Росі́йська мо́ва (рос. ру́сский язы́к, МФА: [ˈruskʲɪi̯ jɪˈzɨk] ( прослухати), історичний екзонім — москови́тська) — східнослов'янська мова індоєвропейської мовної сім'ї, національна мова росіян. Одна зі слов'янських мов, що входять до більшої балто-слов'янської гілки. Є державною мовою Російської Федерації, одна з двох державних мов Республіки Білорусь, одна з офіційних мов Республіки Казахстан, Киргизької Республіки і широко використовується як лінґва франка на Кавказі, в Центральній Азії, а також у певній мірі в Балтійських країнах і в Україні. Вона була де-факто офіційною мовою Радянського Союзу до його розпаду; і використовувалася як офіційна чи в суспільному житті в усіх пострадянських державах.
Російська мова | |
---|---|
Русский язык | |
![]() Статус російської мови у світі Російська мова є державною або офіційною Російська мова є офіційною на окупованих територіях Російська мова використовується більш ніж 30% населення | |
Поширена в | Росія, Казахстан, Україна, Узбекистан, Білорусь, Азербайджан, Киргизстан, Таджикистан, Грузія, Вірменія, Латвія, Литва, Естонія, Молдова, Туркменістан, Ізраїль, США, Канада, КНР, Німеччина, Польща та ін. |
Регіон | Східна Європа, Азія |
Носії | 150 млн (2012) L2 мовці: 110 млн (2012) |
Місце | 8 |
Писемність | Кирилиця (російська абетка) |
Класифікація | |
Офіційний статус | |
Державна | |
Офіційна | Росія, Білорусь, Казахстан, Киргизстан, ООН, ЮНЕСКО, МАГАТЕ, ВООЗ, ІКАО, СНД, ЄАЕС, ОДКБ, ШОС, ОБСЄ, BRICS, Гагаузія, Придністров'я, Автономна Республіка Крим |
Регулює | Інститут російської мови ім. В. В. Виноградова РАН |
Коди мови | |
ISO 639-1 | ru |
ISO 639-2 | rus |
ISO 639-3 | rus |
SIL | RUS |
У Вікісловнику є сторінка російська мова. |
Російську мову розуміює не більш ніж 258 мільйонів людей у всьому світі, і вона є найбільш вживаною слов'янською мовою, найбільшою 'рідною' мовою в Європі . Число людей, які володіють російською мовою в Російській Федерації становить 137,5 млн осіб (2010). Велика кількість російськомовних є жителями інших країн, таких як Ізраїль та Монголія. Це сьома мова у світі за кількістю носіїв мови та восьма за чисельністю тих, хто володіє нею як рідною після китайської, англійської, гінді, бенгальської, арабської, португальської та іспанської. Російська є [en] після англійської, іспанської, німецької, японської та французької (станом на травень 2024) і є однією з двох офіційних мов на борту Міжнародної космічної станції, а також однією з шести офіційних мов Організації Об'єднаних Націй.
Російське письмо використовує кирилицю; воно розрізняє приголосні фонеми з піднебінною вторинною артикуляцією та без них — так звані «м'які» і «тверді» звуки. Майже кожен приголосний має твердий або м'який аналог, і ця відмінність є помітною рисою мови. Ще один важливий аспект — скорочення ненаголошених голосних. Фонологічний лад російської мови характеризується історично складною системою консонантизму, що включає 37 приголосних фонем, і менш складною системою вокалізму, в який входять 5 або 6 голосних фонем. При цьому як в системі голосних, так і в системі приголосних відзначається велика різноманітність позиційних видозмін. Зокрема, голосні в ненаголошеній позиції послаблюються і в ряді випадків не розрізняються. Наголоси зазвичай не вказуються ортографічно, хоча необов'язковий акут може бути використаний для позначення наголосу, наприклад для розрізнення гомографічних слів, напр. замо́к і за́мок, або для вказівки правильної вимови незвичних слів чи імен.
За морфологічною будовою російська мова переважно флективна, синтетична. Граматичне значення лексем передається, як правило, за допомогою словозміни. Кожна флексія зазвичай виражає кілька значень одночасно. Поряд із синтетичними формами в російській мові також спостерігається розвиток елементів аналітизму.
Синтаксис російської мови характеризується відносно вільним порядком слів, протиставленням однокомпонентних і двокомпонентних структур простих речень, наявністю трьох видів складних речень, активною роллю інтонаційних засобів. Засоби поповнення словникового фонду — створення слів за власними моделями і запозичення. До ранніх запозичень відносять слов'янізми, грецизми і тюркізми. З XVIII століття переважають нідерландські, німецькі та французькі запозичення, з XX століття — англіцизми.
Діалекти російської мови групуються у два : і . Між говірками локалізуються перехідні , що стали основою сучасної літературної мови.[⇨]
В історії російської мови відрізняють три основні періоди: давньоруський, загальний для російської, білоруської та української мов (VI—XIV сторіччя; деякі дослідники вважають термін «давньоруська мова» некоректним, пов'язуючи формування східнослов'янських мов з розпадом безпосередньо праслов'янської мовної єдности), староросійський (XIV—XVII ст.) і період національної російської мови (із середини XVII сторіччя).[⇨] Хоч і існував спільний давньоруський період, однак за лексичним складом до української мови генетично найближчі польська і словацька мови з — 70 % і 68 % спільної лексики (якщо не враховувати білоруську з якою 84 %), поки з російською — приблизно 62 %.
Комплекс наук про російську мову називається лінгвістичною русистикою.
Назва
Вислів «роусьскыи языкъ» у ранніх середньовічних джерелах стосується лише варягів-скандинавів та їхньої мови. У період Київської Русі (коли саме, невідомо) вислів «роусьскыи языкъ» перестав означати «мову Русі» у вужчому середньовічному значенні (скандинавську мову «варягів») і почав означати «мову Русі» в значенні «слов'янська мова жителів руських земель».
У Великому князівстві Московському атрибутівом руский (русский) при означенні літературної мови позначали церковнослов'янську мову, тобто русский і словенский — це термінологічні синоніми.
Оригінальна сучасна назва мови — русский язык. У сучасній російській мові термін русский може вживатися у двох значеннях: «російський» і «давньоруський». На початку XX ст. термін русский язык вживався в двох значеннях: 1) «сукупність наріч великоруських (російських), білоруських і малоруських (українських)»; 2) «тодішня літературна мова Росії, що являла в своїй основі одне з великоруських наріч».
У XVIII—XIX ст.ст. вживались офіційно назви россійскій языкъ, великорусскій языкъ. Перша з'явилась в XVII ст. і набула в наступному столітті значного поширення, зокрема, його використовував М. В. Ломоносов («Россійская грамматика»); у першій половині XIX ст. цей лінгвонім виходить з активного вжитку. Друга назва, великорусскій (чи великоросскій) виникла внаслідок узвичаєного протиставлення Малої, Білої і Великої Русі і частіше використовувалася для позначення не національної чи літературної мови, а діалектного мовлення, сукупності діалектів російської мови. На початку XX ст. термін також перестає вживатися.
В українській мові XIX ст. були поширені назви московська мова, московитська мова, москвинська мова, а також руська мова (у Галичині та на Буковині остання вживалася щодо української мови).
Історія
В історії російської мови виділяються три основні періоди:
- давньоруський,
- староросійський,
- період національної мови.
Давньоруський період, традиційно розглядається в русистиці як початковий етап історичного розвитку російської мови, фактично є історією давньоруської мови — предка всіх сучасних мов східнослов'янської групи.
Давньоруський період
Початком давньоруського періоду прийнято вважати процес відокремлення східних слов'ян з загальнослов'янської єдности і поява перших східнослов'янських мовних рис (VI—VII століття). Основна частина цього періоду (IX—XIV століття) припадає на епоху формування, розвитку і розпаду давньоруської мови, сформованого на базі східних праслов'янських діалектів. Ще наприкінці XIX ст. в російському мовознавстві дійшли висновку, що первісне розташування східнослов'янських діалектів не відповідало межам діалектів сучасних української, білоруської і російської мов, зокрема, російська об'єднала говірки, що приналежали до різних діалектичних груп.
Для давньоруського періоду була характерна культурно-мовна ситуація диглосія, при якій мова писемности (церковнослов'янська), що сприймалась руськими як наддіалектний стандартизований різновид рідної мови, який співіснував з мовою повсякденного спілкування (власне давньоруською). Незважаючи на те, що обидва ідіома в Русі охоплювали різні сфери функціонування, вони активно взаємодіяли один з одним — у живій давньоруську мову проникали особливості книжкового церковнослов'янської мови давньоруської літератури, а церковнослов'янська мова засвоювала східнослов'янські мовні елементи (що поклало початок формуванню його особливої місцевого різновиду — давньоруського ізводу).
На відміну від церковнослов'янської, давньоруську мову представляють меншою кількістю пам'яток — в основному це приватні листи на бересті (з Новгорода, Смоленська, Звенигорода-Галицького та інших міст) і частково документів юридичної та ділового характеру. Крім того, проникнення різних елементів наддіалектного давньоруської мови відзначається в створених на Русі церковнослов'янських літературних пам'ятках, включаючи найстаріші Новгородський кодекс (1-я чверть XI століття), Остромирове Євангеліє (1056/1057 роки) та інші. Давньоруські пам'ятники написані кирилицею, текстів глаголицею не збереглося.
Протягом всього давньоруського історичного періоду наступного території, з одного боку, відбувається зближення мовних особливостей древненовгородского та інших діалектів Північно-Східної Русі, з іншого боку — формуються мовні відмінності, віддаляють північ і північний схід Русі від заходу і південного заходу. До XIV століття процес утворення мовних особливостей посилюється в результаті відокремлення північно-східних територій Руси, що знаходилися під владою Московського князівства, і західних і південно-західних територій, що були у складі Великого князівства Литовського та Королівства Польського. До XIV—XV століть давньоруська мова розпалась на три окремі східнослов'янські мови.
Староросійський період
Староросійський (або великоросійський) період охоплює часовий відрізок з XIV по XVII століття. У цей період починають формуватися фонетична, морфологічна і синтаксична системи, близькі системам сучасної російської мови.
Серед діалектів, що склалися на майбутньої великоросійської території в другій половині XII — першій половині XIII століття (новгородський, псковський, смоленський, ростово-суздальський і акаючий діалект верхньої і середньої Оки і межиріччя Оки і Сейму), провідним стає ростово-суздальський, в першу чергу його московські говірки. З другої чверті XIV століття Москва стає політичним і культурним центром великоруських земель, а в XV столітті під владою Москви об'єднуються великі російські землі, включені в Велике князівство Московське. На основі головним чином московських говірок, а також деяких мовних елементів інших російських діалектів (рязанських, новгородських і т. Д.) До XVI століття поступово виробляються норми московської розмовної мови, що поєднують в собі середньоросійські (згодна вибухового освіти г, твердий т в закінченнях дієслів 3-ї особи і т. д.) і південноросійські риси (акання і т. д.). Московське койне стає зразковим, поширюється в інших російських містах і робить сильний вплив на давньоруську письмову мову. Додатково на уніфікацію мови впливає з'явилося в XV—XVI століттях книгодрукування, при якому церковні і цивільні книги стали видаватися з шрифтом полуустав. Мовою з московської розмовної основою були написані багато офіційні документи і твори XV—XVII століть («Хожение за три моря» Афанасія Нікітіна, твори Івана IV Грозного, «Повість про Петра і Февронії Муромських», «Повість про псковському взяття», сатирична література і т. д.). У XIV—XVII століттях поступово формується літературне двомовність, яка прийшла диглоссия: церковнослов'янська мова російського ізводу продовжує співіснувати з власне російською літературною мовою з народної мовної основою. Між даними ідіомами виникають різні перехідні типи. У літературно-мовних процесах відзначаються суперечливі тенденції: з одного боку, з кінця XIV століття з'являється література різних жанрів на народно-мовної основі, доступна для широкого загалу російського суспільства, з іншого — під впливом так званого другого південнослов'янського впливу посилюється архаїзація мови багатьох творів; сформоване при цьому книжкове «плетіння словес» все сильніше розходиться з народною мовою того часу.
У староросійський період змінюється діалектний поділ російської мови, до XVII століття формуються дві великі діалектні угруповання — північне і південне наріччя, а також перехідні між ними середні говірки.
Період національної мови
ХІХ сторіччя
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkwTDFKMWMzTnBZVzVmYkdGdVozVmhaMlZmYVc1ZmRHaGxYMUoxYzNOcFlXNWZSVzF3YVhKbFh5VXlPREU0T1RjbE1qa3VjM1puTHpNMU1IQjRMVkoxYzNOcFlXNWZiR0Z1WjNWaFoyVmZhVzVmZEdobFgxSjFjM05wWVc1ZlJXMXdhWEpsWHlVeU9ERTRPVGNsTWprdWMzWm5MbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems0TDFCSFVsTmZNbDh3TkROZlMyRnlZVzE2YVc1ZkxWOWpjbTl3TG1wd1p5OHhOVEJ3ZUMxUVIxSlRYekpmTURRelgwdGhjbUZ0ZW1sdVh5MWZZM0p2Y0M1cWNHYz0uanBn.jpg)
На початку XIX сторіччя на розвиток російської літературної мови вирішальний вплив справила літературна творчість Миколи Карамзіна. Карамзін цілеспрямовано відмовлявся від використання церковнослов'янської лексики й граматики, вживаючи у своїх творах повсякденну мову своєї епохи і використовуючи як зразок граматику і синтаксис французької мови.
Карамзін ввів у російську мову безліч нових слів, як неологізмів («благотворительность», «влюблённость», «вольнодумство», «достопримечательность», «ответственность», «подозрительность», «промышленность», «утончённость», «первоклассный», «человечный»), так і варваризмів («тротуар», «кучер»). Також він одним з перших почав використовувати літеру Ё.
Зміни в мові, пропоновані Карамзіним, викликали бурхливу полеміку в 1810-ті-х роках. Письменник Олександр Шишков за сприяння Гавриїла Державіна заснував у 1811 товариство «Бесіда аматорів російського слова», метою якого була пропаганда «старої» мови, а також критика Карамзіна, Жуковського та їх послідовників. У відповідь 1815 року утворилося літературне товариство «Арзамас», яке іронізувало над авторами «Бесіди» і пародіювало їхні твори. Членами товариства стали багато поетів нового покоління, в тому числі Батюшков, Вяземський, Давидов, Жуковський, Пушкін. Літературна перемога «Арзамаса» над «Бесідою» усталила перемогу мовних змін, які ввів Карамзін.
