hrestilisya she do zavoyuvannya Kiyeva Olegom U bud yakomu vipadku v Kiyevi bula mitropoliya a kilkist yepiskopij v Rusi perevishuvala desyat Vsi mitropoliti buli grekami prislanimi z Konstantinopolya za vinyatkom dvoh mitropolita pri Yaroslavi i pri Izyaslavi Cerkva Rusi ne bula pomisnoyu bula chastinoyu Konstantinopolskoyi cerkvi i chastinu svoyih pributkiv nadsilala do Patriarhiyi Na rannih etapah rozvitku Rusi knyazivske bagatstvo bulo suto prestizhem chim bagatshim buv knyaz tim bilshe slavi vin mav chim shedrishe vin dilivsya svoyim bagatstvami tim bilshe chesti i sili bulo u jogo pidvladnih Odnim iz shedrih obdaruvan vlasnoyu harizmoyu buv knyazivskij pir abo uchta benket Zazvichaj u zamku buli prostori zali de vidbuvalisya bujni uchti ta vijskovi naradi Yak skandinavska vejcla uchta bula ne prosto benketom a benketom dlya knyazivskih piddanih i yavlyala soboyu ritual kormlinnya knyazem piddanih za sho voni mali goduvati knyazya daninoyu Koli knyaz ob yizhdzhav svoyi volodinnya sistema polyuddya vin ne lishe zbirav daninu ale j goduvav i poyiv obov yazkovo svoyih piddanih nemovbi dilyachis z nimi svoyeyu harizmoyu Spivati slavu abo hvaliti bulo ne prosto movno poetichnim aktom a sakralnim poslannyam vid spivcya do pravitelya slavi chi hvali blagodatnoyu harizmoyu Na Zahodi isnuvala formula chitkogo rozmezhuvannya povnovazhennya i sakralnih funkcij senjora i vasala senjoru nalezhit slava vasalovi chest Pri comu chest ce i duhovna substanciya i prozayichna vijskova zdobich yakoyu voyin zavdyachuye i vlasnij muzhnosti sili i harizmi slavi svogo syuzerena Na ruskomu materiali cya formula zakonomirnist prostezhuyetsya lishe yak tendenciya pri chomu chasto piddani berut slavu i sobi Ce mozhe oznachati sho na slov yanskomu shodi ne vstanovilisya chitki vidnosini senjora i vasala yaki panuvali na zahodi Vsi chleni cerkvi stavlyatsya na sluzhbu cerkvi cherez tayinstva hreshennya i miropomazannya U pershi stolittya hristiyanstva ce bukvalno oznachalo sho bud hto mig stati svyashenik Piznishe ponyattya sluzhinnya rozdililosya na kerivnictvo sluzhinnyam yake stalo zavdannyam iyerarhiv yak duhovnih pastiriv stada Bozhogo i sluzhinnya sudzhennya i viprobuvannya yake zalishilosya zavdannyam miryan U zv yazku z cim priznachennya iyerarhiv perestalo zalezhati vid voli miryan oskilki zgidno z cerkovnoyu ideologiyeyu pastirska opika dushpastirstvo ye ne rezultatom voli lyudej a ye proyavom voli Bozhoyi Tomu vvedennya na kozhnij riven cerkovnoyi iyerarhiyi vidbuvayetsya cherez tayinstvo svyashenstva v obryadi rukopolozhennya hirotoniyi Zgidno z cerkovnoyu interpretaciyeyu vsi harizmi nerozdilno nalezhali Bogovi U svitskomu zhitti ci harizmi buli rozdileni i dovgij chas v hristiyanski chasi knyaz i jogo zbroya mali osoblivu harizmu sili i vladi Popoludneva perekuska zvalasya uzhina vvecheri prihodila vecherya Obidi j benketi vlashtovuvalisya z riznih privodiv na knyazivski z yizdi cerkovni svyata vesillya imenini Volodimir Velikij duzhe lyubiv taki svyatkuvannya i vlashtovuvav yih na kozhne velike svyato Koli vin osvyachuvav novu cerkvu u Vasilevi Vasilkiv kolo Kiyeva to stvoriv praznik velikij navariv 300 mir medu i prizvav boyar svoyih i posadnikiv starshin iz usih gorodiv i lyudej bagato i rozdav ubogim 300 griven Praznikuvav knyaz visim dniv A pro piznishih knyaziv chasto chitayemo sho bula lyubov velika mizh nimi pro tri dni chest velika obid silnij Pislya takogo benketu gospodar obdarovuvav gostej cinnimi darunkami Monomah zgaduye Zaprosiv ya batka na obid u Chernigovi na Krasnomu dvori j dav batkovi 300 griven zolota Yurij kazav uladiti obid silnij i stvoriv chest veliku i dav Svyatoslavu dari mnogi Podarunki vklyuchali zoloto sriblo dorogij odyag i materiyi a takozh rasovih konej abo ridkih zviriv napriklad odin knyaz daruvav svoyemu svoyakovi parda zastarile gepard bars leopard Politichno podvijna legitimaciya knyazivskoyi vladi takozh proyavlyalasya u vichevomu ustroyi Vsi domovladiki prihodili na viche i viche malo visloviti svozh shvalennya chi neshvalennya osud knyazyu Viche stalo regulyarnim institutom u pivnichnih chastinah na Novgorodskij i Pskovskij pivnochi todi yak na ukrayino ruskomu pivdni vse zalezhalo vid faktichnogo balansu sil Knyaz mig sisti na stil siloyu yaksho za nim stoyalo silne vijsko abo zh misto moglo jogo vignati Odnak chitkogo mehanizmu vichovoyi demokratiyi ni na pivdni ni na pivnochi ne isnuvalo Kolishnij pechernij monastir sela Rozgirche yakij Bogdan Yanush V Karpovich datuvav XIII XV st Monastiri v XIV stolitti V XIV stolitti yak i v poperednij period stvorennya monastiriv bulo zumovlene cerkovnimi chinnikami Todi zh knyazi ta shlyahta zasnovuvali ktitorski votchinni rodinni tobto udilni monastiri chasto na chest svyatih pokroviteliv rodiv Nastoyateli monastiriv buvali spovidnikami rodin yaki opikuvalisya rodinnimi hramami Voni buli zalezhni vid zasnovnikiv monastiriv oskilki za pravom patronatu podibni cerkovni oseredki faktichno buli vlasnistyu feodaliv Tomu v drugij polovini XIV stolittya vidomi vipadki daruvannya ta prodazhu