Федір Михайлович Достоєвський | ||||
---|---|---|---|---|
рос. Фёдор Михайлович Достоевский | ||||
![]() Портрет роботи В. Г. Перова, 1872 год | ||||
Псевдонім | Д., Друг Кузьмы Пруткова, Зубоскал, —ий, М., Летописец, М-ий, Н. Н., Пружинин, Зубоскалов, Ред., Ф. Д. і N.N. | |||
Народився | 30 жовтня (11 листопада) 1821[1][…] Москва, Російська імперія | |||
Помер | 28 січня (9 лютого) 1881[1][…] (59 років) Санкт-Петербург, Російська імперія ·епілепсія і емфізема легень | |||
Поховання | d | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | перекладач, прозаїк-романіст, есеїст, новеліст, журналіст, філософ, біограф, письменник, публіцист, прозаїк | |||
Alma mater | Військовий інженерно-технічний університет (Санкт-Петербург) і Миколаївське інженерне училище[d] | |||
Заклад | Петербурзька академія наук | |||
Мова творів | російська | |||
Роки активності | 1846–1880 | |||
Напрямок | реалізм | |||
Magnum opus | Записки з підпілля, Злочин і кара, Ідіот, Біси, Брати Карамазови, Записки з Мертвого будинку, Гравець, Бідні люди і Двійник[d] | |||
Членство | Петербурзька академія наук | |||
Конфесія | РПЦ | |||
Батько | d | |||
Мати | d | |||
Брати, сестри | d, Достоєвський Андрій Михайлович і d | |||
У шлюбі з | Анна Достоєвська[7] і d | |||
Діти | d[7] | |||
Автограф | ![]() | |||
Сайт: Зібрання творів | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
|
Фе́дір Миха́йлович Достоє́вський (рос. дореф. Ѳедоръ Михайловичъ Достоевскій, рос. Фёдор Михайлович Достоевский; 30 жовтня (11 листопада) 1821, Москва, Російська імперія — 28 січня (9 лютого) 1881, Санкт-Петербург, Російська імперія) — російський письменник. Визнаний класиком російської літератури та одним з найкращих романістів світового значення, вважається першим представником персоналізму в Росії.
Творчість письменника мала вплив на світову літературу, зокрема на творчість ряду лауреатів Нобелівської премії з літератури, становлення екзистенціалізму і фройдизму. До найвидатніших творів письменника відносять романи «великого п'ятикнижжя». Романи «Злочин і покарання», «Ідіот», «Біси» і «Брати Карамазови» включені в список 100 кращих книг Норвезького книжкового клубу 2002 року. Багато відомих творів Достоєвського багаторазово екранізувалися та інсценувалися в театрі, ставилися балетні та оперні постановки.
Українське коріння
Першим відомим предком письменника і засновником роду Достоєвських був боярин Данило Ртищич. В 1506 р. за службу у князя Федора Ярославича він отримав село Достоєве на теренах давнього Пінського князівства на Волині, від назви якого й пішло прізвище. Одним з його нащадків був Феодор Достоєвський, «прокуратор» князя Андрія Курбського, згаданий у документах 1570-х років. Під 1664 роком у селі Секунь згадується й інший пан Достоєвський. Достоєвські володіли й сусіднім селом Кличковичі (першим власником був Карл Достоєвський, котрий мав сина Гомера).
1775 — Достоєвські продали Кличковичі. Тоді Григорій Гомерович Достоєвський перебрався до Янушполя (як припускають дослідники, під Житомиром), де став священником. Його сини також стали священниками — на Поділлі: Ян — у селі Скала, Андрій — у селі Війтівці.
Андрій Достоєвський, дід письменника, був священником у 1782–1820 рр., підписувався українською — «Андрій». Після нього у Війтівцях правив його син Лев (1820–1829 роки). Інший син, Михайло (батько письменника), навчався в Подільській семінарії, заснованій у Шаргороді. Звідти, як одного з найкращих учнів, його скерували на навчання до Медико-хірургічної академії в Москву (після навчання став одним із найкращих лікарів Маріїнської лікарні для бідних). До війни 1812 року підписувався українською — «Михайло» і лише під час війни, коли він працював військовим лікарем, став підписуватись вже російською — «Михаил».