Словотворчість
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDFCSFVsTmZNbDh3TlRoZlRHOXRiMjV2YzI5Mlh5MWZZM0p2Y0M1cWNHY3ZNVFV3Y0hndFVFZFNVMTh5WHpBMU9GOU1iMjF2Ym05emIzWmZMVjlqY205d0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Велика кількість слів російської літературної мови була створена російськими письменниками, діячами культури та науки. Процес винайдення нових слів особливо інтенсифікувався у XVIII сторіччі, коли через реформи Петра I в російській державі виникла необхідність означення понять і термінів, що вже давно існували в західноєвропейських мовах. Багато слів, що позначають наукові та довкола наукові поняття, було вигадано чи впроваджено з інших мов Михайлом Ломоносовим: «маятник», «насос», «притяжение», «созвездие», «рудник», «чертеж», «атмосфера», «вещество», «градусник», «преломление», «равновесие», «диаметр», «квадрат», «минус», «горизонт», «кислота» та інші.
Авторству Миколи Карамзіна належить багато російських слів переважно зі сфери чуттєвих стосунків та емоцій. Державний секретар Олександр Шишков вигадав слово «лицедеи», Микола Гоголь — «халатность», Федір Достоєвський — «стушеваться», художник Карл Брюллов — «отсебятина», Велимир Хлєбніков — «лётчик», «изнемождённый», Ігор Северянин — «бездарь», Володимир Набоков — «нимфетка», Корній Чуковський — «канцелярит». Багато слів що показують російську дійсність належить письменнику-сатирику XIX ст. Михайлу Салтикову-Щедріну: «головотяпство», «благоглупость», «пенкосниматель», «злопыхательство», «мягкотелый» та інші. Слово «елейный» першим почав уживати Віссаріон Бєлінський, проте в дещо іншому значенні.
Процес створення нових слів, перш за все для означення понять винайдених переважно на Заході, безперервно тривав й надалі. Так у 1930-х роках, у зв'язку з малою розповсюдженістю серед росіян, в російській мові не існувало слова «холодильник», замість нього використовувалися «рефрижератор», «холодильный шкаф». Водночас замість слова «спутник» (себто штучний супутник Землі) використовувалося словосполучення «междупланетный снаряд».
Статус
Російська мова є головною державною мовою Росії. Російська мова також є однією з двох державних мов в Білорусі (разом з білоруською).
Російська мова є офіційною мовою (у всіх випадках інша мова або інші мови виступає як державна або друга офіційна) в таких державах і на територіях:
- У Казахстані (у державних організаціях і органах місцевого самоврядування нарівні з казахською офіційно вживається російська мова — Конституція Республіки Казахстан, ст. 7, п. 2)
- У Киргизстані (у Киргизькій Республіці як офіційна мова вживається російська мова — Конституція Киргизької Республіки)
- У частково визнаних Абхазії та Південній Осетії
- У частині Молдови (в автономних Гагаузії та Придністров'ї)
- У деяких комунах жудеців Констанца і Тулча в Румунії, де офіційно визнаною меншиною є старообрядці-липовани.
В Україні в низці регіонів є особлива нормотворчість про російську мову. В Автономній Республіці Крим Конституція АРК указує, що російська мова «як мова більшості населення і прийнятна для міжнаціонального спілкування використовується у всіх сферах суспільного життя», а також гарантує російській, кримськотатарській і «мовам інших національностей» розвиток і підтримку. Проте державною мовою Конституція АРК іменує тільки українську.
Статус російської мови як загальнодержавної був закріплений в основних державних законах Російської імперії (ст. 3 в редакції від 23.04.1906.). Ленін виступав проти обов'язкової державної мови. Тому в СРСР російська мова здобула статус офіційної і мови міжнаціонального спілкування лише ближче до розвалу СРСР згідно із законом «Про мови народів СРСР» від 24.04.1990. (ст. 4). У 1991 російська мова була оголошена державною мовою РРФСР, в 1995 — також і Білорусі.
До 1991 року російська мова була мовою міжнаціонального спілкування СРСР, де-факто виконуючи функції державної мови. Продовжує використовуватися в країнах, що раніше входили до складу СРСР, як рідною для частини населення і як мова міжнаціонального спілкування. У місцях компактного мешкання емігрантів з країн колишнього СРСР (Ізраїль, Німеччина, Канада, США та інші) — випускаються російськомовні періодичні видання, працюють радіостанції і телевізійні канали, відкриваються російськомовні школи, де активно викладають російську (наприклад ). У Ізраїлі російська мова вивчається в старших класах деяких середніх шкіл як друга іноземна мова. У країнах Східної Європи до кінця 80-х років XX століття російська мова була основною іноземною мовою в школах.
За даними, опублікованим в журналі «Language Monthly» (№ 3 за 1997), приблизно 300 млн осіб по всьому світу володіють російською мовою (що ставить її на 5-те місце за поширеністю), з них 160 млн вважають її рідною (7-ме місце у світі). Російська мова — одна з шести офіційних мов ООН.
Зміна популярности
Згідно з дослідженнями Financial Times, після розпаду СРСР російська мова майже скрізь на пострадянському просторі втрачає свої позиції. Виняток становить Білорусь.
Країна | 1994 | 2016 |
---|---|---|
Україна | 33,9 % | 24,4 % |
Казахстан | 33,7 % | 20,7 % |
Грузія | 6,4 % | 1,1 % |
Білорусь | 50 % | 71,1 % |
Графіка
Для письма в російській мові використовується абетка, заснована на кирилиці; сучасна російська абетка — це кирилиця в громадській модифікації. Кирилічна абетка була створена на основі візантійського грецького алфавіту з додаванням букв для позначення специфічних слов'янських фонем. На Русі кирилиця з'явилася не пізніше початку X сторіччя і значно поширилася в процесі християнізації. З X по XVIII сторіччя тип шрифту кирилиці зазнавав змін — за різних часів поширювалися устав, півустав, скоропис тощо. З XVIII сторіччя кирилична абетка застосовується тільки для релігійної літератури, в усіх інших сферах використовується гражданський шрифт, введений Петром I 1708 року. Надалі графіка і ортографія пережили ряд перетворень (найзначніші зміни були прийняті під час реформи 1918 року), у результаті яких були виключені букви і, ѣ, ѳ та ѵ, введені буква й і факультативно — літера ё. Нині поширені графіка і ортографія, прийняті 1918 року, лише в невеликій частини видань російського закордоння зберігається ортографія старого стилю.
Абетка російської мови, що включає 33 букви:
А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ж ж | З з | И и | Й й |
К к | Л л | М м | Н н | О о | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ф ф |
Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |
належить до морфологічного типу з елементами фонетичного і традиційного типів. Різновиди морфеми з відмінностями в позиціях фонем пишуться однаково: водá [вʌдá] — вóды [вóды], дуб [дуп] — дубы [дубы]. Фонетичний принцип використовується у невеликому числі випадків: у написанні префіксів з кінцевою фонемою /з/: разбить, безоружный (перед буквою, що передає голосну і дзвінку приголосну), але воспалённый, исписать (перед буквою, що передає глуху приголосну); у написанні ы замість и на початку кореня після префіксів з на кінці: предыстория, разыграть тощо. Нечисленні випадки і традиційного типу написання: собака, генеалогия, колибри, расти, доброго, ночь (але луч) тощо.
Наголос в російській мові на письмі зазвичай не виділяється, одним з можливих випадків проставляння знака наголосу ´ над голосною буквою є необхідність розрізнення омографів: зáмок і замóк.
Фонетика
Голосні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV6TDFKMWMzTnBZVzVmZG05M1pXeGZZMmhoY25RdWMzWm5Mekl3TUhCNExWSjFjM05wWVc1ZmRtOTNaV3hmWTJoaGNuUXVjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Вокалізм російської літературної мови представлено 5 або 6 голосними фонемами. Голосні розрізняються за ступенем підйому язика, за рядом і за наявністю чи відсутністю лабіалізації:
(Підняття) | (Ряд) | ||
---|---|---|---|
Передній | Середній | Задній | |
нелабіалізовані | лабіалізовані | ||
Високе | /i/ | (/ɨ/) | /u/ |
Середнє | /e/ | /o/ | |
Низьке | /a/ |
Фонема /i/ після і на початку слова є звуком переднього ряду [i] (рос. и), а після — звук середнього ряду [ɨ] (рос. ы). Також /i/ и /ɨ/ можуть розглядатися як дві різні фонеми. Сильна для голосних — під наголосом, у ненаголошеній позиції деякі голосні фонеми (/ про/ й /а/, в позиції після м'яких приголосних — також /е/) можуть послаблюватися і в ряді випадків не відрізнятися (піддаються редукції): в[ó]ды — в[ʌ]дá, [л'е]с— [л'ие]сá. Крім змін голосних фонем у ненаголошених складах до важливих позиційних реалізацій голосних відноситься також зміна /і/ у звук середнього ряду [ɨ] після твердих приголосних фонем: игра — под[ы]грывать, в‿[ы]гре.
Голосні є, зазвичай, складовими (складотворними) звуками (як виняток можлива факультативна складовість сонорних приголосних у випадках типу театр, вопль).
Приголосні
Система консонантизму російської літературної мови нараховує 37 приголосних фонем. Виділяють дві групи приголосних — сонорні і ; і ті, й інші розрізняються за місцем і способом творення (в дужки взяті фонем, у парах приголосних зліва наведені глухі приголосні, справа — дзвінкі):
за способом творення | за місцем творення | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
губні | передньоязикові | середньо- язиковий | задньо- язиковий | ||||||
губно- губні | губно- зубні | зубні | заясенні | ||||||
проривний | тв. | /п/ /б/ | /т/ /д/ | /к/ /г/ | |||||
м. | /п’/ /б’/ | /т’/ /д’/ | /к’/ /г’/ | ||||||
африкати | тв. | /ц/ ([д͡з]) | |||||||
м. | /ч/ ([д͡ж’]) | ||||||||
фрикативні | тв. | // // | /с/ /з/ | /ш/ /ж/ | /х/ ([ɣ]) | ||||
м. | /ф’/ /в’/ | /с’/ /з’/ | // // | /х’/ | |||||
сонорні | носові | тв. | /м/ | /н/ | |||||
м. | /м’/ | /н’/ | |||||||
бокові | тв. | /л/ | |||||||
м. | /л’/ | ||||||||
м. | /j/ | ||||||||
дрижачі | тв. | /р/ | |||||||
м. | /р’/ |
Приголосні фонеми /ж̅’/ і /щ/ протиставлені всім іншим як довгі приголосні коротким. Щілинний (фрикативний) варіант приголосного /г/ — [ɣ] — відзначається тільки в одиничних лексемах, зокрема, у вигуках «го́споди», «ей-бо́гу», «ага́».
За м'якістю / твердістю і за глухістю / дзвінкістю приголосні можуть бути як парними, так і такі, що не утворюють пар: тільки твердими можуть бути /ж/, /ш/, /ц/ і тільки м'якими /ж̅’/, /щ/, /ч/, /j/; тільки глухими /ц/, /ч/, /х/, /х’/ і тільки дзвінкими всі сонанти. Особливі групи складають шиплячі (/ш/, /ж/, /щ/, /ж̅’/, /ч/) і (/с/, /з/, /с’/, /з’/, /ц/).
Сильна позиція для приголосних — перед голосною. Парні дзвінкі приголосні оглушуються перед глухими приголосними і в кінці слова (ду[б]ы — ду[п], в коро[б]е — коро[п]ка), парні глухі приголосні одзвінчуються перед дзвінкими (ко[с’]ить — ко[з’]ба). У ряді позицій не розрізняються приголосні, парні за твердістю / м'якістю. Перед м'якими зубними (крім /л’/) пом'якшуються тверді зубні /с/, /з/ и /н/: боро[з]да — боро[з'д’]ить. Перед усіма приголосними, крім м'яких губних та /j/, тверднуть м'які губні: ру[б’]ить — ру[б]лю. Приголосні /с/, /с’/, /з/, /з’/ перед шиплячими /ш/, /щ/, /ж/, /ч/ замінюються на шиплячі: [с]крепить — [ш]шить (сшить) тощо.
Просодія
Наголос в російській мові — динамічний, або силовий (один з складів словоформи — ударний — вирізняється з-поміж інших напруженішою ), різномісцевий (не прикріплене до якогось певного стилю стосовно початку або кінця словоформи), рухомий — у різних формах одного слова можуть бути ударними різні склади і різні морфеми (голова́ — го́лову — голо́в).
Тим же часом у російській мові відзначаються ознаки морфологізованності наголосу: одна з закономірностей його зміни пов'язана з місцем наголосу стосовно морфемного членування слова. Розрізняють словоформи з наголосом на основі і словоформи з наголосом на флексії: дорóг-а (дорóг-и, дорóг-е, дорóг-у тощо) і черт-á (черт-ы́, черт-é, черт-у́ тощо). Наголос грає сонологічну (сенсо-розпізнавальну) роль (се́ло — село́). Найпростіші за структурою службові слова можуть об'єднуватися з сусіднім у єдине (з одним наголосом): на берегý, нé был, пó два, перед дóмом. Для низки слів, передусім складних, можливо, окрім основного, побічний (послаблений) наголос: парово'зострое́ние, вы'шеизло́женный.
Для російської мови фонематично значущі відмінності і тону не характерні. Подовження голосного може відзначатися в забарвлених контекстах в усному мовленні: Ну о-о-очень интересная книга!.
Морфонологія
У російських словах на стику морфемного шву спостерігаються різного роду фузійні явища. Найчастіше це чергування фонем, рідше зустрічаються лінійні перетворення основ — усікання і нарощування (высок-ий — выш-е, рву-т — рв-ать). У словотворі представлено поєднання (накладення) сусідніх морфем: курский (-ск — частина кореня і одночасно суфікс). Основна частина морфонологічних явищ у російській мові, як у мові з розвиненою , відзначається на стику кореня і суфікса. Формули мінімального виду кореневого морфу в знаменних частинах мови: CVC — в , CV і CVC — у дієслові, формули інших морфів (префіксу, суфікса тощо) приймають види C, CV, VC. У немінімальному вигляді морфи розширюються повторенням мінімальних структур. Типовий вид морфу флексії — V, VC або VCV.