monastiriv poryad iz inshimi mayetnostyami Tak 1378 roku pani Honka Vaskova prodala za 20 griven sribla munastyr Kalenikov Ivanovi Gubci i yego bratu Hodorovi na vЂki i dЂtem ih so vsЂm obЂzdom i so vsЂmi granicyami i zemlyu i sinozhatyami iz gayami i sychem i c kolodyazem i c lovishi i so vsЂmi uzhitki yako i vЂka vЂchnago slushalo k tomu munastyrevi Chasto vlasnikami stavali i katoliki U 1392 roci polyak Spitko z Melshtina obminyav monastir svyatogo Mihajla v Sozani na selo svogo dyadka Yarilivci U 1387 roci Benedikt Ugrin ochevidno pislya togo yak poperednij vlasnik pomer ne mayuchi potomkiv abo v rezultati represij za antipolsku diyalnist otrimav monastir Cherniyiv na Zhidachivshini Navit lvivskij Svyatoyuriyivskij monastir rezidenciya arhimandrita perejshov u XIV stolitti u vlasnist lvivskogo virmenina Deyaki z menshiz monastiriv buli roztashovani na solyanih strategichnih dorogah na vidstani dennogo perehodu valki Tak shlyah z Galicha do ugorskogo kordonu naprikinci XIV na pochatku XV stolittya viv povz monastiri Sokil Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Subotiv na ostrovi Monastirec Krehiv Svyatoyi Paraskeviyi Semeniv Dirina Grigoriyiv vsi poblizu s Lisovichi a potim pri v yizdi v Karpati cherez Rozgirche Svyatogo Onufriya i Bogorodichnij u Sinevidsku Vidgaluzhennya cogo marshrutu na Vereckij pereval pochinalos vid m Soli i velo cherez Drogobich i Borislaviv monastir na fortecyu Tustan Sadiba zamozhnoyi lyudini Knyazhi teremi budivli svitskogo priznachennya v ditinci Knyazhi palati teremi buli znachno bilshih rozmiriv za zvichajni domi i nabagato krashe ta vishukanishe ozdobleni Poselenski budivli gorodish buli malopoverhovimi ridko yaki knyazivski sporudi dosyagali troh poverhiv bagati budivli mali vidkritu terasu na drugomu poversi sini i terem nemovbi bashtu z kimnatami Gorishnya kimnata nazivalasya sini sinicya do neyi veli drabina chi shidci inodi cyu verhnyu chastinu nazivali gornicya gorenka vezha povalusha Dolishnya kimnata ce istba istobka podnicya tut bula pich i cyu kimnatu vikoristovuvali vzimku Dim abo horom buduvali derev yanim rublenim ridshe vin murovanij i mali derev yanij pomist Spalnya nazivalasya lozhnicya abo odrina a nevelika kimnata de zberigalisya vsilyaki rechi nazivalasya klit U monastiryah bula okrema kuhnya povarnya povarnicya peklyanicya i takozh okrema yidalnya trapeznicya Sadibi rozmishuvalisya takim chinom shob yihni kompoziciyi buli privablivimi ne bulo monotonnosti i tisnoti vid skupchenosti budivel a mizh vnutrishnimi dvorami zalishalosya shonajmenshe 4 metri 12 stop prozor U knyazhih budinkah pidloga buvala vikladena z glinyanih poliv yanih plitok riznogo koloru tak sho pomist mav viglyad barvistogo kilima Inodi takim chinom ozdoblyuvali abo rozpisuvali j stini Dverni stovpi Odvirki buli rizblenimi abo pidtrimuvalisya rizblenimi stovpchikami Budinok de zhila knyazivska pribichna ohorona druzhina abo grid nazvavsya gridniceyu V yaznici de utrimuvali zlochinciv i branciv nazivalisya porubami Pobich meshkalnogo domu stoyali Gospodarski sporudi zboku zhitlovogo budinku nazivalisya klityami abo klitinami Hudobu trimali v skotnicyah hlivah kosharah Stogi zbizhzhya stoyali na gumni Zerno zberigali v zhitnici u susiki Komora zvalasya bretyaniceyu Napoyi zberigali v pivnicyah pogrebah i medushah Budivli v yakih zberigalisya vsi inshi pripasi nazivalisya ambari Zamozhnishi domogospodarstva mali banyu abo movnicyu Dovkola terema jshli sadi j gorodi Virobnictvom tovarnoyi ovochevoyi produkciyi zajmalisya perevazhno monastiri ta pomishicki gospodarstva i vono pochinalo syagati promislovogo znachennya z seredini XVIII stolittya Gorodnikami nazivali lyudej yaki ocholyuvali virobnictvo ovochiv a sadiv sadivnikami Gorodniki monastiriv i velikih pomishickih gospodarstv buli dostatno osvichenimi fahivcyami yaki doskonalo znali agrotehniku viroshuvannya ovochevih ta bashtannih kultur a takozh parnikove gospodarstvo Na teritoriyi Ukrayini zakritij grunt pochali vikoristovuvati z seredini XVIII stolittya a z seredini XIX stolittya v pomishickih gospodarstvah z yavlyayutsya odnoshili teplici yaki ye bilsh udoskonalenim vidom zakritogo gruntu Yak opisuvav zvichajnij boyarskij sad XVI stolittya L M Tolstoj Zavdyaki nepovtornomu relyefu Ivanivskoyi girki z majdanchika Morozivskogo sadu vidkrivavsya nepovtornij krayevid na Moskovskij kreml ta Foto 1850 roku Vid na foto 2009 roku Proyizhdzhayuchi verhi po berezi Moskvi riki mozhna bulo poverh chastokolu bachiti ves sad Morozova Kvituchi lipi osinyali svitlij stavok sho dostavlyav boyarinu v pisni dni bagatu pozhivu Dali zelenili yabluni vishni i slivi U nekoshenij travi prolyagali vuzenki dorizhki Den buv zharkij Nad chervonimi kvitami pahuchoyi shipshini kruzhlyali zoloti zhuki v lipah dzizhchali bdzholi v travi trishali koniki za kushiv chervonoyi smorodini veliki sonyashniki pidijmali shiroki golovi i zdavalosya nizhilisya na poludennomu sonci pisav Tolstoj Lev Mikolajovich v istorichnomu romani ros Knyaz Serebryanyj 1863 v comu opisi vse virno lishe sonyashniki z yavilis v Rosiyi v samomu kinci XVII stolittya Takim buv zvichajnij boyarskij sad v samomu kinci XVI stolittya Sadiba stoyala na pidnesenomu misci shob vesnyana povin ne zalivala yiyi Vona bula obnesena tinom z zagostrenih koliv Vid domu v sad vihodiv runduk vidkrita terasa z riznimi farbovanimi balyasinami V obgorodzhenomu sadi abo gorodi rosli yabluni duli grushi ros vishene Yabluka zdebilshogo kisli i duli pohodili na diki ale zustrichalisya i nalivni solodki i taki prozori sho na svitli vidno bulo nasinnya Inozemci yaki priyizdili v Moskoviyu divuvalis mnogoti yablun u lisah i navit nazivali yiyi yablunnevim carstvom V starovinnih rosijskih sadah dekorativnih roslin ne bulo a rozvedennya yih vvazhali smishnoyu zabavoyu Ta vijdi za tin i rvi v lisi i na lukah yaki hochesh kvitochki Zhodna z knyazhih palat i teremiv ne zbereglasya do nashih dniv Odnak gollandskij malyar Avraam fon Vesterfeld yakij trivalij chas perebuvav u Kiyevi 1651 roci mav mozhliaist bachiti ruyini riznih starodavnih budivel i staranno yih zmalyuvav Zustrich Yanushem Radzivillom poslanciv Bogdana Hmelnickogo Abragam van Vesterfeld 1651 Istorichnij kozackij Mezhigirskij monastir poblizu Kiyeva Abragam van Vesterfeld 1650 Pecherska lavra u 1651 roci Abragam van Vesterfeld Viglyad Podolu Krayeid Podolu ta starogo Kiyivskogo zamku V centri visochiye dominikanskij kostel sv Mikolaya z gotichnim dahom zgodom Petropavlivska cerkva Abragam van Vesterfeld 1651 Litovske vijsko vstupaye cherez ruyini Zolotih vorit v Kiyiv v 1651 Abragam van Vesterfeld Misto Richicya Gomelska oblast Abragam van Vesterfeld 1651 Ruyini Desyatinnoyi cerkvi Erazm Fabiyanskij 1857 Zamist terminu ditinec u Velikomu knyazivstvi Moskovskomu z XIV stolittya pochali vikoristovuvati termin kreml U litopisah slovo ditinec shiroko vikoristovuvalosya do XIV stolittya pislya chogo na teritoriyi Rosiyi pochali vzhivati slovo kreml U XIV XV stolittyah novgorodski ta pskovski litopisi zastosovuyut cej termin majzhe viklyuchno dlya Novgoroda i Pskova nini oblasnij centr RF V inshih ruskih zemlyah termin vijshov z uzhitku u XIV stolitti u Pivnichno Shidnij Rusi vin buv zaminenij terminom kreml u Zahidnij Rusi zamok U Bilorusi slovo dyadinec bulo zamineno na zamok yakij chasto podilyavsya na Verhnij abo gorni i Nizhni abo dolni Verhni j Nizhni zamki u Slucku Bilorus XVIII st Na Verhnim zamku livoruch stara derev yana stina z gorodneyu Ditinec centralna ukriplena chastina staroruskogo mista ogorodzhena stinami kreml zamok Ditinec dѣtinc ditinc dѣtinic u davnoruskih dzherelah vnutrishnya ukriplena chastina mista naselenogo punktu forteci na protilezhnist zovnishnij okolnomu gorodu peredgoroddyu ostrogu U Novgorodskomu Pershomu litopisi Ipatiyevskomu litopisi ta Lavrentiyevskomu litopisi yaki fiksuyut podiyi kincya XII XIII stolit ditinci zgaduyutsya po vsij teritoriyi Kiyivskoyi Rusi u Novgorodi Velikomu 1097 Chernigovi 1152 Bilgorodi 1161 Vladimiri nini oblasnij centr RF 1194 a takozh u susidnih zemlyah u Sandomiri Polsha 1261 Novogrudku 1274 Termin vikoristovuyetsya u davnoruskih tekstah XII stolittya dlya poznachennya citadelej u fortecyah Palestini Hozhdyeniye igumena Daniyila pereklad Yudejskoyi vijni Josifa Flaviya U Tolkovom slovare zhivogo velikorusskogo yazyka Volodimira Dalya zaznachayetsya krem ros luchshaya chast zapovednika ros krepkij i krupnyj stroevoj les v zavetnom boru Fasmer Krem chastina zasiki de roste najkrashij budivelnij lis kremleEvij kripkij micnij pro budivelnij lis kremleEvaya sosnag sosna na uzlissi Krasni sadi vlashtovuvali i pri monastiryah monahi i veliki knyazi i cari Monastiri z davnih chasiv buduvalis na pidnesenni visochinah a v monastirskih sadah rozvodili ne lishe ovochi i plodovi dereva ale j likarski travi i kvituchi roslini Monahi zdijsnyuyuchi palomniciva v Palestinu privozili iz vidvidanih na shlyahu krayin roslini V kinci XV stolittya velikij knyaz Ivan III vlashtuvav Velikoknyazivskij sad yakij zgodom stav nazivatisya Carskim Z velikoyu zapopadlivistyu nasadzhuvav car sadi u Moskvi mabut yak ohoronu vid chastih na toj chas pozhezh Osoblivo polyubilasya caryu Izmajlivska dolina pid Moskvoyu Tut dlya nogo i bulo vlashtovano sad z hrestopodibno roztashovanim parterom sered yablun i grush V seredini sadu vovilon tobto labirint navkolo nogo 16 kvadrativ sho kozhen nazivalis sadom Roztashuvannya roslin v kozhnomu sadu malo pevnij geometrichnij risunok Buv u sadibi Izmajlovo i kruglij aptekarskij gorod Vseredini car nakazav vibuduvati dvorec i vlashtuvati Novij sad yakij obveli shirokim kanalom Sad sho na ostrovi mav ploshu piv gektara V cij sadibi bulo 20 stavkiv V sadu bulo zbudovano dva ros cherdaka besedki ros pisano perspektivno kraskami kartinami i ros smotrilnya bashta Buv i osoblivij Vinogradnij sad tezh otochenij parkanom Sered Vinogradnogo sadu roztashovani ros tri terema so vhodom i s krasnymi oknami krugom ih perila okolo teremov puti mezhdu putej stolbcy tochennye Zobrazhennya zahidnogo ta pivdennogo fasadu arhikatedralnogo soboru Sv Yura ta prilyagayuchih budinkiv na pershomu plani