У російській мові представлені такі морфонологічні чергування фонем, як-от:
- вокальні: /о/ ~ ø, /е/ ~ ø, /и/ ~ ø, або побіжність голосних: сон-ø — сн-а, рвать — рыв-ок; /о/ ~ /а/: откопать — от-кáп-ыва-ть;
- консонантні: парні тверді ~ парні м'які приголосні (крім задньоязикових): горо/д/ — в горо/д’/-е; парно-тверді шумні зубні ~ шиплячі приголосні (/т/ ~ /ч/, /д/ ~ /ж/, /ст/ ~ /щ/ тощо), тверді губні ~ поєднання губної та /л’/ (/б/ ~ /бл’/ тощо): пря/т/ать — пря/ч/-ут, дре/м/ать — дре/мл’-у/т та інші чергування.
Ортоепія
Російська літературна вимова історично склалося на основі московського койне (мови жителів Москви). Після перенесення столиці Росії до Санкт-Петербурга сформувалися два рівноправних варіанти російської літературної вимовної норми, які співіснують протягом двох сторіч, — так звана (зі старшою та молодшою нормами) і , що склалася на старомосковській основі. Фактично наразі сформувалася єдина російська вимовна норма, яка включила як московські, так і петербурзькі ортоепічні особливості.
Лексика
За лексичним складом російська мова близька до інших східнослов'янських — української та білоруської, але відрізняється від них масовим характером церковнослов'янізмів — запозичень з церковнослов'янської мови (до них належать, наприклад, такі звичні слова, як вещь, время, воздух, восторг, глагол, изъять, награда, облако, общий, сочинить, тщетный, чрезмерный і багато інших), частина з яких співіснує із властиво російськими , що відрізняються від церковнослов'янських за значенням або стилістично, порівн. (церковнослов'янське слово приводиться першим): влачить / волочить, глава / голова, гражданин / горожанин, млечный / молочный, одежда / одёжа, разврат / разворот, рождать / рожать, страж / сторож й ін. Російська літературна мова є відносно спорідненою з церковнослов'янською мовою, слова церковнослов'янського походження складають ледь не половину всього словникового запасу російської мови. З церковнослов'янської до літературної мови запозичені й окремі морфеми (наприклад, дієслівні префікси 'из-, низ-, пред- и со-) і навіть окремі граматичні форми — наприклад, віддієслівні дієприкметники (пор. церковнослов'янські за походженням дієприкметники текущий або горящий з відповідними їм російськими формами текучий і горячий, що збереглися в сучасній мові як прикметники зі значенням постійної властивості) або форми дієслів типу трепещет (з невластивим російським формам чергуванням т/щ, яке пояснюється не східнослов'янськими, а південнослов'янськими рефлексами йотації, пор. російське хохочет або лепечет). За своїм лексичним складом сучасна російська мова є в багатьох відношеннях близька до південнослов'янської болгарської мови. При формуванні лексичного стандарту української і білоруської літературної мови вплив церковнослов'янської (староболгарської) був меншим. Відповідно до стослівних списків базової лексики Сводеша російська мова є близькою до білоруської, української та польської мови (відповідно 92 %, 86 % та 77 % спільних слів).
Загалом церковнослов'янські елементи пронизують всю структуру російської мови — фонетику, морфологію, словник, стилістику — в незрівнянно більшому ступені, ніж, наприклад, латина — сучасну італійську мову.
На російські говори Карелії лексичний вплив справили фіно-угорські мови (карельська, вепська, фінська, саамська).
Діалекти
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc0TDBScFlXeGxZM1J6WDI5bVgxSjFjM05wWVc1ZmJHRnVaM1ZoWjJVdGNuVXVjRzVuTHpNd01IQjRMVVJwWVd4bFkzUnpYMjltWDFKMWMzTnBZVzVmYkdGdVozVmhaMlV0Y25VdWNHNW4ucG5n.png)
- Північні говори
- 1. Архангельський (поморський) говір
- 2. Олонецький говір
- 3. Новгородський (західний) говір
- 4. Вятський (східний) говір
- 5. Володимирсько-поволзький говір
- Проміжні (середні) говори
- 6. Московський (східний) говір
- 7. Тверський (західний) говір
- Південні говори
- 8. Орловський (південний або донський) говір
- 9. Рязанський (східний) говір
- 10. Тульський говір
- 11. Смоленський (західний) говір
- Інше
- 12. Північний російський говір з білоруськими впливами
- 13. Говори української мови (слобожанський і степовий)
- 14. Степовий говір української мови з російськими впливами
У межах європейської частини Росії ще в XV столітті склалися два великі угрупування говорів — північний говір і південний говір, що характеризуються низкою чітких ізоглос (наприклад, для півночі характерне окання, проривне [g], форма родового відмінка у жены, такі слова, як зыбка («колиска»), озимь («озимина»), лаять («гавкати»), для півдня — акання, фрикативне [γ], форма у жене, а в тих же значеннях уживаються слова люлька, зеленя, брехать), а також проміжні середньоросійські говори (наприклад, в Москві прийняте проривне [g] і закінчення родового відмінка -ы, як на півночі, але акання, як на півдні).
Для території пізнього формування (азійська частина РФ, Поволжя, Кавказ) характерна відсутність чіткого ділення діалектних зон, строкатість невеликих ареалів, висхідних до мови переселенців з різних регіонів, а також риси, що відображають змішання різних діалектів.
Середньоросійські говори (перш за все московський) лягли в основу російської літературної мови. Художньої літератури і періодичного друку на інших діалектах немає.
Стандартизації усної мови сприяло розповсюдження ЗМІ в XX столітті, введення загальної освіти, масштабна міжрегіональна міграція населення. Традиційні говори зберігаються тільки сільським населенням (старше покоління). В усній мові міського населення, середнього покоління, молоді є практично тільки деякі відмінності у вимові, які поступово нівелюються під впливом централізованого теле- і радіомовлення, а також у лексиці.
Відмінності між українською та російською мовами, міжмовні впливи
Російська мова має виразні відмінні від української риси у фонетиці, морфології та лексиці.
У фонетиці такими особливостями є наявність «ро», «ло» і «ре», «ле» (які походять від редукованих) в коренях слів між приголосними на відміну від української мови, де вживаються «ри», «ли» і «ри», «льо» (рос. «крошить», «глотать», «тревога», «слеза», укр. «кришити», «глитати», «тривога», «сльоза»), вимова сполучень м'яких зубних і шиплячих з [j] при довгих м'яких приголосних в українській мові (рос. платье, судья, укр. плаття, суддя), проривне [g] при фарингальному [ɦ] в українській мові (пор. рос. город ['gorat], укр. город [ɦo'rod]). На відміну від української, в російській мові кінцеві приголосні оглушуються, тому, як наслідок, вимова звука [f] (первісно не властивого слов'янській фонології) є дуже поширеною (рос. повторять [пафтарять], «сказав [сказаф]», «вторник [фторник]», укр. повторювати [поўтор'увати], сказавши [сказаўши], вівторок [віўторок]). У російській мові набагато менше, ніж в українській, використовується фонетичний закон милозвуччя (для зменшення збігу голосних або приголосних) : рос. иду к ней — пришел ко мне; иду с ней [нею] — пришел со мной; под нами — подо мной, в українській: чергування сполучників і — й, прийменників у — в — уві, дієслівних часток ся — сь, фонетичне модифікування прийменників з — зі — із, під — піді — підо, к — ік, часток би — б, же — ж, сполучників хоч — хоча, префіксів від — віді — од — оді; з — зі — із тощо, також чергуються початкові літери коренів слів: іти — йти, Іван — Йван, ввесь — увесь, ще — іще — йще, там — отам, ця — оця.
У морфології такими особливостями є відсутність кличного відмінка (рос. «брат!», «сын!», укр. «брате!», «сину!»), хоча у розмовній мові при звертанні до людей по-імені вживаються форми з нульовим закінченням (рос. «Гена» — «Ген!»), відсутність чергування «к», «г», «х» з «ц», «з», «с» у відмінкових формах іменників (рос. «нога» — «на ноге», укр. «нога» — «на нозі»), широке розповсюдження форми називного відмінка множини з закінченням -а (-я) під наголосом в іменників не середнього роду (рос. «учителя́», укр. «вчителі́»). На відміну від російської, в українській мові 4 часи дієслів, а не 3 (поряд з минулим, теперішній та майбутнім — давноминулий, «я був ходив»).
Значні відмінності між російською та українською спостерігаються в лексиці. Серед відмінних рис у лексиці в українських джерелах наводиться приклад широкого представлення в російській літературній мові слів церковнослов'янського походження, хоча насправді їх нараховується менш як 10 % від загального складу лексики (дані з сімнадцятитомного «Словника сучасної російської літературної мови» 1948 р.).[]
Українсько-російські мовні контакти стали регулярними після приєднання Лівобережної України до Росії у 1654 р. У XVII — на поч. XVIII ст. відбувався взаємовплив обох мов по лінії різних стилів, у пізніший період — переважно односпрямований вплив з боку російської мови на українську. У перший період російська мова запозичила такі українські та іншомовні (латинські, німецькі, польські) слова через українську мову : гирло, смак, смачный, шинок, шинкарь, злочинец, шукать, повинности, универсал, комисия, кафедра, метрика, красна панна, зрадлива фортуна. Деякі найпоширеніші слова з літургійної практики почали вимовлятися з фарингальним [ɦ] : Господь, Бог, благо, глас, ангел. У деяких словах ѣ почав вимовлятися як [і] : вик, мисто (зараз ці слова не вживаються в літературній мові).
Запозичення з української мови в сучасній російській літературній мові обмежуються здебільшого лексикою. Це насамперед слова побутово-етнографічного та історичного характеру, вживання яких співвідноситься саме з Україною (хата, шлях, галушки, свитка, шинок, шинкарь, бандура, гопак, булава, гайдамак, батька — про отаманів, хлопец тощо), невелика кількість слів, що вже не асоціюються з Україною (местечко, детвора, девчата, косовица, хлебороб, землероб і за цим зразком — хлопкороб, доярка; у 20—30-ті pp.: хата-читальня, хата-лаборатория), слова і вислови, що вживаються в російській мові зі стилістично-оцінною заданістю, переважно зниженого характеру — для підкреслення «простоти» мовлення та «демократизму» мовця (аж, с гаком: сто километров с гаком, жинка, батька зам. отец, не лезь поперед батьки в пекло), із жартівливо-іронічним, несхвальним або зневажливим забарвленням (торба, раззява, не рыпайся, куркуль — про скупу людину, школяр, вирши, малевать, делать абы как, моя хата с краю, в огороде бузина, а в Киеве дядька), зокрема ті, що вживаються тільки або здебільшого щодо українців, України (самостийный, щирый украинец, мова); деякі жіночі особові імена (Оксана замість Ксения або Аксинья, пестливі форми Маруся, Наталочка). З українізмів на рівні словотворення виділяється модель неофіційного позначення адміністративно-територіальних одиниць типу Смоленщина, Рязанщина, Тамбовщина (за зразком «Полтавщина» тощо), а також непродуктивна модель з -роб (хлопкороб і деякі інші).
Від 1720 р., коли було заборонене українське книгодрукування, російська мова почала набагато більше впливати на українську, ніж українська на російську. Цей вплив виявляється як пряме запозичення слів — переважно з українською фонетичною та словотворчою (морфемною) адаптацією (більшовик, вертоліт, прокатник — рос. прокатчик), зокрема як калькування (піонер, Рада — рос. Совет, радянський, супутник Землі, винищувач — рос. истребитель, розкуркулення — рос. раскулачивание, жовтеня — рос. октябрёнок, колгосп, п'ятирічка, виконроб — рос. прораб), рідше без такої адаптації (затвор, тройка коней, льотчик, духовка, гонка, неустойка, взвод, снаряд, болванка, гонщик, натурщик, усушка, утруска, рубильник, політрук, зокрема в технічній термінології: башмак, вилка, залізнична вітка, залізничний состав), як активізація в українській мові словотворчих моделей та граматичних форм, не дуже характерних для неї (наприклад, творення віддієслівних іменників зі значенням дії на -ка: доставка, переробка, посадка; вживання активних дієприкметників теперішнього часу, невластивих мові: бажаючий, керуючий, загниваючий, обслуговуючий; відносних прикметників з суфіксом -очн-, -ечн-: виставочний, гоночний, копієчний), активізація того слова, тієї словотворчої моделі або граматичної форми, які є спільними для обох мов (голубий — блакитний, полтавчани — полтавці, шапка батька — батькова шапка, допомога батьку — батькові). Запозичення іншомовних слів здійснювалося в українській мові на території Російської імперії та СРСР переважно через російську мову як мову-посередник.
В українській розмовній мові наявна велика кількість ненормативних росіянізмів (у просторіччі: ладно — «гаразд», стройка, застройщик, уборка, уборщиця, больниця, лікарство, часи, у мові освічених людей словотвірні кальки на кшталт міроприємство замість «захід», співставляти замість «зіставляти», семантичні кальки на зразок я рахую, що… замість «вважаю» під впливом рос. считаю, являється замість «є»), з виходом на акцентологічний, фонетичний і граматичний рівні (дрова́, оди́надцять, хароший; у формах множини — домá, шохверá; у керуванні — дякую вас, згідно списку, лекція по фізиці та ін.). Поширені російські пестливі форми особових імен: Альоша, Лєна, Свєта, Міша, Діма та ін.
Діяльність уряду Росії з популяризації російської мови
Концепція державної підтримки і просування російської мови за кордоном, затверджена Президентом Росії в 2013 році визначає російську мову «основою історії та культури Російської Федерації», «мовою міжнаціонального спілкування і важливим інструментом взаємодії на просторі СНД», а «також засобом етнокультурної та мовної самоідентифікації співвітчизників, що проживають за кордоном». Ця концепція передбачає комплекс заходів з популяризації російської мови насамперед у країнах СНД, зокрема як мета постулюється «збереження статусу російської мови як мови міждержавного і міжнаціонального спілкування на просторі Співдружности Незалежних Держав».
Концепция государственной поддержки и продвижения русского языка за рубежом
Посилання на цю Концепцію міститься у доповіді Міністерства культури 2014 року. В цій доповіді серед пріоритетних цілей визначаються «сприяння зміцненню позицій російської мови за кордоном», а також зміцнення «єдиного культурного, духовного і мовного простору слов'янського світу». Заходи на підтримку російської мови охоплюють міста СНГ (Вірменії, Азербайджану, Білорусі, Киргизії, Казахстану, Таджикистану, України), а також країн Європи, Близького Сходу та Азії.
Приклади
Приклад 1
«Заповіт» Т. Шевченка російською мовою (переклав Олександр Твардовський)
|
Приклад 2
|
Приклад 3
|
Див. також
Примітки
- World Almanac and Book of Facts, World Almanac Books, Mahwah, 1999. .
- Московитський // Словник української мови : у 20 т. — К. : Наукова думка, 2010—2022.