katedralnij sad 1837 Dokladnishe Mitropolichi sadi Renesansnij sad u Pyeskovij Skali pol Ogrod renesansowy w Pieskowej Skale Vidomi naberezhni kam yani krasni sadi Verhnij i Nizhnij v Moskovskomu Kremli Verhnij sad shirinoyu 16 metriv i dovzhinoyu 124 metri vmishuvavsya na sklepinnyah dvoyarusnogo kam yanogo Zapasnogo dvora de zberigalis hlib i sil Kam yana ogorozha z viknami i rizblenimi reshitkami v nih otochuvala sad Po obidvi storoni pidnosilis dva ros cherdaka terema rozpisani uzorami V sadu rozmishuvalis shist oranzherej v riznih miscyah sadu roztashovuvalis fontani a bilya sadu bula vezha z vodopidjomnoyu mashinoyu ros Upryazhal gosudarev sad v Verhu sadivnik Nazar Ivanov Nizhnij sad roztashovuvavsya na shili Kremlivskoyi gori i takozh na sklepinnyah pogrebiv Plosha jogo bula nevelika vsogo bula 28 h 48 metriv Planuvannya sadu regulyarne v golandskomu dusi V sadi znahodivsya stavok vikladenij svincevimi doshkami Na comu stavku odinnadcyatirichnij Petro Pershij vchivsya moreplavstvu na potishnih karbusah i struzhkah za tim perepravlenih na Yauzu U Kremlivskih sadah rosli fruktovi dereva yagidni kushi likarski travi ovochi She v Kremli znahodilis sadi sho na sinyah tobto verhovi visyachi V Moskvi zbereglis nazvi poperednih sadovih slobid Mali Sredni i Veliki Sadovniki ros Malye Srednie i Bolshye Sadovniki Bersneevka Ogorodniki Div takozh Visyachi sadi Vzhe z XII stolittya v Zhitiyi Feodosiya opovidayetsya yak chernci v ogradi kopahuyut zelinnogo radi rasteniya a u Vishgorodi buli ne tilki ogorodniki a j starshina ogorodnikiv V seredini XII stolittya v opisi oboroni Kiyeva bachimo tezh navkolo jogo gorodi na veliku prostoron V opovidanni Paterika XIII stolittya pro chernciv XI stolittya bachimo pri keliyah gorodchiki z derevami plodovitimi pri tim yak i dosi bilya 1960 h rokiv slovo gorod gorod graden ogorodzhene misce vzagali uzhivalos odnakovo dlya oznachennya i ogoroda i sadu i mozhlivo sho v vishe podanih zvistkah pro veliki kiyivski i vishgorodski gorodi treba rozumiti j sadi Yaksho opisuvati arhimandritovi keliyi to skazhemo sho se velikij dobrotnij dim Gorishnij poverh uvinchuye visoka banya z balyustradoyu zvidki vidko riku Dnipro za monastirskimi sadami Nas vodili do arhimandritovih sadiv tudi mi spustilisya shodami j uvijshli kriz bramu z baneyu utvorenimi zi shtahetnika j zhivoplotu zavtovshki z likot Za shtahetnikom roste sobi divovizhne derevce gusti viti yakogo tak samo gusto vkrito shpichakami vono shozhe na zhasmin Hami pnuchis dogori j na vsi boki pagoni jogo j utvoryuyut cej zhivoplit Kozhnu gilochku tilki no vona vipnetsya z za shtahetnika obtinayut nozhicyami Ce zh derevce pravit za zhivoplit i sadovoyi shkilki Ti bachiv bi chitachu yak stovburec virostaye z gruntu na likot zavvishki a zeleni pagoni viganyayutsya na dva likti j pereplivshis pomizh soboyu nibi utvoryuyut shirochenku stinu Derevce daye plodi Mi yih kushtuvali yagodi shozhi na nedozrilij vinograd zelenavi j solodki Derevce nazivayut ikris Taka divovizhno garna sadova ogorozha sprava umilih sadivnikovih ruk Znaj chitachu sho tut u kozhnomu velikomu monastiri u mitropolita kozakiv usih jogo yepiskopiv zustrinesh sluzhilij lyud z povazhnih dostojnikiv za rangom kozhen z nih rivnya polkovnikovi yih nazivayut monastirskimi chelyadnikami Koli mitropolit chi yepiskop chi arhimandrit monastirya yide svoyim povozom voni garcyuyut poperedu j pozadu na baskih porodistih konyah u pishnih obladunkah pri koshtovnij zbroyi Takij u nih zvichaj Do slova v usih keliyah mitropolitovih arhimandritovih diyakonovih cherneckih pobachish silu silennu koshtovnoyi zbroyi a same mali alzhirski j cher Halebskij Pavlo 1654 1656 Pohodzhennya slova kreml ostatochno ne z yasovane visunuto kilka versij Semitske pohodzhennya vid Karmel Kerem El bukvalno Bozhij vinogradnik za slovnikom F L Shapiro 1 kvitucha zemlya 2 svizhi frukti 3 gora Karmel inshij pereklad gustij sad opasista zemlya sho gusto zarosla derevami ros tuchnaya pochva gusto zarosshaya derevyami ne rozglyadayetsya Vidomo sho chastina pravlyachoyi eliti Hazariyi prijnyala yudayizm Slovo poshirene v rosijskij movi ale ne v inshih slov yanskih movah Kre ml ukriplenij oboronnimi stinami centr na pivnichno shidnih okolicyah Rusi ta gora Karmel girskij masiv na pivnichnomu zahodi Izrayilyu Kerem El bukvalno Bozhij vinogradnik ce i gora pidvishennya i sad i ye vidpovidnikom pragermanskomu gardaz ogorozha dvir sad vid yakogo vivodyat grad div vishe etimologiyu Krim togo v anglijskij movi slovo dvir pohodit vid togo samogo lingvistichnogo korenya sho j slovo sad i maye bagato odnakovih znachen Slovo dvir pohodit vid anglosaksonskogo geard porivnyajte jardin francuzke yake maye germanske pohodzhennya porivnyajte frankonske slovo gardo sad anglo normandske Gardin nimecke Garten i davnoskandinavske gardr latinske hortus sad Pohodzhennya termina namagayutsya vivoditi z sliv kroma kromsati Prote pervisne znachennya sliv kroma krem kremin krim kremsati etimologichno pov yazane z kamenem praslovyanske Kremiti oznachalo krushiti drobiti z yakim