- Копиевский И. Ф. Руковедение в грамматику в славяно-российскую, или Московскую. К употреблению учащихся языка Московского. — Штольценберг (Данциг), 1706.
- Арефьев, Александр (2006). Падение статуса русского языка на постсоветском пространстве. Демоскоп Weekly (рос.) (251). оригіналу за 8 березня 2013.
- Russian Language Enjoying a Boost in Post-Soviet States. Gallup.com. 1 серпня 2008. оригіналу за 18 травня 2010. Процитовано 16 травня 2010.
- , 1977: Section II, Chapter 6, Article 36
- . Ethnologue. Архів оригіналу за 23 лютого 2021. Процитовано 10 серпня 2020.
- . University of Toronto. Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 9 липня 2021.
Russian is the most widespread of the Slavic languages and the largest native language in Europe. Of great political importance, it is one of the official languages of the United Nations – making it a natural area of study for those interested in geopolitics.
- . . 12 вересня 2019. Архів оригіналу за 2 червня 2021. Процитовано 31 травня 2021.
- . Saint Ignatius High School. Cleveland, Ohio. Архів оригіналу за 27 вересня 2011. Процитовано 17 лютого 2012.
- Статистика використання мов контенту для веб-сайтів. W3Techs. Процитовано 7 травня 2024.
- . . JAXA. Архів оригіналу за 11 березня 2020. Процитовано 18 липня 2021.
The official languages on the ISS are English and Russian, and when I was speaking with the Flight Control Room at JAXA's Tsukuba Space Center during ISS systems and payload operations, I was required to speak in either English or Russian.
- . United Nations. Архів оригіналу за 13 липня 2021. Процитовано 16 липня 2021.
There are six official languages of the UN. These are Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish. The correct interpretation and translation of these six languages, in both spoken and written form, is very important to the work of the Organization, because this enables clear and concise communication on issues of global importance.
- Филин Ф. П. Русский язык // [ru] / Главный редактор . — М. : Советская энциклопедия, 1990. — 685 с. — . (рос.)
- . litopys.org.ua. Архів оригіналу за 17 липня 2019. Процитовано 13 серпня 2018.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 448-450.
- . (укр.)
- Мозер Міхаель. Українська мова [ 22 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України: Україна—Українці. Кн. 2 / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во «Наукова думка», 2019. — С. 596—601. — 842 с. — .
- Мойсієнко, В. М. Кого називали «людьми руськими» на Русі та на поструських геополітичних утвореннях? // Мовознавство. — 2016, № 4. — С. 30.
- Успенский Б. А. Краткий очерк истории русского литературного языка (XI—XIX вв.) [ 28 вересня 2019 у Wayback Machine.]. — М.: «Гнозис», 1994. — 240 с. — С. 65.
- Россия/Русский язык и русская литература/Русский язык // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- Дуличенко А. Д. Введение в славянскую филологию. — 2-е изд., стер. — М. : «Флинта», 2014. — 720 с. — .
- , Восточнославянские языки. Русский язык // . — М. : Academia, 2005. — .
- Московитвський // Словник української мови : у 20 т. — К. : Наукова думка, 2010—2022.
- Руський // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 448—450.
- . Архів оригіналу за 5 травня 2016. Процитовано 28 липня 2015.
- . Архів оригіналу за 15 жовтня 2016. Процитовано 28 липня 2015.
- (рос.) Основные государственные законы Российской империи [ 7 лютого 2009 у Wayback Machine.]
- (рос.) Ленин В. И. Нужен ли обязательный государственный язык?
- (рос.) Закон СССР от 24.04.1990 «О языках народов СССР» [ 18.06.2009, у Wayback Machine.]
- (англ.) The World's Most Widely Spoken Languages [ 27 вересня 2011 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 17 квітня 2017. Процитовано 16 квітня 2017.
- Дьяконов И. М. Письмо // Русский язык. Энциклопедия / Гл. ред. . — 2-е изд., перераб. и доп. — М. : Научное издательство «Большая Российская энциклопедия»; Издательский дом , 1997. — С. 343—344. — 721 с. — .
- (рос.) Ляшевская О. Н., Шаров С. А. (2008—2011). . Словари, созданные на основе Национального корпуса русского языка. Архів оригіналу за 9 травня 2021. Процитовано 23 грудня 2017.
{{}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|description=
()(Перевірено 30 квітня 2015) - Лопатин, Улуханов, 2005, с. 447—448.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 448.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 451—453.
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 24—28.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 454.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 451.
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 18—22.
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 79.
- Русский язык, 2001, с. 399.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 452.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 452—454.
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 28—29.
- , Русский язык // Русский язык. Энциклопедия / Гл. ред. . — 2-е изд., перераб. и доп. — М. : Научное издательство «Большая Российская энциклопедия»; Издательский дом , 1997. — С. 442—443. — 721 с. — .
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 90—92.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 455.
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 410—411.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 455—456.
- Лопатин, Улуханов, 2005, с. 456—459.
- (рос.) Варианты русского литературного произношения. Довідково-інформаційний портал . Архів оригіналу за 28 квітня 2013.
{{}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|description=
()(Перевірено 30 квітня 2015) - (рос.) Орфоэпия // [ru] / Главный редактор . — М. : Советская энциклопедия, 1990. — 685 с. — . (рос.)
- Русская грамматика, том I, 1980, с. 24.
- Трубецкой Н. С. Общеславянский элемент в русской культуре [ 27 вересня 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- Б. М. Ляпунов. Единство русского языка в его наречиях [ 25 квітня 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- Л. Г. Панин. К 170-летию со дня кончины А. С. Пушкина [ 7 травня 2017 у Wayback Machine.](рос.)
- Шахматов А. А. Очерк современного русского литературного языка[недоступне посилання](рос.)
- (рос.) Дьячок М. Т., Шаповал В. В. Генеалогическая классификация языков. [ 11 травня 2012 у Wayback Machine.] — Новосибирск, 2002. — 32 с.
- . Архів оригіналу за 26 грудня 2015. Процитовано 4 листопада 2015.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - (лит.) Girdenis A., Maziulis V. Baltu kalbu divercencine chronologija // Baltistica. T. XXVII (2). — Vilnius, 1994. — P. 9.
- (рос.) Русский язык [ 3 червня 2007 у Wayback Machine.] // Энциклопедия Кругосвет
- (рос.) Михайлова Л. П. Прибалтийско-финский компонент в русском слове [ 14 листопада 2007 у Wayback Machine.] // Русская и сопоставительная филология: состояние и перспективы. — Казань, 2004. — C.148—149
- (рос.) Филин Ф. П. Русский язык [ 4 серпня 2010 у Wayback Machine.] // Лингвистический энциклопедический словарь // Главный редактор В. Н. Ярцева. — Москва: «Советская энциклопедия», 1990.
- (рос.) Иванов В. В. Русский язык в кругу родственных славянских языков // Историческая грамматика русского языка — 3-е изд. — М., 1990. — С. 66—74.
- А українською кажуть так…[недоступне посилання з липня 2019][недоступне посилання]
- Тараненко О. О. Українсько-російські мовні контакти [ 11 жовтня 2010 у Wayback Machine.] // Українська мова. Енциклопедія — К.: Українська енциклопедія, 2000.
- . yak-my-hovorymo.wikidot.com (англ.). Архів оригіналу за 26 квітня 2017. Процитовано 24 квітня 2017.
- Олександр Авраменко. www.facebook.com (укр.). Процитовано 24 квітня 2017.
- . Архів оригіналу за 8 грудня 2015. Процитовано 27 листопада 2015.
- Государственный доклад о состоянии культуры в Российской Федерации в 2014 году [ 4 жовтня 2015 у Wayback Machine.], с.233-235
Література
- Українсько-російський словник // Ред. Кириченко І. М. — К.: Академія Наук Української РСР, 1953—1962. — Т. I—VI.
- Русская грамматика. Т. 1: Фонетика. Фонология. Ударение. Интонация. Словообразование. Морфология / Н. Ю. Шведова (гл. ред.) — М.: Наука, 1980. — 25000 экз.
- Русская грамматика. Т. 2: Синтаксис / Н. Ю. Шведова (гл. ред.) — М.: Наука, 1980.
Ресурси мережі Інтернет
У Вікісловнику є сторінка Категорія:Російська мова. |
Вікіцитати містять висловлювання на тему: Російська мова |
- Російсько-українські словники [ 20 жовтня 2007 у Wayback Machine.]
- Уроки російської мови на Інтернет Поліглоті. [ 20 жовтня 2007 у Wayback Machine.] (рос.)
- Культура письменной речи [ 16 вересня 2015 у Wayback Machine.] — сайт присвячено проблемам використання літературної письмової російської мови. (рос.)
- Правила російської мови. [ 25 березня 2022 у Wayback Machine.] (рос.)
- Грамота. Ру [ 17 вересня 2020 у Wayback Machine.] — інформаційний портал російської мови. (рос.)
Посилання
- Російська мова на сайті Ethnologue: Russian. A language of Russian Federation (англ.)
- Російська мова на сайті Glottolog 3.0: Language: Russian [ 11 жовтня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Російська мова на сайті WALS Online: Language Russian [ 11 жовтня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rosi jska mo va ros ru sskij yazy k MFA ˈruskʲɪi jɪˈzɨk prosluhati istorichnij ekzonim moskovi tska shidnoslov yanska mova indoyevropejskoyi movnoyi sim yi nacionalna mova rosiyan Odna zi slov yanskih mov sho vhodyat do bilshoyi balto slov yanskoyi gilki Ye derzhavnoyu movoyu Rosijskoyi Federaciyi odna z dvoh derzhavnih mov Respubliki Bilorus odna z oficijnih mov Respubliki Kazahstan Kirgizkoyi Respubliki i shiroko vikoristovuyetsya yak lingva franka na Kavkazi v Centralnij Aziyi a takozh u pevnij miri v Baltijskih krayinah i v Ukrayini Vona bula de fakto oficijnoyu movoyu Radyanskogo Soyuzu do jogo rozpadu i vikoristovuvalasya yak oficijna chi v suspilnomu zhitti v usih postradyanskih derzhavah Rosijska movaRusskij yazykStatus rosijskoyi movi u sviti Rosijska mova ye derzhavnoyu abo oficijnoyu Rosijska mova ye oficijnoyu na okupovanih teritoriyah Rosijska mova vikoristovuyetsya bilsh nizh 30 naselennyaPoshirena v Rosiya Kazahstan Ukrayina Uzbekistan Bilorus Azerbajdzhan Kirgizstan Tadzhikistan Gruziya Virmeniya Latviya Litva Estoniya Moldova Turkmenistan Izrayil SShA Kanada KNR Nimechchina Polsha ta in Region Shidna Yevropa AziyaNosiyi 150 mln 2012 L2 movci 110 mln 2012 Misce 8Pisemnist Kirilicya rosijska abetka Klasifikaciya Indoyevropejska sim ya Balto slov yanska gilkaSlov yanska grupaShidnoslov yanska pidgrupaRosijska mova dd dd dd Oficijnij statusDerzhavna Rosiya BilorusOficijna Rosiya Bilorus Kazahstan Kirgizstan OON YuNESKO MAGATE VOOZ IKAO SND YeAES ODKB ShOS OBSYe BRICS Gagauziya Pridnistrov ya Avtonomna Respublika KrimRegulyuye Institut rosijskoyi movi im V V Vinogradova RANKodi moviISO 639 1 ruISO 639 2 rusISO 639 3 rusSIL RUSNe plutati z ruskoyu movoyu U Vikislovniku ye storinka rosijska mova Rosijsku movu rozumiyuye ne bilsh nizh 258 miljoniv lyudej u vsomu sviti i vona ye najbilsh vzhivanoyu slov yanskoyu movoyu najbilshoyu ridnoyu movoyu v Yevropi Chislo lyudej yaki volodiyut rosijskoyu movoyu v Rosijskij Federaciyi stanovit 137 5 mln osib 2010 Velika kilkist rosijskomovnih ye zhitelyami inshih krayin takih yak Izrayil ta Mongoliya Ce soma mova u sviti za kilkistyu nosiyiv movi ta vosma za chiselnistyu tih hto volodiye neyu yak ridnoyu pislya kitajskoyi anglijskoyi gindi bengalskoyi arabskoyi portugalskoyi ta ispanskoyi Rosijska ye en pislya anglijskoyi ispanskoyi nimeckoyi yaponskoyi ta francuzkoyi stanom na traven 2024 i ye odniyeyu z dvoh oficijnih mov na bortu Mizhnarodnoyi kosmichnoyi stanciyi a takozh odniyeyu z shesti oficijnih mov Organizaciyi Ob yednanih Nacij Rosijske pismo vikoristovuye kirilicyu vono rozriznyaye prigolosni fonemi z pidnebinnoyu vtorinnoyu artikulyaciyeyu ta bez nih tak zvani m yaki i tverdi zvuki Majzhe kozhen prigolosnij