povyazani ukrayinski krim kroma kremsati Z nim zhe pov yazane slovo kremin tverdij maloplastichnij i krihkij mineral krushitsya na okremi chastinki okrajki Krem krim okremij cheske Krema slovacke Krem pov yazane z Kroma Davnoruske kroma okrayec Mineral kremin krihkij kroshitsya na okremi chastini Derevina zh ne pidlyagaye krushinnyu Ukriplennya z chastokolu i inshi ukriplennya na rosijskih teritoriyah zvodilis z derevini Moskovskij Kreml Vidomo sho navit u 1928 roci v Moskovskij Volodimirskij Yaroslavskij Kostromskij i in guberniyah malo kamenyu Vidobuvati kamin i transportuvati jogo z kar yeru skladnishe nizh rubati dubi v dovkolishnomu lisi tomu budivnictvo koshtuvalo nedeshevo Kitaj gorod ranishe Bolshoj posad a nini istorichnij rajon Moskvi vseredini pribudovanoyi v 1538 roci do kutovih basht Moskovskogo Kremlya Beklemishevskoyi ta Arsenalnoyi U XVI stolitti koli Moskvu otochili she troma liniyami ukriplen i zveli kam yani stini navkolo primikayuchogo do Kremlya Bolshogo abo Velikogo posadu ostannij otrimuye v tu poru inshu nazvu Kitaj gorod U 1850 tih rokah Moskva podilyalasya na Kreml Kitaj gorod Bilij gorod Zemlyanij gorod i peredmistya okolici Zovnishnya chastina goroda Okolnij grad ostrog abo posad Okolnij gorod peredgoroddya ostrog ye zovnishnoyu ukriplenoyu chastinoyu mista naselenogo punktu forteci na vidminu vid protilezhnoyi vnutrishnoyi chastini ditincya Zovnishnya chastina mista bula okolnim gradom abo ostrogom inodi jogo she nazivali posadom Ce bulo misto u vlasnomu rozuminni cogo slova Okolnij grad zazvichaj roztashovuvavsya z napolnogo boku ditincya i cya zovnishnya chastina goroda takozh bula otochena ukriplennyami inodi potuzhnimi nizh ukriplennya ditincya Ostrog skladavsya z kvartaliv prostogo lyudu remisnikiv torgovelnogo majdanu dvoriv kupciv chislennih cerkov ta monastiriv i u velikih gorodah cej okolnij grad syagav 50 100 ga Istorichnij termin ostrog u Kiyivskij Rusi i v Rosijskij derzhavi do XVII stolittya ogorodzhene chastokolom misto selishe yake bulo ukriplenim punktom a takozh stina na valu forteci z zakopanih vpritul u zemlyu i zagostrenih ugori stovpiv U carski chasi slovo ostrog nabulo u nas znachennya vyaznici tyurmi Posad u Davnij Rusi v X XIV stolittyah i v Rosijskij derzhavi v XV XVIII stolittyah remisnicho torgovelna chastina mista za mezhami miskih stin Ce termin na poznachennya peredmistya predgradya mist u Davnij Rusi ta serednovichnij Ukrayini remisnicho torgovoyi chastini mista Slovo posad vzhivayetsya viklyuchno v litopisah Novgoroda Velikogo ta Pivnichno Shidnoyi Rusi zvidki jogo j zapozichili istoriki XIX stolittya Pivdennoruski Litopisi znayut termin okolnij gorod podol Za chasiv Velikogo knyazivstva Litovskogo ta Rechi Pospolitoyi dzherela vikoristovuvali termin misto dlya poznachennya torgovo remisnichogo poselennya inodi z pravami samoupravlinnya na protivagu zamku oseredku derzhavnoyi abo privatnovlasnickoyi administraciyi Inodi posad mav vlasni legki ukriplennya jogo inodi nazivali podolomz avdyaki jogo roztashuvannyu nizhche ditincya yakij pragnuli buduvati na pidvishenni gori Oseredkom posadu bula torgova plosha torg abo rinok poblizu yakoyi roztashovuvalisya zayizhdzhi dvori inogorodnih ta inozemnih kupciv yaki regulyarno vidviduvali misto Na posadi meshkali remisniki j kupci U ryadi davnoruskih mist na posadi roztashovuvalisya takozh boyarski dvori yaki yak pravilo mali inshi dvori v ditinci Na periferiyi posadu buli roztashovani majsterni remisnikiv chiye virobnictvovo bulo pov yazane z vognem v pershu chergu kovaliv i gonchariv Tretyak takozh storona abo kinci Postupovo misto rozrostalosya do nogo dodavalisya novi teritoriyi yaki takozh obnosilisya stinami ta ukriplennyami Tretyak v Chernigovi tosho Za mezhami ukriplen goroda znahodilisya peredmistya storona inodi yih nazivali kinci Na kincyah meshkali torgovi ta promislovi lyudi Zokrema knyaz mig specialno poseliti v seli v posadi remisniiv Peredmistya zazvichaj zaselyali remisniki z pevnoyu specializaciyeyu kozhum yaki selilisya bilya vodi gonchari bilya vihodu glini tosho Na peredmistyah prozhivali okremi etnichni grupi nimci v Smolensku yevreyi v Kiyevi Kiyiv chi Chernigiv ob yednuvav rizni kinci okremi poselennya v odne cile navkolo knyazhogo dvoru Gorodisha v SkandinaviyiU Skandinaviyi gorodisha ce ukriplennya zaliznogo viku yaki mozhlivo mali kilka funkcij Zazvichaj voni roztashovani na grebnyah pagorbiv i gir vikoristovuyuchi urvisha j bolota yaki pracyuvali yak prirodnij zahist Bilsh dostupni chastini grebeniv buli zahisheni kam yanimi stinami Krugli ta zakriti tak zvani kilcevi poshireni navit na rivnij miscevosti U stinah chasto zalishayutsya chastini kamenyu yaki jmovirno buli oporoyu pali Voni chasto mayut dobre okresleni vorota brami yakih jmovirno buli derev yanimi Gorodisha z potuzhnimi stinami chasto roztashovani bilya starih torgovih shlyahiv i mayut nastupalnij harakter todi yak inshi ye vidlyudnimi i buli slabo ukripleni jmovirno lishe dlya perehovuvannya pid chas nabigiv Bagato fortiv roztashovanih u centri gustonaselenih rajoniv