maye tverdij abo m yakij analog i cya vidminnist ye pomitnoyu risoyu movi She odin vazhlivij aspekt skorochennya nenagoloshenih golosnih Fonologichnij lad rosijskoyi movi harakterizuyetsya istorichno skladnoyu sistemoyu konsonantizmu sho vklyuchaye 37 prigolosnih fonem i mensh skladnoyu sistemoyu vokalizmu v yakij vhodyat 5 abo 6 golosnih fonem Pri comu yak v sistemi golosnih tak i v sistemi prigolosnih vidznachayetsya velika riznomanitnist pozicijnih vidozmin Zokrema golosni v nenagoloshenij poziciyi poslablyuyutsya i v ryadi vipadkiv ne rozriznyayutsya Nagolosi zazvichaj ne vkazuyutsya ortografichno hocha neobov yazkovij akut mozhe buti vikoristanij dlya poznachennya nagolosu napriklad dlya rozriznennya gomografichnih sliv napr zamo k i za mok abo dlya vkazivki pravilnoyi vimovi nezvichnih sliv chi imen Za morfologichnoyu budovoyu rosijska mova perevazhno flektivna sintetichna Gramatichne znachennya leksem peredayetsya yak pravilo za dopomogoyu slovozmini Kozhna fleksiya zazvichaj virazhaye kilka znachen odnochasno Poryad iz sintetichnimi formami v rosijskij movi takozh sposterigayetsya rozvitok elementiv analitizmu Sintaksis rosijskoyi movi harakterizuyetsya vidnosno vilnim poryadkom sliv protistavlennyam odnokomponentnih i dvokomponentnih struktur prostih rechen nayavnistyu troh vidiv skladnih rechen aktivnoyu rollyu intonacijnih zasobiv Zasobi popovnennya slovnikovogo fondu stvorennya sliv za vlasnimi modelyami i zapozichennya Do rannih zapozichen vidnosyat slov yanizmi grecizmi i tyurkizmi Z XVIII stolittya perevazhayut niderlandski nimecki ta francuzki zapozichennya z XX stolittya anglicizmi Dialekti rosijskoyi movi grupuyutsya u dva i Mizh govirkami lokalizuyutsya perehidni sho stali osnovoyu suchasnoyi literaturnoyi movi V istoriyi rosijskoyi movi vidriznyayut tri osnovni periodi davnoruskij zagalnij dlya rosijskoyi biloruskoyi ta ukrayinskoyi mov VI XIV storichchya deyaki doslidniki vvazhayut termin davnoruska mova nekorektnim pov yazuyuchi formuvannya shidnoslov yanskih mov z rozpadom bezposeredno praslov yanskoyi movnoyi yednosti starorosijskij XIV XVII st i period nacionalnoyi rosijskoyi movi iz seredini XVII storichchya Hoch i isnuvav spilnij davnoruskij period odnak za leksichnim skladom do ukrayinskoyi movi genetichno najblizhchi polska i slovacka movi z 70 i 68 spilnoyi leksiki yaksho ne vrahovuvati bilorusku z yakoyu 84 poki z rosijskoyu priblizno 62 Kompleks nauk pro rosijsku movu nazivayetsya lingvistichnoyu rusistikoyu NazvaVisliv rousskyi yazyk u rannih serednovichnih dzherelah stosuyetsya lishe varyagiv skandinaviv ta yihnoyi movi U period Kiyivskoyi Rusi koli same nevidomo visliv rousskyi yazyk perestav oznachati movu Rusi u vuzhchomu serednovichnomu znachenni skandinavsku movu varyagiv i pochav oznachati movu Rusi v znachenni slov yanska mova zhiteliv ruskih zemel U Velikomu knyazivstvi Moskovskomu atributivom ruskij russkij pri oznachenni literaturnoyi movi poznachali cerkovnoslov yansku movu tobto russkij i slovenskij ce terminologichni sinonimi Originalna suchasna nazva movi russkij yazyk U suchasnij rosijskij movi termin russkij mozhe vzhivatisya u dvoh znachennyah rosijskij i davnoruskij Na pochatku XX st termin russkij yazyk vzhivavsya v dvoh znachennyah 1 sukupnist narich velikoruskih rosijskih biloruskih i maloruskih ukrayinskih 2 todishnya literaturna mova Rosiyi sho yavlyala v svoyij osnovi odne z velikoruskih narich U XVIII XIX st st vzhivalis oficijno nazvi rossijskij yazyk velikorusskij yazyk Persha z yavilas v XVII st i nabula v nastupnomu stolitti znachnogo poshirennya zokrema jogo vikoristovuvav M V Lomonosov Rossijskaya grammatika u pershij polovini XIX st cej lingvonim vihodit z aktivnogo vzhitku Druga nazva velikorusskij chi velikorosskij vinikla vnaslidok uzvichayenogo protistavlennya Maloyi Biloyi i Velikoyi Rusi i chastishe vikoristovuvalasya dlya poznachennya ne nacionalnoyi chi literaturnoyi movi a dialektnogo movlennya sukupnosti dialektiv rosijskoyi movi Na pochatku XX st termin takozh perestaye vzhivatisya V ukrayinskij movi XIX st buli poshireni nazvi moskovska mova moskovitska mova moskvinska mova a takozh ruska mova u Galichini ta na Bukovini ostannya vzhivalasya shodo ukrayinskoyi movi IstoriyaDokladnishe Istoriya rosijskoyi movi V istoriyi rosijskoyi movi vidilyayutsya tri osnovni periodi davnoruskij starorosijskij period nacionalnoyi movi Davnoruskij period tradicijno rozglyadayetsya v rusistici yak pochatkovij etap istorichnogo rozvitku rosijskoyi movi faktichno ye istoriyeyu davnoruskoyi movi predka vsih suchasnih mov shidnoslov yanskoyi grupi Davnoruskij period Pochatkom davnoruskogo periodu prijnyato vvazhati proces vidokremlennya shidnih slov yan z zagalnoslov yanskoyi yednosti i poyava pershih shidnoslov yanskih movnih ris VI VII stolittya Osnovna chastina cogo periodu IX XIV stolittya pripadaye na epohu formuvannya rozvitku i rozpadu davnoruskoyi movi sformovanogo na bazi shidnih praslov yanskih dialektiv She naprikinci XIX st v rosijskomu movoznavstvi dijshli visnovku sho pervisne roztashuvannya shidnoslov yanskih dialektiv ne vidpovidalo mezham dialektiv suchasnih ukrayinskoyi biloruskoyi i rosijskoyi mov zokrema rosijska ob yednala govirki sho prinalezhali do riznih dialektichnih grup Dlya davnoruskogo periodu bula harakterna kulturno movna situaciya diglosiya pri yakij mova pisemnosti cerkovnoslov yanska sho sprijmalas ruskimi yak naddialektnij standartizovanij riznovid ridnoyi movi yakij spivisnuvav z movoyu povsyakdennogo spilkuvannya vlasne davnoruskoyu Nezvazhayuchi na te sho obidva idioma v Rusi ohoplyuvali rizni sferi funkcionuvannya voni aktivno vzayemodiyali odin z odnim u zhivij davnorusku movu pronikali osoblivosti knizhkovogo cerkovnoslov yanskoyi movi davnoruskoyi literaturi a cerkovnoslov yanska mova zasvoyuvala shidnoslov yanski movni elementi sho poklalo pochatok formuvannyu jogo osoblivoyi miscevogo riznovidu davnoruskogo izvodu Na vidminu vid cerkovnoslov yanskoyi davnorusku movu predstavlyayut menshoyu kilkistyu pam yatok v osnovnomu ce privatni listi na beresti z Novgoroda Smolenska Zvenigoroda Galickogo ta inshih mist i chastkovo dokumentiv yuridichnoyi ta dilovogo harakteru Krim togo proniknennya riznih elementiv naddialektnogo davnoruskoyi movi vidznachayetsya v stvorenih na Rusi cerkovnoslov yanskih literaturnih pam yatkah vklyuchayuchi najstarishi Novgorodskij kodeks 1 ya chvert XI stolittya Ostromirove Yevangeliye 1056 1057 roki ta inshi Davnoruski pam yatniki napisani kiriliceyu tekstiv glagoliceyu ne zbereglosya Protyagom vsogo davnoruskogo istorichnogo periodu nastupnogo teritoriyi z odnogo boku vidbuvayetsya zblizhennya movnih osoblivostej drevnenovgorodskogo ta inshih dialektiv Pivnichno Shidnoyi Rusi z inshogo boku formuyutsya movni vidminnosti viddalyayut pivnich i pivnichnij shid Rusi vid zahodu i pivdennogo zahodu Do XIV stolittya proces utvorennya movnih osoblivostej posilyuyetsya v rezultati vidokremlennya pivnichno shidnih teritorij Rusi sho znahodilisya pid vladoyu Moskovskogo knyazivstva i zahidnih i pivdenno zahidnih teritorij sho buli u skladi Velikogo knyazivstva Litovskogo ta Korolivstva Polskogo Do XIV XV stolit davnoruska mova rozpalas na tri okremi shidnoslov yanski movi Starorosijskij period Starorosijskij abo velikorosijskij period ohoplyuye chasovij vidrizok z XIV po XVII stolittya U cej period pochinayut formuvatisya fonetichna morfologichna i sintaksichna sistemi blizki sistemam suchasnoyi rosijskoyi movi Sered dialektiv sho sklalisya na majbutnoyi velikorosijskoyi teritoriyi v drugij polovini XII pershij polovini XIII stolittya novgorodskij pskovskij smolenskij rostovo suzdalskij i akayuchij dialekt verhnoyi i serednoyi Oki i mezhirichchya Oki i Sejmu providnim staye rostovo suzdalskij v pershu chergu jogo moskovski govirki Z drugoyi chverti XIV stolittya Moskva staye politichnim i kulturnim centrom velikoruskih zemel a v XV stolitti pid vladoyu Moskvi ob yednuyutsya veliki rosijski zemli vklyucheni v Velike knyazivstvo Moskovske Na osnovi golovnim chinom moskovskih govirok a takozh deyakih movnih elementiv inshih rosijskih dialektiv ryazanskih novgorodskih i t D Do XVI stolittya postupovo viroblyayutsya normi moskovskoyi rozmovnoyi movi sho poyednuyut v sobi serednorosijski zgodna vibuhovogo osviti g tverdij t v zakinchennyah diyesliv 3 yi osobi i t d i pivdennorosijski risi akannya i t d Moskovske kojne staye zrazkovim poshiryuyetsya v inshih rosijskih mistah i robit silnij vpliv na davnorusku pismovu movu Dodatkovo na unifikaciyu movi vplivaye z yavilosya v XV XVI stolittyah knigodrukuvannya pri yakomu cerkovni i civilni knigi stali vidavatisya z shriftom poluustav Movoyu z moskovskoyi rozmovnoyi osnovoyu buli napisani bagato oficijni dokumenti i tvori XV XVII stolit Hozhenie za tri morya Afanasiya Nikitina tvori Ivana IV Groznogo Povist pro Petra i Fevroniyi Muromskih Povist pro pskovskomu vzyattya satirichna literatura i t d U XIV XVII stolittyah postupovo formuyetsya literaturne dvomovnist yaka prijshla diglossiya cerkovnoslov yanska mova rosijskogo izvodu prodovzhuye spivisnuvati z vlasne rosijskoyu literaturnoyu movoyu z narodnoyi movnoyi osnovoyu Mizh danimi idiomami vinikayut rizni perehidni tipi U literaturno movnih procesah vidznachayutsya superechlivi tendenciyi z odnogo boku z kincya XIV stolittya z yavlyayetsya literatura riznih zhanriv na narodno movnoyi osnovi dostupna dlya shirokogo zagalu rosijskogo suspilstva z inshogo pid vplivom tak zvanogo drugogo pivdennoslov yanskogo vplivu posilyuyetsya arhayizaciya movi bagatoh tvoriv sformovane pri comu knizhkove pletinnya sloves vse silnishe rozhoditsya z narodnoyu movoyu togo chasu U starorosijskij period zminyuyetsya dialektnij podil rosijskoyi movi do XVII stolittya formuyutsya dvi veliki dialektni ugrupovannya pivnichne i pivdenne narichchya a takozh perehidni mizh nimi seredni govirki Period nacionalnoyi movi HIH storichchya Rosijska mova v Rosijskij imperiyi za perepisom 1897 roku Mikola Karamzin Na pochatku XIX storichchya na rozvitok rosijskoyi literaturnoyi movi virishalnij vpliv spravila literaturna tvorchist Mikoli Karamzina Karamzin cilespryamovano vidmovlyavsya vid vikoristannya cerkovnoslov yanskoyi leksiki j gramatiki vzhivayuchi u svoyih tvorah povsyakdennu movu svoyeyi epohi i vikoristovuyuchi yak zrazok gramatiku i sintaksis francuzkoyi movi Karamzin vviv u rosijsku movu bezlich novih sliv yak neologizmiv blagotvoritelnost vlyublyonnost volnodumstvo dostoprimechatelnost otvetstvennost podozritelnost promyshlennost utonchyonnost pervoklassnyj chelovechnyj tak i varvarizmiv trotuar kucher Takozh vin odnim z pershih pochav vikoristovuvati literu Yo Zmini v movi proponovani Karamzinim viklikali burhlivu polemiku v 1810 ti h rokah Pismennik Oleksandr Shishkov za spriyannya Gavriyila Derzhavina zasnuvav u 1811 tovaristvo Besida amatoriv rosijskogo slova metoyu yakogo bula propaganda staroyi movi a takozh kritika Karamzina Zhukovskogo ta yih poslidovnikiv U vidpovid 1815 roku utvorilosya literaturne tovaristvo Arzamas yake ironizuvalo nad avtorami Besidi i parodiyuvalo yihni tvori Chlenami tovaristva stali bagato poetiv novogo pokolinnya v tomu chisli Batyushkov Vyazemskij Davidov Zhukovskij Pushkin Literaturna peremoga Arzamasa nad Besidoyu ustalila peremogu movnih zmin yaki vviv Karamzin Slovotvorchist Mihajlo Lomonosov Velika kilkist sliv rosijskoyi literaturnoyi movi bula stvorena rosijskimi pismennikami diyachami kulturi ta nauki Proces vinajdennya novih sliv osoblivo intensifikuvavsya u XVIII storichchi koli cherez reformi Petra I v rosijskij derzhavi vinikla neobhidnist oznachennya ponyat i terminiv sho vzhe davno isnuvali v zahidnoyevropejskih movah Bagato sliv sho poznachayut naukovi ta dovkola naukovi ponyattya bulo vigadano chi vprovadzheno z inshih mov Mihajlom Lomonosovim mayatnik nasos prityazhenie sozvezdie rudnik chertezh atmosfera veshestvo gradusnik prelomlenie