buli postijnimi fortecyami i na nih mozhna pobachiti slidi poselen yak useredini tak i zovni Starishi toponimi sho mistyat element sten stein zazvichaj buli gorodishami U Shveciyi vidomo 1 100 gorodish zoseredzhenih na pivnichno zahidnomu uzberezhzhi ta v shidnomu Svealandi U Sedermanlandi yih 300 v Upplandi 150 Esterjotlandi 130 i vid 90 do 100 u Boguslen i Gotland U Norvegiyi blizko 400 gorodish u Daniyi 26 V FinlyandiyiFinskim slovom dlya gorodisha ye linnavuori u mnozhini linnavuoret sho oznachaye fortechnij pagorb abo zamkovij pagorb abo alternativno muinaislinna sho oznachaye starodavnij fort na vidminu vid gologo linna sho vidnositsya do serednovichnih abo piznishih ukriplen Odniyeyu osoblivistyu finskih gorodish ye te sho hocha bilshist iz nih roztashovani na deyakij vidstani vid morya ranishe bagato fortiv roztashovuvalisya bilya morya cherez pislyalodovikovij vidskok U Finlyandiyi ye blizko 100 gorodish pidtverdzhenih rozkopkami i she blizko 200 pidozryuvanih misc Najbilshim gorodishem u Finlyandiyi ye takozh vidomim ye Ruyini zamku Ogrodzenec Polsha Model poselennya v Brodno Stare teper Varshava Targovek priblizno X XII stolittya nashoyi eri Vistavka v arheologichnomu muzeyi u Varshavi Arheologichnij muzej pid vidkritim nebom Gros Raden rekonstrujovane zahidnoslov yanske misto IX X stolittya iz pid yiznim mostom Roztashovane v Meklenburzi na pivostrovi ozera Binnenzee nepodalik vid mistechka Shternberg v Nimechchini Gorodishe v Finlyandiya Starij zamok Liyeto Finlyandiya v serpni 2007 roku vid zi starodavnoyi dorogi sho prohodit povz gorodishe Div takozhGorodovij otaman Zamok sporuda Grazhda Shato Tin Shlyah Orlinih Gnizd Gardariki Sad Sadiba Palisad PosadnikPrimitki Ukriplennya 1 Diya za znachennyam ukripiti 2 Oboronna sporuda Misce teritoriya z oboronnimi sporudami Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Ukriplennya Te same sho fortifikaciya Slovo fortifikaciya zapozichene z francuzkoyi movi mozhlivo cherez poserednictvo rosijskoyi ta polskoyi Francuzke fortification ukriplennya pohodit vid piznolatinskogo fortificatiōnem ukriplennya skladnogo slova utvorenogo vid prikmetnika fortis silnij micnij ta komponenta ficatio pov yazanogo z diyeslovom facio roblyu Dzherelo Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 2012 T 6 U Ya ukl G P Pivtorak ta in 568 s ISBN 978 966 00 0197 8 stor 122 Serednovichchya istorichna epoha sho ohoplyuye chas vid Rimskoyi rabovlasnickoyi imperiyi kinec V stolittya i do pochatku kapitalizmu seredini XVII stolittya Dzherelo Velikij tlumachnij slovnik suchasnoyi ukrayinskoyi movi z dod i dopov Uklad i golov red V T Busel K Irpin VTF Perun 2005 1728 s ISBN 966 569 013 2 stor 1308 1309 Dostup Osidok postijne misce perebuvannya roztashuvannya kogo chogo nebud rezidenciya Pritulok pristanovishe Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Osidok Oselya 1 Zhitlovij budinok razom z dvorom gospodarskimi budivlyami i gorodom dvorishe sadiba 2 Primishennya dlya prozhivannya lyudej zhitlo 3 dial Selishe poselennya Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Oselya Poselennya u davni chasi misce osilogo zhittya lyudej sho viniklo z rozvitkom zemlerobstva Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Poselennya Arheologiya nauka sho vivchaye davni pobut i kulturu lyudskogo suspilstva na pidstavi rechovih pam yatok minulogo dobutih rozkopkami Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Arheologiya Pravda pochatkom IH st she datuyutsya Karolingski annali Annales regni Francorum de pererahovano posliv slov yan rozmishenih na shid vid Frankskoyi imperiyi yaki prijshli do Lyudovika I Blagochestivogo 814 840 rr A same obodritiv vilciv bogemiv morav yan predenecentiv i avariv yaki zhivut u Pannoniyi Cej nevelikij na dvoh storinkah s 149 150 rukopisnij tvir umishenij u zbirnik antichnih prac z astrologiyi i geometriyi yakij nalezhav shvabskomu monastiryu Rajhenau na Badenzeyi Nini zberigayetsya v Myunhenskij derzhavnij biblioteci Serednovichchya istorichna epoha sho ohoplyuye chas vid Rimskoyi rabovlasnickoyi imperiyi kinec V stolittya i do pochatku kapitalizmu seredini XVII stolittya Dzherelo Velikij tlumachnij slovnik suchasnoyi ukrayinskoyi movi z dod i dopov Uklad i golov red V T Busel K Irpin VTF Perun 2005 1728 s ISBN 966 569 013 2 stor 1308 1309 Dostup V Ukrayini pri rozkopkah arheologichnoyi pam yatki Cherepin vidkrito gospodarski yami ta pechi dobi rannogo zaliza VII VI stolittya do n e Dzherelo Sinicya Ye V ChERNYaHIVSKA KULTURA Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 10 T Ya Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2013 688 s il Dostup http www history org ua termin Cherniakhivska k ra Kramar te same sho torgivec Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Kramar Veitsle norvezka veizla abo gostyuvannya oznachalo v serednovichchi bezkoshtovni rozvagi dlya korolya ta jogo suprovodu v rajoni de voni zupinyalisya koli podorozhuvali korolivstvom Dzherelo Store norske lexikon Ce bula yizha ta napoyi yakimi mali zabezpechuvati fermeri ta orendari Dzherelo Rold Karlsen Norge i borgerkrigstiden side 9 Yepiskopi mali take zh pravo golosu yak i svyasheniki Dzherelo Store norske lexikon Trivalist i kilkist tovarishiv vstanovlyuvalisya zakonom abo zvichayem Zgodom podatok stav fiksovanim Dzherela Store norske lexikon ta Jamfor Magnus Lagabotes landslov gjengitt i Or soga at skattleggjingsretten i Noreg side 12 Veitsle naspravdi oznachaye podarunok abo vistup ale takozh mozhe oznachati yizha dlya gostej Dzherelo Rolf Karlsen Norge blir ett rike side 11 Na ce zvernuv uvagu M Vavrik u praci Istorichnij naris chernechogo zhittya ta vasiliyanskih monastiriv na Bojkivshini Rim 1982 S 5 Te same sho ganok Dzherelo Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 tomah http www inmo org ua sum html wrd Runduk za vsima prikmetami mova jde pro agrus M R Dzherelo te same primitki uporyadnika Detalizaciya dzherel Grad Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Gorodishe Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Zamkovij turizm Kurs lekcij dlya studentiv specialnosti Turizmoznavstvo D A Kadnichanskij T B Zavadovskij Lviv Vidavnichij centr LNU imeni Ivana Franka 2017 138 s Dostup Timochko N O Ekonomichna istoriya Ukrayini Navch posib K KNEU 2005 204 s ISBN 966 574 759 2 6 Ukrayinske nazovnictvo onomastika Enciklopediya ukrayinoznavstva Zagalna chastina Perevidannya v Ukrayini NAN Ukrayini Institut ukrayinskoyi arheografiyi NTSh u Sarseli Fundaciya Enciklopediyi Ukrayini v Toronto Reprintne vidtvorennya vidannya 1949 roku Kiyiv ISBN 5 7702 0554 7 T 1 1994 XVI 400 s il T 2 1995 s 369 800 il T 3 1995 s 801 1230 il Ditinec Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Vortman D Ya DITINEC Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 2 G D Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2004 688 s il Popovich M V Naris istoriyi kulturi Ukrayini K 1998 S 71 87 Go rod Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Ostrog Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 M F Kotlyar A G Plahonin POSAD Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 434 ISBN 978 966 00 1142 7 Shur R Kohanec M Tustan Derzhavnij istoriko kulturnij zapovidnik Istoriya Folklor Roman Shur Skolivski Beskidi Nacionalnij prirodnij park Mihajlo Kohanec Lviv Novij chas 2002 72s il ISBN 966 95279 2 9 Gorod Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1958 T 1 kn II Literi V G S 272 1000 ekz Arheologiya Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Sinicya Ye V GORODIShE arheologichna pam yatka Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 2 G D Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2004 688 s il data publikaciyi 2020 r ostannya redakciya 2020 r ros Gorodishe ostatki dr poseleniya Elektronnij resurs Bolshaya Sovetskaya Enciklopediya BSE Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 1982 T 1 A G In t movoznavstva im O O Potebni AN URSR ukl R V Boldiryev ta in 632 s Gorod div stor 571 581 632 Tomenchuk B Bavarskij Geograf i richkovi shlyahi ta gradi v geopolitici serednovichnoyi Yevropi nedostupne posilannya Karpati lyudina etnos civilizaciya Naukovij zhurnal nedostupne posilannya 2009 1 nedostupne posilannya Lipa K Pid zahistom muriv K Nash chas 2007 184 s Ser Nevidoma Ukrayina ISBN 978 966 8174 84 1 ISBN 966 8174 12 7 seriya Yu S Asyeyev V O Harlamov 9 12 Arhitektura derev yana i kam yana Istoriya ukrayinskoyi kulturi U 5 t za red Yu S Aseyeva Kiyiv Naukova dumka 2001 T 1 Maiden Castle English Heritage Historic England Maiden Castle 451864 Research records formerly PastScape Ayan Vila Xurxo 2008 A Round Iron Age The Circular House in the Hillforts of the Northwestern Iberian Peninsula nedostupne posilannya PDF E Keltoi Journal of Interdisciplinary Celtic Studies UW Milwaukee Center for Celtic Studies 6 903 1 003 ISSN 1540 4889 p 913 McIntosh Jane 2009 2006 Handbook of Life in Prehistoric Europe paperback ed Oxford University Press ISBN 978 0 19 538476 5 stor 162 349 en 2003 1984 The European Iron Age electronic ed Taylor amp Francis e Library ISBN 0 203 44211 3 stor 79 Istoriya vijn i suchasnogo vijskovogo mistectva konspekt lekcij O V Uvarkina ta in Kiyiv ISZZI KPI im Igorya Sikorskogo 2021 304 s stor 96 97 111 V Petrov Materiyalna kultura Perezhitki peredistorichnoyi materiyalnoyi kulturi Skotarstvo 200 Hliborobstvo 200 Remeslo Obroblennya metalyu 201 Osadnictvo 201 Enciklopediya ukrayinoznavstva Zagalna chastina EU I Myunhen Nyu Jork 1949 T 1 S 200 228 Reyestr pam yatok tripilskoyi kulturi Kirovogradska oblast Enciklopediya Tripilskoyi civilizaciyi K 2004 T I Arhiv originalu za 20 veresnya 2020 Procitovano 14 chervnya 2020 Detskaya enciklopediya dlya srednego i starshego vozrasta Tom 7 Iz istorii chelovecheskogo obshestva Gl redakciya D D Blagoj V A Varsanofeva B A Voroncov Velyaminov P A Genkel i dr gl redaktor A I Markushevich nauchn redaktory S D Skazkin M V Nechkina N P Kuzin A V Efimov A I Strazhev A G Bokshanin zam Gl redaktora P A Michurin Izd Akademii pedagogicheskih nauk RSFSR Moskva 1961 S 621 s 69 70 215 216 219 V Kubijovich Zernove