ravnovesie diametr kvadrat minus gorizont kislota ta inshi Avtorstvu Mikoli Karamzina nalezhit bagato rosijskih sliv perevazhno zi sferi chuttyevih stosunkiv ta emocij Derzhavnij sekretar Oleksandr Shishkov vigadav slovo licedei Mikola Gogol halatnost Fedir Dostoyevskij stushevatsya hudozhnik Karl Bryullov otsebyatina Velimir Hlyebnikov lyotchik iznemozhdyonnyj Igor Severyanin bezdar Volodimir Nabokov nimfetka Kornij Chukovskij kancelyarit Bagato sliv sho pokazuyut rosijsku dijsnist nalezhit pismenniku satiriku XIX st Mihajlu Saltikovu Shedrinu golovotyapstvo blagoglupost penkosnimatel zlopyhatelstvo myagkotelyj ta inshi Slovo elejnyj pershim pochav uzhivati Vissarion Byelinskij prote v desho inshomu znachenni Proces stvorennya novih sliv persh za vse dlya oznachennya ponyat vinajdenih perevazhno na Zahodi bezperervno trivav j nadali Tak u 1930 h rokah u zv yazku z maloyu rozpovsyudzhenistyu sered rosiyan v rosijskij movi ne isnuvalo slova holodilnik zamist nogo vikoristovuvalisya refrizherator holodilnyj shkaf Vodnochas zamist slova sputnik sebto shtuchnij suputnik Zemli vikoristovuvalosya slovospoluchennya mezhduplanetnyj snaryad StatusDiv takozh Rosijska mova v Ukrayini ta Rosijska mova v Bilorusi Rosijska mova ye golovnoyu derzhavnoyu movoyu Rosiyi Rosijska mova takozh ye odniyeyu z dvoh derzhavnih mov v Bilorusi razom z biloruskoyu Rosijska mova ye oficijnoyu movoyu u vsih vipadkah insha mova abo inshi movi vistupaye yak derzhavna abo druga oficijna v takih derzhavah i na teritoriyah U Kazahstani u derzhavnih organizaciyah i organah miscevogo samovryaduvannya narivni z kazahskoyu oficijno vzhivayetsya rosijska mova Konstituciya Respubliki Kazahstan st 7 p 2 U Kirgizstani u Kirgizkij Respublici yak oficijna mova vzhivayetsya rosijska mova Konstituciya Kirgizkoyi Respubliki U chastkovo viznanih Abhaziyi ta Pivdennij Osetiyi U chastini Moldovi v avtonomnih Gagauziyi ta Pridnistrov yi U deyakih komunah zhudeciv Konstanca i Tulcha v Rumuniyi de oficijno viznanoyu menshinoyu ye staroobryadci lipovani V Ukrayini v nizci regioniv ye osobliva normotvorchist pro rosijsku movu V Avtonomnij Respublici Krim Konstituciya ARK ukazuye sho rosijska mova yak mova bilshosti naselennya i prijnyatna dlya mizhnacionalnogo spilkuvannya vikoristovuyetsya u vsih sferah suspilnogo zhittya a takozh garantuye rosijskij krimskotatarskij i movam inshih nacionalnostej rozvitok i pidtrimku Prote derzhavnoyu movoyu Konstituciya ARK imenuye tilki ukrayinsku Status rosijskoyi movi yak zagalnoderzhavnoyi buv zakriplenij v osnovnih derzhavnih zakonah Rosijskoyi imperiyi st 3 v redakciyi vid 23 04 1906 Lenin vistupav proti obov yazkovoyi derzhavnoyi movi Tomu v SRSR rosijska mova zdobula status oficijnoyi i movi mizhnacionalnogo spilkuvannya lishe blizhche do rozvalu SRSR zgidno iz zakonom Pro movi narodiv SRSR vid 24 04 1990 st 4 U 1991 rosijska mova bula ogoloshena derzhavnoyu movoyu RRFSR v 1995 takozh i Bilorusi Do 1991 roku rosijska mova bula movoyu mizhnacionalnogo spilkuvannya SRSR de fakto vikonuyuchi funkciyi derzhavnoyi movi Prodovzhuye vikoristovuvatisya v krayinah sho ranishe vhodili do skladu SRSR yak ridnoyu dlya chastini naselennya i yak mova mizhnacionalnogo spilkuvannya U miscyah kompaktnogo meshkannya emigrantiv z krayin kolishnogo SRSR Izrayil Nimechchina Kanada SShA ta inshi vipuskayutsya rosijskomovni periodichni vidannya pracyuyut radiostanciyi i televizijni kanali vidkrivayutsya rosijskomovni shkoli de aktivno vikladayut rosijsku napriklad U Izrayili rosijska mova vivchayetsya v starshih klasah deyakih serednih shkil yak druga inozemna mova U krayinah Shidnoyi Yevropi do kincya 80 h rokiv XX stolittya rosijska mova bula osnovnoyu inozemnoyu movoyu v shkolah Za danimi opublikovanim v zhurnali Language Monthly 3 za 1997 priblizno 300 mln osib po vsomu svitu volodiyut rosijskoyu movoyu sho stavit yiyi na 5 te misce za poshirenistyu z nih 160 mln vvazhayut yiyi ridnoyu 7 me misce u sviti Rosijska mova odna z shesti oficijnih mov OON Zmina populyarnosti Zgidno z doslidzhennyami Financial Times pislya rozpadu SRSR rosijska mova majzhe skriz na postradyanskomu prostori vtrachaye svoyi poziciyi Vinyatok stanovit Bilorus Kilkist nosiyiv ros movi Krayina 1994 2016Ukrayina 33 9 24 4 Kazahstan 33 7 20 7 Gruziya 6 4 1 1 Bilorus 50 71 1 GrafikaDokladnishe Rosijska abetka Dlya pisma v rosijskij movi vikoristovuyetsya abetka zasnovana na kirilici suchasna rosijska abetka ce kirilicya v gromadskij modifikaciyi Kirilichna abetka bula stvorena na osnovi vizantijskogo greckogo alfavitu z dodavannyam bukv dlya poznachennya specifichnih slov yanskih fonem Na Rusi kirilicya z yavilasya ne piznishe pochatku X storichchya i znachno poshirilasya v procesi hristiyanizaciyi Z X po XVIII storichchya tip shriftu kirilici zaznavav zmin za riznih chasiv poshiryuvalisya ustav pivustav skoropis tosho Z XVIII storichchya kirilichna abetka zastosovuyetsya tilki dlya religijnoyi literaturi v usih inshih sferah vikoristovuyetsya grazhdanskij shrift vvedenij Petrom I 1708 roku Nadali grafika i ortografiya perezhili ryad peretvoren najznachnishi zmini buli prijnyati pid chas reformi 1918 roku u rezultati yakih buli viklyucheni bukvi i ѣ ѳ ta ѵ vvedeni bukva j i fakultativno litera yo Nini poshireni grafika i ortografiya prijnyati 1918 roku lishe v nevelikij chastini vidan rosijskogo zakordonnya zberigayetsya ortografiya starogo stilyu Abetka rosijskoyi movi sho vklyuchaye 33 bukvi A a B b V v G g D d E e Yo yo Zh zh Z z I i J jK k L l M m N n O o P p R r S s T t U u F fH h C c Ch ch Sh sh Sh sh Y y E e Yu yu Ya ya nalezhit do morfologichnogo tipu z elementami fonetichnogo i tradicijnogo tipiv Riznovidi morfemi z vidminnostyami v poziciyah fonem pishutsya odnakovo voda vʌda vody vody dub dup duby duby Fonetichnij princip vikoristovuyetsya u nevelikomu chisli vipadkiv u napisanni prefiksiv z kincevoyu fonemoyu z razbit bezoruzhnyj pered bukvoyu sho peredaye golosnu i dzvinku prigolosnu ale vospalyonnyj ispisat pered bukvoyu sho peredaye gluhu prigolosnu u napisanni y zamist i na pochatku korenya pislya prefiksiv z na kinci predystoriya razygrat tosho Nechislenni vipadki i tradicijnogo tipu napisannya sobaka genealogiya kolibri rasti dobrogo noch ale luch tosho Nagolos v rosijskij movi na pismi zazvichaj ne vidilyayetsya odnim z mozhlivih vipadkiv prostavlyannya znaka nagolosu nad golosnoyu bukvoyu ye neobhidnist rozriznennya omografiv zamok i zamok FonetikaGolosni Golosni rosijskoyi movi fonemi chorni tochki i yih alofoni chervoni Vokalizm rosijskoyi literaturnoyi movi predstavleno 5 abo 6 golosnimi fonemami Golosni rozriznyayutsya za stupenem pidjomu yazika za ryadom i za nayavnistyu chi vidsutnistyu labializaciyi Pidnyattya RyadPerednij Serednij Zadnijnelabializovani labializovaniVisoke i ɨ u Serednye e o Nizke a Fonema i pislya i na pochatku slova ye zvukom perednogo ryadu i ros i a pislya zvuk serednogo ryadu ɨ ros y Takozh i i ɨ mozhut rozglyadatisya yak dvi rizni fonemi Silna dlya golosnih pid nagolosom u nenagoloshenij poziciyi deyaki golosni fonemi pro j a v poziciyi pislya m yakih prigolosnih takozh e mozhut poslablyuvatisya i v ryadi vipadkiv ne vidriznyatisya piddayutsya redukciyi v o dy v ʌ da l e s l ie sa Krim zmin golosnih fonem u nenagoloshenih skladah do vazhlivih pozicijnih realizacij golosnih vidnositsya takozh zmina i u zvuk serednogo ryadu ɨ pislya tverdih prigolosnih fonem igra pod y gryvat v y gre Golosni ye zazvichaj skladovimi skladotvornimi zvukami yak vinyatok mozhliva fakultativna skladovist sonornih prigolosnih u vipadkah tipu teatr vopl Prigolosni Sistema konsonantizmu rosijskoyi literaturnoyi movi narahovuye 37 prigolosnih fonem Vidilyayut dvi grupi prigolosnih sonorni i i ti j inshi rozriznyayutsya za miscem i sposobom tvorennya v duzhki vzyati fonem u parah prigolosnih zliva navedeni gluhi prigolosni sprava dzvinki za sposobom tvorennya za miscem tvorennyagubni perednoyazikovi seredno yazikovij zadno yazikovijgubno gubni gubno zubni zubni zayasenniprorivnij tv p b t d k g m p b t d k g afrikati tv c d z m ch d zh frikativni tv s z sh zh h ɣ m f v s z h sonorni nosovi tv m n m m n bokovi tv l m l m j drizhachi tv r m r Prigolosni fonemi zh i sh protistavleni vsim inshim yak dovgi prigolosni korotkim Shilinnij frikativnij variant prigolosnogo g ɣ vidznachayetsya tilki v odinichnih leksemah zokrema u vigukah go spodi ej bo gu aga Za m yakistyu tverdistyu i za gluhistyu dzvinkistyu prigolosni mozhut buti yak parnimi tak i taki sho ne utvoryuyut par tilki tverdimi mozhut buti zh sh c i tilki m yakimi zh sh ch j tilki gluhimi c ch h h i tilki dzvinkimi vsi sonanti Osoblivi grupi skladayut shiplyachi sh zh sh zh ch i s z s z c Silna poziciya dlya prigolosnih pered golosnoyu Parni dzvinki prigolosni oglushuyutsya pered gluhimi prigolosnimi i v kinci slova du b y du p v koro b e koro p ka parni gluhi prigolosni odzvinchuyutsya pered dzvinkimi ko s it ko z ba U ryadi pozicij ne rozriznyayutsya prigolosni parni za tverdistyu m yakistyu Pered m yakimi zubnimi krim l pom yakshuyutsya tverdi zubni s z i n boro z da boro z d it Pered usima prigolosnimi krim m yakih gubnih ta j tverdnut m yaki gubni ru b it ru b lyu Prigolosni s s z z pered shiplyachimi sh sh zh ch zaminyuyutsya na shiplyachi s krepit sh shit sshit tosho Prosodiya Nagolos v rosijskij movi dinamichnij abo silovij odin z skladiv slovoformi udarnij viriznyayetsya z pomizh inshih napruzhenishoyu riznomiscevij ne prikriplene do yakogos pevnogo stilyu stosovno pochatku abo kincya slovoformi ruhomij u riznih formah odnogo slova mozhut buti udarnimi rizni skladi i rizni morfemi golova go lovu golo v Tim zhe chasom u rosijskij movi vidznachayutsya oznaki morfologizovannosti nagolosu odna z zakonomirnostej jogo zmini pov yazana z miscem nagolosu stosovno morfemnogo chlenuvannya slova Rozriznyayut slovoformi z nagolosom na osnovi i slovoformi z nagolosom na fleksiyi dorog a dorog i dorog e dorog u tosho i chert a chert y chert e chert u tosho Nagolos graye sonologichnu senso rozpiznavalnu rol se lo selo Najprostishi za strukturoyu sluzhbovi slova mozhut ob yednuvatisya z susidnim u yedine z odnim nagolosom na beregy ne byl po dva pered domom Dlya nizki sliv peredusim skladnih mozhlivo okrim osnovnogo pobichnij poslablenij nagolos parovo zostroe nie vy sheizlo zhennyj Dlya rosijskoyi movi fonematichno znachushi vidminnosti i tonu ne harakterni Podovzhennya golosnogo mozhe vidznachatisya v zabarvlenih kontekstah v usnomu movlenni Nu o o ochen interesnaya kniga Morfonologiya U rosijskih slovah na stiku morfemnogo shvu sposterigayutsya riznogo rodu fuzijni yavisha Najchastishe ce cherguvannya fonem ridshe zustrichayutsya linijni peretvorennya osnov usikannya i naroshuvannya vysok ij vysh e rvu t rv at U slovotvori predstavleno poyednannya nakladennya susidnih morfem kurskij sk chastina korenya i odnochasno sufiks Osnovna chastina morfonologichnih yavish u rosijskij movi yak u movi z rozvinenoyu vidznachayetsya na stiku korenya i sufiksa Formuli minimalnogo vidu korenevogo morfu v znamennih chastinah movi CVC v CV i CVC u diyeslovi formuli inshih morfiv prefiksu sufiksa tosho prijmayut vidi C CV VC U neminimalnomu viglyadi morfi rozshiryuyutsya povtorennyam minimalnih struktur Tipovij vid morfu fleksiyi V VC abo VCV U rosijskij movi predstavleni taki morfonologichni cherguvannya fonem yak ot vokalni o o e o i o abo pobizhnist golosnih son o sn a rvat ryv ok o a otkopat ot kap yva t konsonantni parni tverdi parni m yaki prigolosni krim zadnoyazikovih goro d v goro d e parno tverdi shumni zubni shiplyachi prigolosni t ch d zh st sh tosho tverdi gubni poyednannya gubnoyi ta l b bl tosho prya t at prya ch ut dre m at dre ml u t ta inshi cherguvannya Ortoepiya Rosijska literaturna vimova istorichno sklalosya na osnovi moskovskogo kojne movi zhiteliv Moskvi Pislya perenesennya stolici Rosiyi do Sankt Peterburga sformuvalisya dva rivnopravnih varianti