gospodarstvo Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina EU II Parizh Nyu Jork 1959 T 3 S 805 808 Pervinni dzherela na yaki posilayetsya V M Kubijovich Socialisticheskoe selskoe hozyajstvo Sovetskoj Ukrainy K 1939 Karnauhova E Razmeshenie selskogo hozyajstva Rossii v period kapitalizma 1860 1914 M 1951 Ocherki razvitiya narodnogo hozyajstva Ukrainskoj SSR M 1954 Gurzhij I Rozklad fevdalno kriposnickoyi sistemi v sil gosp vi Ukrayini pershoyi pol XIX st K 1954 Arhimovich O Zernovi kulturi v Ukrayini Ukr zbirnik kn 4 In t dlya vivchennya SSSR Myunhen 1955 Posevnye ploshadi SSSR Statisticheskij sbornik t I M 1957 Chelyad Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 feodum div The Cyclopedic Dictionary of Law Walter A Shumaker George Foster Longsdorf pg 365 1901 rik Noble Thomas 2002 Osnovi zahidnoyi civilizaciyi Chantilly VA en ISBN 978 1565856370 Knyaz Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Selishe Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Rozhko M F Tustan davnoruska naskelna fortecya Kiyiv 1996 V S Aleksandrovich 2 4 Arhitektura i budivnictvo Istoriya ukrayinskoyi kulturi u p yati tomah T 2 Ukrayinska kultura HIII pershoyi polovini XVII stolittya Red V A Smolij K Nauk dumka 2001 848 s Berest R Ya Novi arheologichni materiali z okolic litopisnogo Zvenigoroda Galich i Galicka zemlya v derzhavotvorchih procesah Ukrayini mater Mizhnar yuvilejnoyi nauk konf Ivano Frankivsk Galich 1998 S 56 60 s 58 G Ivakin Istorichnij rozvitok Kiyeva XIII seredina XVI st K 1996 S 109 189 Rozdil III Istorichna topografiya piznoserednovichnogo Kiyeva Dostup Tvori u 50 t M S Grushevskij redkol P Sohan golov red I Girich ta in Lviv Vidavnictvo Svit 2002 ISBN 966 603 223 5 T 5 NAN Ukrayini Institut ukrayinskoyi arheografiyi ta dzhereloznavstva imeni M S Grushevskogo M S Grushevskij redkol P Sohan I Girich O Todijchuk Lviv Vidavnictvo Svit 2003 592 s il 7000 pr Seriya Istorichni studiyi ta rozvidki 1888 1896 ISBN 966 603 223 6 966 6063 276 7 t 5 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 1989 T 3 Kora M In t movoznavstva im O O Potebni AN URSR ukl R V Boldiryev ta in 552 s ISBN 5 12 001263 9 storinka 484 M Arkas Istoriya Ukrayini Rusi 1908 tom 1 Gurba J Roztocze w sredniowieczu Archeologia Roztocza Krajobraz przyrodniczo kulturowy Lublin 2005 S 118 126 Lyaska V Rozvitok poselenskoyi strukturi Ravskogo Roztochchya u IH HIII st Arheologichni doslidzhennya Lvivskogo universitetu Vip 11 Lviv 2008 S 91 92 Poleski J Wczesnosredniowieczne grody plemienne i panstwowe w polskiej czesci Karpat Zachodnich Wczesne sredniowiecze w Karpatach polskich Krosno 2006 S 216 210 Ibid S 217 218 Rusini a moskalyi Zbirka statej i opovidan Vidavnictvo polyitichnogo tovaristva Ruska Rada Ch 4 Chernivcyi 1911 S 114 stor 4 Arheol VIII 1953 22 Ostrog Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1962 T 5 kn X Literi Ol Per S 1255 1000 ekz Pidkova Igor Zinovijovich Dovidnik z istoriyi Ukrayini t 3 Kiyiv Geneza 1999 684 s s 552 Winkler Gusztav 2007 Erodvarosok varoseroditesek Muegyetemi k p 312 ISBN 9789634209027 Kotlyar M F MONGOLO TATARSKA NAVALA Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 7 Mi O Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2010 728 s il Lep yavko S A ChERNIGIV oblasnij centr Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 10 T Ya Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2013 688 s il Arhiv originalu za 6 travnya 2021 Procitovano 11 veresnya 2021 Rozdil 3 Domashnye zhittya Istoriya ukrayinskoyi kulturi Za zagal red I Krip yakevicha za vidannyam 1937 roku 4 te vid stereotip K Libid 2002 656 s ISBN 966 06 0248 0 Karpovich V Skalnij monastir u Rozgirchi Zapiski ChSVV Lviv 1930 T 3 S 562 573 2 2 Oseredki kulturi Istoriya ukrayinskoyi kulturi u p yati tomah T 2 Ukrayinska kultura HIII pershoyi polovini XVII stolittya Red V A Smolij K Nauk dumka 2001 848 s Vecherskij V V UKRAYiNA DERZhAVA ARHITEKTURA Elektronnij resurs Enciklopediya istoriyi Ukrayini Ukrayina Ukrayinci Kn 1 Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2018 608 s Barabash O Yu Ovochivnictvo Pidruchnik K Visha shk 1994 374 s il ISBN 5 11 003617 9 ros Verzilin Nikolaj Mihajlovich Po sledam Robinzona Sady i parki mira L Detskaya literatura 1964 576s naukovo populyarna monografiya Storinki 420 431 Sekretar L A Troyanovskij S V Detinec v gradostroitelnoj terminologii Drevnej Rusi Drevnyaya Rus Voprosy medievistiki 2003 4 14 S 64 Ogorodnictvo Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1962 T 5 kn IX Literi Na Ol S 1186 1000 ekz Mihajlo Grushevskij Istoriya Ukrayini Rusi V 11 t 12 kn Redkol P S Sohan golova ta in Kiyiv Naukova dumka 1991 1998 Pam yatki istorichnoyi dumki Ukrayini ISBN 5 12 002468 8 T 1 1991 736s ISBN 5 12 002469 6 stor 254 Halebskij Pavlo Ukrayina zemlya kozakiv Podorozhnij shodennik Uporyad M O Ryabij Pislyam V O Yavorivskogo K Yaroslaviv Val 2009 293 s ISBN 978 966 8382 23 9 stor 138 140 B M Grande Vvedenie v sravnitelnoe izuchenie semitskih yazykov Moskva RAN 1998 g str 15 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t