rosijskoyi literaturnoyi vimovnoyi normi yaki spivisnuyut protyagom dvoh storich tak zvana zi starshoyu ta molodshoyu normami i sho sklalasya na staromoskovskij osnovi Faktichno narazi sformuvalasya yedina rosijska vimovna norma yaka vklyuchila yak moskovski tak i peterburzki ortoepichni osoblivosti LeksikaDokladnishe Zapozichennya v rosijskij movi Za leksichnim skladom rosijska mova blizka do inshih shidnoslov yanskih ukrayinskoyi ta biloruskoyi ale vidriznyayetsya vid nih masovim harakterom cerkovnoslov yanizmiv zapozichen z cerkovnoslov yanskoyi movi do nih nalezhat napriklad taki zvichni slova yak vesh vremya vozduh vostorg glagol izyat nagrada oblako obshij sochinit tshetnyj chrezmernyj i bagato inshih chastina z yakih spivisnuye iz vlastivo rosijskimi sho vidriznyayutsya vid cerkovnoslov yanskih za znachennyam abo stilistichno porivn cerkovnoslov yanske slovo privoditsya pershim vlachit volochit glava golova grazhdanin gorozhanin mlechnyj molochnyj odezhda odyozha razvrat razvorot rozhdat rozhat strazh storozh j in Rosijska literaturna mova ye vidnosno sporidnenoyu z cerkovnoslov yanskoyu movoyu slova cerkovnoslov yanskogo pohodzhennya skladayut led ne polovinu vsogo slovnikovogo zapasu rosijskoyi movi Z cerkovnoslov yanskoyi do literaturnoyi movi zapozicheni j okremi morfemi napriklad diyeslivni prefiksi iz niz pred i so i navit okremi gramatichni formi napriklad viddiyeslivni diyeprikmetniki por cerkovnoslov yanski za pohodzhennyam diyeprikmetniki tekushij abo goryashij z vidpovidnimi yim rosijskimi formami tekuchij i goryachij sho zbereglisya v suchasnij movi yak prikmetniki zi znachennyam postijnoyi vlastivosti abo formi diyesliv tipu trepeshet z nevlastivim rosijskim formam cherguvannyam t sh yake poyasnyuyetsya ne shidnoslov yanskimi a pivdennoslov yanskimi refleksami jotaciyi por rosijske hohochet abo lepechet Za svoyim leksichnim skladom suchasna rosijska mova ye v bagatoh vidnoshennyah blizka do pivdennoslov yanskoyi bolgarskoyi movi Pri formuvanni leksichnogo standartu ukrayinskoyi i biloruskoyi literaturnoyi movi vpliv cerkovnoslov yanskoyi starobolgarskoyi buv menshim Vidpovidno do stoslivnih spiskiv bazovoyi leksiki Svodesha rosijska mova ye blizkoyu do biloruskoyi ukrayinskoyi ta polskoyi movi vidpovidno 92 86 ta 77 spilnih sliv Zagalom cerkovnoslov yanski elementi pronizuyut vsyu strukturu rosijskoyi movi fonetiku morfologiyu slovnik stilistiku v nezrivnyanno bilshomu stupeni nizh napriklad latina suchasnu italijsku movu Na rosijski govori Kareliyi leksichnij vpliv spravili fino ugorski movi karelska vepska finska saamska DialektiDokladnishe Dialekti rosijskoyi movi Pivnichni govori 1 Arhangelskij pomorskij govir 2 Oloneckij govir 3 Novgorodskij zahidnij govir 4 Vyatskij shidnij govir 5 Volodimirsko povolzkij govirPromizhni seredni govori 6 Moskovskij shidnij govir 7 Tverskij zahidnij govirPivdenni govori 8 Orlovskij pivdennij abo donskij govir 9 Ryazanskij shidnij govir 10 Tulskij govir 11 Smolenskij zahidnij govirInshe 12 Pivnichnij rosijskij govir z biloruskimi vplivami 13 Govori ukrayinskoyi movi slobozhanskij i stepovij 14 Stepovij govir ukrayinskoyi movi z rosijskimi vplivami U mezhah yevropejskoyi chastini Rosiyi she v XV stolitti sklalisya dva veliki ugrupuvannya govoriv pivnichnij govir i pivdennij govir sho harakterizuyutsya nizkoyu chitkih izoglos napriklad dlya pivnochi harakterne okannya prorivne g forma rodovogo vidminka u zheny taki slova yak zybka koliska ozim ozimina layat gavkati dlya pivdnya akannya frikativne g forma u zhene a v tih zhe znachennyah uzhivayutsya slova lyulka zelenya brehat a takozh promizhni serednorosijski govori napriklad v Moskvi prijnyate prorivne g i zakinchennya rodovogo vidminka y yak na pivnochi ale akannya yak na pivdni Dlya teritoriyi piznogo formuvannya azijska chastina RF Povolzhya Kavkaz harakterna vidsutnist chitkogo dilennya dialektnih zon strokatist nevelikih arealiv vishidnih do movi pereselenciv z riznih regioniv a takozh risi sho vidobrazhayut zmishannya riznih dialektiv Serednorosijski govori persh za vse moskovskij lyagli v osnovu rosijskoyi literaturnoyi movi Hudozhnoyi literaturi i periodichnogo druku na inshih dialektah nemaye Standartizaciyi usnoyi movi spriyalo rozpovsyudzhennya ZMI v XX stolitti vvedennya zagalnoyi osviti masshtabna mizhregionalna migraciya naselennya Tradicijni govori zberigayutsya tilki silskim naselennyam starshe pokolinnya V usnij movi miskogo naselennya serednogo pokolinnya molodi ye praktichno tilki deyaki vidminnosti u vimovi yaki postupovo nivelyuyutsya pid vplivom centralizovanogo tele i radiomovlennya a takozh u leksici Vidminnosti mizh ukrayinskoyu ta rosijskoyu movami mizhmovni vpliviDiv takozh Ukrayinska mova Rosijska mova maye virazni vidminni vid ukrayinskoyi risi u fonetici morfologiyi ta leksici U fonetici takimi osoblivostyami ye nayavnist ro lo i re le yaki pohodyat vid redukovanih v korenyah sliv mizh prigolosnimi na vidminu vid ukrayinskoyi movi de vzhivayutsya ri li i ri lo ros kroshit glotat trevoga sleza ukr krishiti glitati trivoga sloza vimova spoluchen m yakih zubnih i shiplyachih z j pri dovgih m yakih prigolosnih v ukrayinskij movi ros plate sudya ukr plattya suddya prorivne g pri faringalnomu ɦ v ukrayinskij movi por ros gorod gorat ukr gorod ɦo rod Na vidminu vid ukrayinskoyi v rosijskij movi kincevi prigolosni oglushuyutsya tomu yak naslidok vimova zvuka f pervisno ne vlastivogo slov yanskij fonologiyi ye duzhe poshirenoyu ros povtoryat paftaryat skazav skazaf vtornik ftornik ukr povtoryuvati poytor uvati skazavshi skazayshi vivtorok viytorok U rosijskij movi nabagato menshe nizh v ukrayinskij vikoristovuyetsya fonetichnij zakon milozvuchchya dlya zmenshennya zbigu golosnih abo prigolosnih ros idu k nej prishel ko mne idu s nej neyu prishel so mnoj pod nami podo mnoj v ukrayinskij cherguvannya spoluchnikiv i j prijmennikiv u v uvi diyeslivnih chastok sya s fonetichne modifikuvannya prijmennikiv z zi iz pid pidi pido k ik chastok bi b zhe zh spoluchnikiv hoch hocha prefiksiv vid vidi od odi z zi iz tosho takozh cherguyutsya pochatkovi literi koreniv sliv iti jti Ivan Jvan vves uves she ishe jshe tam otam cya ocya U morfologiyi takimi osoblivostyami ye vidsutnist klichnogo vidminka ros brat syn ukr brate sinu hocha u rozmovnij movi pri zvertanni do lyudej po imeni vzhivayutsya formi z nulovim zakinchennyam ros Gena Gen vidsutnist cherguvannya k g h z c z s u vidminkovih formah imennikiv ros noga na noge ukr noga na nozi shiroke rozpovsyudzhennya formi nazivnogo vidminka mnozhini z zakinchennyam a ya pid nagolosom v imennikiv ne serednogo rodu ros uchitelya ukr vchiteli Na vidminu vid rosijskoyi v ukrayinskij movi 4 chasi diyesliv a ne 3 poryad z minulim teperishnij ta majbutnim davnominulij ya buv hodiv Znachni vidminnosti mizh rosijskoyu ta ukrayinskoyu sposterigayutsya v leksici Sered vidminnih ris u leksici v ukrayinskih dzherelah navoditsya priklad shirokogo predstavlennya v rosijskij literaturnij movi sliv cerkovnoslov yanskogo pohodzhennya hocha naspravdi yih narahovuyetsya mensh yak 10 vid zagalnogo skladu leksiki dani z simnadcyatitomnogo Slovnika suchasnoyi rosijskoyi literaturnoyi movi 1948 r dzherelo Ukrayinsko rosijski movni kontakti stali regulyarnimi pislya priyednannya Livoberezhnoyi Ukrayini do Rosiyi u 1654 r U XVII na poch XVIII st vidbuvavsya vzayemovpliv oboh mov po liniyi riznih stiliv u piznishij period perevazhno odnospryamovanij vpliv z boku rosijskoyi movi na ukrayinsku U pershij period rosijska mova zapozichila taki ukrayinski ta inshomovni latinski nimecki polski slova cherez ukrayinsku movu girlo smak smachnyj shinok shinkar zlochinec shukat povinnosti universal komisiya kafedra metrika krasna panna zradliva fortuna Deyaki najposhirenishi slova z liturgijnoyi praktiki pochali vimovlyatisya z faringalnim ɦ Gospod Bog blago glas angel U deyakih slovah ѣ pochav vimovlyatisya yak i vik misto zaraz ci slova ne vzhivayutsya v literaturnij movi Zapozichennya z ukrayinskoyi movi v suchasnij rosijskij literaturnij movi obmezhuyutsya zdebilshogo leksikoyu Ce nasampered slova pobutovo etnografichnogo ta istorichnogo harakteru vzhivannya yakih spivvidnositsya same z Ukrayinoyu hata shlyah galushki svitka shinok shinkar bandura gopak bulava gajdamak batka pro otamaniv hlopec tosho nevelika kilkist sliv sho vzhe ne asociyuyutsya z Ukrayinoyu mestechko detvora devchata kosovica hleborob zemlerob i za cim zrazkom hlopkorob doyarka u 20 30 ti pp hata chitalnya hata laboratoriya slova i vislovi sho vzhivayutsya v rosijskij movi zi stilistichno ocinnoyu zadanistyu perevazhno znizhenogo harakteru dlya pidkreslennya prostoti movlennya ta demokratizmu movcya azh s gakom sto kilometrov s gakom zhinka batka zam otec ne lez popered batki v peklo iz zhartivlivo ironichnim neshvalnim abo znevazhlivim zabarvlennyam torba razzyava ne rypajsya kurkul pro skupu lyudinu shkolyar virshi malevat delat aby kak moya hata s krayu v ogorode buzina a v Kieve dyadka zokrema ti sho vzhivayutsya tilki abo zdebilshogo shodo ukrayinciv Ukrayini samostijnyj shiryj ukrainec mova deyaki zhinochi osobovi imena Oksana zamist Kseniya abo Aksinya pestlivi formi Marusya Natalochka Z ukrayinizmiv na rivni slovotvorennya vidilyayetsya model neoficijnogo poznachennya administrativno teritorialnih odinic tipu Smolenshina Ryazanshina Tambovshina za zrazkom Poltavshina tosho a takozh neproduktivna model z rob hlopkorob i deyaki inshi Vid 1720 r koli bulo zaboronene ukrayinske knigodrukuvannya rosijska mova pochala nabagato bilshe vplivati na ukrayinsku nizh ukrayinska na rosijsku Cej vpliv viyavlyayetsya yak pryame zapozichennya sliv perevazhno z ukrayinskoyu fonetichnoyu ta slovotvorchoyu morfemnoyu adaptaciyeyu bilshovik vertolit prokatnik ros prokatchik zokrema yak kalkuvannya pioner Rada ros Sovet radyanskij suputnik Zemli vinishuvach ros istrebitel rozkurkulennya ros raskulachivanie zhovtenya ros oktyabryonok kolgosp p yatirichka vikonrob ros prorab ridshe bez takoyi adaptaciyi zatvor trojka konej lotchik duhovka gonka neustojka vzvod snaryad bolvanka gonshik naturshik usushka utruska rubilnik politruk zokrema v tehnichnij terminologiyi bashmak vilka zaliznichna vitka zaliznichnij sostav yak aktivizaciya v ukrayinskij movi slovotvorchih modelej ta gramatichnih form ne duzhe harakternih dlya neyi napriklad tvorennya viddiyeslivnih imennikiv zi znachennyam diyi na ka dostavka pererobka posadka vzhivannya aktivnih diyeprikmetnikiv teperishnogo chasu nevlastivih movi bazhayuchij keruyuchij zagnivayuchij obslugovuyuchij vidnosnih prikmetnikiv z sufiksom ochn echn vistavochnij gonochnij kopiyechnij aktivizaciya togo slova tiyeyi slovotvorchoyi modeli abo gramatichnoyi formi yaki ye spilnimi dlya oboh mov golubij blakitnij poltavchani poltavci shapka batka batkova shapka dopomoga batku batkovi Zapozichennya inshomovnih sliv zdijsnyuvalosya v ukrayinskij movi na teritoriyi Rosijskoyi imperiyi ta SRSR perevazhno cherez rosijsku movu yak movu poserednik V ukrayinskij rozmovnij movi nayavna velika kilkist nenormativnih rosiyanizmiv u prostorichchi ladno garazd strojka zastrojshik uborka uborshicya bolnicya likarstvo chasi u movi osvichenih lyudej slovotvirni kalki na kshtalt miropriyemstvo zamist zahid spivstavlyati zamist zistavlyati semantichni kalki na zrazok ya rahuyu sho zamist vvazhayu pid vplivom ros schitayu yavlyayetsya zamist ye z vihodom na akcentologichnij fonetichnij i gramatichnij rivni drova odi nadcyat haroshij u formah mnozhini doma shohvera u keruvanni dyakuyu vas zgidno spisku lekciya po fizici ta in Poshireni rosijski pestlivi formi osobovih imen Alosha Lyena Svyeta Misha Dima ta in Dokladnishe RosiyanizmDiyalnist uryadu Rosiyi z populyarizaciyi rosijskoyi moviKoncepciya derzhavnoyi pidtrimki i prosuvannya rosijskoyi movi za kordonom zatverdzhena Prezidentom Rosiyi v 2013 roci viznachaye rosijsku movu osnovoyu istoriyi ta kulturi Rosijskoyi Federaciyi movoyu mizhnacionalnogo spilkuvannya i vazhlivim instrumentom vzayemodiyi na prostori SND a takozh zasobom etnokulturnoyi ta movnoyi samoidentifikaciyi spivvitchiznikiv sho prozhivayut za kordonom Cya koncepciya peredbachaye kompleks zahodiv z populyarizaciyi rosijskoyi movi nasampered u krayinah SND zokrema yak meta postulyuyetsya zberezhennya statusu rosijskoyi movi yak movi mizhderzhavnogo i mizhnacionalnogo spilkuvannya na prostori Spivdruzhnosti Nezalezhnih Derzhav V suchasnih umovah zatrebuvanist i poshirenist movi za kordonom ye najvazhlivishimi pokaznikami avtoritetu derzhavi i yiyi vplivu u sviti U zv yazku z cim rosijsku movu neobhidno rozglyadati yak odin z osnovnih instrumentiv prosuvannya i realizaciyi strategichnih zovnishnopolitichnih interesiv Rosiyi Poshirennya rosijskoyi movi za kordonom spriyaye formuvannyu pozitivnogo stavlennya do Rosiyi v svitovomu spivtovaristvi zmicnennyu i rozshirennyu rosijskoyi prisutnosti na mizhnarodnij areni Takim chinom diyalnist z pidtrimki i prosuvannya rosijskoyi movi za kordonom ye vazhlivoyu chastinoyu zovnishnoyi politiki Rosiyi Koncepciya gosudarstvennoj podderzhki i prodvizheniya russkogo yazyka za rubezhom Posilannya na cyu Koncepciyu mistitsya u dopovidi Ministerstva kulturi 2014 roku V cij dopovidi sered prioritetnih cilej viznachayutsya spriyannya zmicnennyu pozicij rosijskoyi movi za kordonom a takozh zmicnennya yedinogo kulturnogo duhovnogo i movnogo prostoru slov yanskogo svitu Zahodi na pidtrimku rosijskoyi movi ohoplyuyut mista SNG Virmeniyi Azerbajdzhanu Bilorusi Kirgiziyi Kazahstanu Tadzhikistanu Ukrayini a takozh krayin Yevropi Blizkogo Shodu ta Aziyi PrikladiPriklad 1 Zapovit T Shevchenka rosijskoyu movoyu pereklav Oleksandr Tvardovskij ZAVEShANIE Kak umru pohoronite Na Ukrajne miloj Posredi shirokoj stepi Vyrojte mogilu Chtob lezhat mne na kurgane Nad rekoj moguchej Chtoby slyshat kak bushuet Staryj Dnepr pod kruchej I kogda s polej Ukrajny Krov vragov postylyh Ponesyot on vot togda ya Vstanu iz mogily Podymus ya i dostignu Bozhego poroga Pomolyusya A pokuda Ya ne znayu Boga Shoronite i vstavajte Cepi razorvite Zloyu vrazheskoyu krovyu Volyu okropite I menya v seme velikoj V seme volnoj novoj Ne zabudte pomyanite Dobrym tihim slovom Priklad 2 Ty znaesh kraj gde vse obilem dyshit Gde reki lyutsya chishe serebra Gde veterok stepnoj kovyl kolyshet V vishnevyh roshah tonut hutora Sredi sadov derevya gnutsya dolu I do zemli visit ih plod tyazhelyj Ty pomnish noch nad spyasheyu Ukrajnoj Kogda sedoj vstaval s bolota par Odet byl mir i sumrakom i tajnoj Blistal nad stepyu iskrami stozhar I mnilos nam cherez tuman prozrachnyj Nesutsya vnov Palej i Sagajdachnyj Ty znaesh kraj gde s Rusyu bilis lyahi Gde stolko tel lezhalo sred polej Ty znaesh kraj gde nekogda u plahi Mazepu klyal upryamyj Kochubej I mnogo gde prolito krovi slavnoj V chest drevnih prav i very pravoslavnoj A K Tolstoj Priklad 3 Moj dyadya samyh chestnyh pravil Kogda ne v shutku zanemog On uvazhat sebya zastavil I luchshe vydumat ne mog Ego primer drugim nauka No bozhe moj kakaya skuka S bolnym sidet i den i noch Ne othodya ni shagu proch Kakoe nizkoe kovarstvo Poluzhivogo zabavlyat Emu podushki popravlyat Pechalno podnosit lekarstvo Vzdyhat i dumat pro sebya Kogda zhe chert vozmet tebya O S Pushkin Yevgenij Onyegin 1 27 serpnya 2009 u Wayback Machine Div takozhRosijska abetka Rosijska mova v Ukrayini Moskovskij akcentPrimitkiWorld Almanac and Book of Facts World Almanac Books Mahwah 1999 ISBN 0 88687 832 2 Moskovitskij Slovnik ukrayinskoyi movi u 20 t K Naukova dumka 2010 2022 Kopievskij I F Rukovedenie v grammatiku v slavyano rossijskuyu ili Moskovskuyu K upotrebleniyu uchashihsya yazyka Moskovskogo Shtolcenberg Dancig 1706 Arefev Aleksandr 2006 Padenie statusa russkogo yazyka na postsovetskom prostranstve Demoskop Weekly ros 251 originalu za 8 bereznya 2013 Russian Language Enjoying a Boost in Post Soviet States Gallup com 1 serpnya 2008 originalu za 18 travnya 2010 Procitovano 16 travnya 2010 1977 Section II Chapter 6 Article 36 Ethnologue Arhiv originalu za 23 lyutogo 2021 Procitovano 10 serpnya 2020 University of Toronto Arhiv originalu za 12 serpnya 2021 Procitovano 9 lipnya 2021 Russian is the most widespread of the Slavic languages and the largest native language in Europe Of great political importance it is one of the official languages of the United Nations making it a natural area of study for those interested in geopolitics 12 veresnya 2019 Arhiv originalu za 2 chervnya 2021 Procitovano 31 travnya 2021 Saint Ignatius High School Cleveland Ohio Arhiv originalu za 27 veresnya 2011 Procitovano 17 lyutogo 2012 Statistika vikoristannya mov kontentu dlya veb sajtiv W3Techs Procitovano 7 travnya 2024 JAXA Arhiv originalu za 11 bereznya 2020 Procitovano 18 lipnya 2021 The official languages on the ISS are English and Russian and when I was speaking with the Flight Control Room at JAXA s Tsukuba Space Center during ISS systems and payload operations I was required to speak in either English or Russian United Nations Arhiv originalu za 13 lipnya 2021 Procitovano 16 lipnya 2021 There are six official languages of the UN These are Arabic Chinese English French Russian and Spanish The correct interpretation and translation of these six languages in both spoken and written form is very important to the work of the Organization because this enables clear and concise communication on issues of global importance Filin F P Russkij yazyk ru Glavnyj redaktor M Sovetskaya enciklopediya 1990 685 s ISBN 5 85270 031 2 ros litopys org ua Arhiv originalu za 17 lipnya 2019 Procitovano 13 serpnya 2018 Lopatin Uluhanov 2005 s 448 450 ukr Mozer Mihael Ukrayinska mova 22 kvitnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini Ukrayina Ukrayinci Kn 2 Redkol V A Smolij golova ta in NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini K V vo Naukova dumka 2019 S 596 601 842 s ISBN 978 966 00 1740 5 Mojsiyenko V M Kogo nazivali lyudmi ruskimi na Rusi ta na postruskih geopolitichnih utvorennyah Movoznavstvo 2016 4 S 30 Uspenskij B A Kratkij ocherk istorii russkogo literaturnogo yazyka XI XIX vv 28 veresnya 2019 u Wayback Machine M Gnozis 1994 240 s S 65 Rossiya Russkij yazyk i russkaya literatura Russkij yazyk Enciklopedicheskij slovar Brokgauza i Efrona v 86 t 82 t i 4 dop t SPb 1890 1907 ros doref Dulichenko A D Vvedenie v slavyanskuyu filologiyu 2 e izd ster M Flinta 2014 720 s ISBN 978 5 9765 0321 2 Vostochnoslavyanskie yazyki Russkij yazyk M Academia 2005 ISBN 5 87444 216 2 Moskovitvskij Slovnik ukrayinskoyi movi u 20 t K Naukova dumka 2010 2022 Ruskij Slovar ukrayinskoyi movi v 4 t za red Borisa Grinchenka K Kievskaya starina 1907 1909 Lopatin Uluhanov 2005 s 448 450 Arhiv originalu za 5 travnya 2016 Procitovano 28 lipnya 2015 Arhiv originalu za 15 zhovtnya 2016 Procitovano 28 lipnya 2015 ros Osnovnye gosudarstvennye zakony Rossijskoj imperii 7 lyutogo 2009 u Wayback Machine ros Lenin V I Nuzhen li obyazatelnyj gosudarstvennyj yazyk ros Zakon SSSR ot 24 04 1990 O yazykah narodov SSSR 18 06 2009 u Wayback Machine angl The World s Most Widely Spoken Languages 27 veresnya 2011 u Wayback Machine Arhiv originalu za 17 kvitnya 2017 Procitovano 16 kvitnya 2017 Dyakonov I M Pismo Russkij yazyk Enciklopediya Gl red 2 e izd pererab i dop M Nauchnoe izdatelstvo Bolshaya Rossijskaya enciklopediya Izdatelskij dom 1997 S 343 344 721 s ISBN 5 85270 248 X ros Lyashevskaya O N Sharov S A 2008 2011 Slovari sozdannye na osnove Nacionalnogo korpusa russkogo yazyka Arhiv originalu za 9 travnya 2021 Procitovano 23 grudnya 2017 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pustij nevidomij parametr description dovidka Perevireno 30 kvitnya 2015 Lopatin Uluhanov 2005 s 447 448 Lopatin Uluhanov 2005 s 448 Lopatin Uluhanov 2005 s 451 453 Russkaya grammatika tom I 1980 s 24 28 Lopatin Uluhanov 2005 s 454 Lopatin Uluhanov 2005 s 451 Russkaya grammatika tom I 1980 s 18 22 Russkaya grammatika tom I 1980 s 79 Russkij yazyk 2001 s 399 Lopatin Uluhanov 2005 s 452 Lopatin Uluhanov 2005 s 452 454 Russkaya grammatika tom I 1980 s 28 29 Russkij yazyk Russkij yazyk Enciklopediya Gl red 2 e izd pererab i dop M Nauchnoe izdatelstvo Bolshaya Rossijskaya enciklopediya Izdatelskij dom 1997 S 442 443 721 s ISBN 5 85270 248 X Russkaya grammatika tom I 1980 s 90 92 Lopatin Uluhanov 2005 s 455 Russkaya grammatika tom I 1980 s 410 411 Lopatin Uluhanov 2005 s 455 456 Lopatin Uluhanov 2005 s 456 459 ros Varianty russkogo literaturnogo proiznosheniya Dovidkovo informacijnij portal Arhiv originalu za 28 kvitnya 2013 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pustij nevidomij parametr description dovidka Perevireno 30 kvitnya 2015 ros Orfoepiya ru Glavnyj redaktor M Sovetskaya enciklopediya 1990 685 s ISBN 5 85270 031 2 ros Russkaya grammatika tom I 1980 s 24 Trubeckoj N S Obsheslavyanskij element v russkoj kulture 27 veresnya 2016 u Wayback Machine ros B M Lyapunov Edinstvo russkogo yazyka v ego narechiyah 25 kvitnya 2016 u Wayback Machine ros L G Panin K 170 letiyu so dnya konchiny A S Pushkina 7 travnya 2017 u Wayback Machine ros Shahmatov A A Ocherk sovremennogo russkogo literaturnogo yazyka nedostupne posilannya ros ros Dyachok M T Shapoval V V Genealogicheskaya klassifikaciya yazykov 11 travnya 2012 u Wayback Machine Novosibirsk 2002 32 s Arhiv originalu za 26 grudnya 2015 Procitovano 4 listopada 2015 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya lit Girdenis A Maziulis V Baltu kalbu divercencine chronologija Baltistica T XXVII 2 Vilnius 1994 P 9 ros Russkij yazyk 3 chervnya 2007 u Wayback Machine Enciklopediya Krugosvet ros Mihajlova L P Pribaltijsko finskij komponent v russkom slove 14 listopada 2007 u Wayback Machine Russkaya i sopostavitelnaya filologiya sostoyanie i perspektivy Kazan 2004 C 148 149 ros Filin F P Russkij yazyk 4 serpnya 2010 u Wayback Machine Lingvisticheskij enciklopedicheskij slovar Glavnyj redaktor V N Yarceva Moskva Sovetskaya enciklopediya 1990 ros Ivanov V V Russkij yazyk v krugu rodstvennyh slavyanskih yazykov Istoricheskaya grammatika russkogo yazyka 3 e izd M 1990 S 66 74 A ukrayinskoyu kazhut tak nedostupne posilannya z lipnya 2019 nedostupne posilannya Taranenko O O Ukrayinsko rosijski movni kontakti 11 zhovtnya 2010 u Wayback Machine Ukrayinska mova Enciklopediya K Ukrayinska enciklopediya 2000 yak my hovorymo wikidot com angl Arhiv originalu za 26 kvitnya 2017 Procitovano 24 kvitnya 2017 Oleksandr Avramenko www facebook com ukr Procitovano 24 kvitnya 2017 Arhiv originalu za 8 grudnya 2015 Procitovano 27 listopada 2015 Gosudarstvennyj doklad o sostoyanii kultury v Rossijskoj Federacii v 2014 godu 4 zhovtnya 2015 u Wayback Machine s 233 235LiteraturaUkrayinsko rosijskij slovnik Red Kirichenko I M K Akademiya Nauk Ukrayinskoyi RSR 1953 1962 T I VI Russkaya grammatika T 1 Fonetika Fonologiya Udarenie Intonaciya Slovoobrazovanie Morfologiya N Yu Shvedova gl red M Nauka 1980 25000 ekz Russkaya grammatika T 2 Sintaksis N Yu Shvedova gl red M Nauka 1980 Resursi merezhi InternetU Vikislovniku ye storinka Kategoriya Rosijska mova Vikipediya Vikipediya maye rozdil rosijskoyu movoyu Zaglavnaya stranica Vikicitati mistyat vislovlyuvannya na temu Rosijska movaRosijsko ukrayinski slovniki 20 zhovtnya 2007 u Wayback Machine Uroki rosijskoyi movi na Internet Poligloti 20 zhovtnya 2007 u Wayback Machine ros Kultura pismennoj rechi 16 veresnya 2015 u Wayback Machine sajt prisvyacheno problemam vikoristannya literaturnoyi pismovoyi rosijskoyi movi ros Pravila rosijskoyi movi 25 bereznya 2022 u Wayback Machine ros Gramota Ru 17 veresnya 2020 u Wayback Machine informacijnij portal rosijskoyi movi ros PosilannyaRosijska mova na sajti Ethnologue Russian A language of Russian Federation angl Rosijska mova na sajti Glottolog 3 0 Language Russian 11 zhovtnya 2017 u Wayback Machine angl Rosijska mova na sajti WALS Online Language Russian 11 zhovtnya 2017 u Wayback Machine angl