Могили Достоєвських є у Кальнику.
Життєпис
Родина, дитинство
Михайло Андрійович Достоєвський (народився у 1788 р. в с. Війтівці, Подільської губернії у родині греко-католицького священника) із 1802 року навчався в духовній семінарії при Шаргородському Миколаєвському монастирі, у 1809 р. був скерований на навчання у московське відділення медико-хірургічної академії. У 1812 р. працював у військовому госпіталі, у 1813 р. — у Бородинському піхотному полку. У 1816 р. отримав звання штабс-лікаря. Одружився 14 січня 1820 р. з Марією Федорівною (Нєчаєвою).
![]() | ![]() | |
Батьки письменника: Марія і Михайло Достоєвські |
Федір Тимофійович Нєчаєв був купцем третьої гільдії, переїхав до Москви з Калузької губернії. У 1812 році залишав обложену Москву і втратив весь капітал, проте пізніше зміг виплатити борги. Його старша донька, Олександра, вийшла заміж за заможного купця Куманіна і в подальшому багато допомагала родині Достоєвських.
Марія Федорівна Нєчаєва зазнала значного впливу своїх родичів по материній лінії Котельницьких, дідусь Марії працював коректором у Московській духовній типографії.
Після народження першої дитини — сина Михайла — Достоєвський закінчує військову службу та працює ординатором московської (перша безкоштовна клініка для бідних, яку заснували у 1806 р.). У флігелі лікарні й народився його другий син — Федір.
У 1827 році Михайло Андрійович Достоєвський був нагороджений чином колезького асесора, що передбачало спадкове дворянство. У 1831 році придбав село у Тульській губернії із сотнею кріпосних селян. Проте родину спіткала фінансова криза — хати місцевих бідних кріпаків були знищені того ж року пожежею, а Достоєвські мали розпочати судову тяжбу із сусідом, Павлом Хотяінцевим, внаслідок чого Достоєвський заклав Дарове та викупив село .
Життя сім'ї підпорядковується робочому графіку батька-лікаря. Влітку вони виходять на прогулянку в сад, в неділю відвідують службу в церкві. Після придбання маєтку, літо проводять в Даровому. Марія Федорівна вчить Михайла та Федора грамоті. Пізніше старші брати навчаються з викладачами, вивчають латину з батьком. Разом знайомляться із сучасними творами російської та французької літератури.
Освіта. Смерть батьків.
Михайло та Федір Достоєвські навчалися на напівпансіоні Сушара, із 1834 року — в інтернаті Леопольда Чермака. Викладає російську мову в інтернаті Микола Білевич. Він відвідував літературні зібрання, займався перекладами та писав вірші — Михайло і Федір захоплюються розповідями вчителя та, можливо, вперше задумуються про подальшу літературну кар'єру. У 1835 році у Федора стається перший напад епілепсії. В інтернаті Федір тримався осторонь, за спогадами товариша Качановського, «це — був серйозний, задумливий хлопчик, білявий, із блідим обличчям. Його мало займали ігри: під час рекреацій він не залишав майже книжок, проводив решту вільного часу у розмовах зі старшими вихованцями».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5pTHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ01sOHRYeVZFTUNVNU1pVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNORjhsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGxESlVRd0pVSTRKVVF4SlRnMUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSTVKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF4SlRneEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1U1TnlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRVjhsUkRBbFFqSmZKVVF3SlRsR0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXhKVVF4SlRnekpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXpKVVF3SlVJMVh5VkVNU1U0TVNWRU1DVkNSVjhsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FSmZKVVF3SlVFMEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVKVVF4SlRneUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVEFsUkRBbFFrSWxSREFsUWpVbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ERWxSREFsUWpVbFJEQWxRalVsUkRBbFFqSmZMVjhsUkRBbE9USWxSREFsUWpnbFJEQWxRalJmSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE5TVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNPU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09WOGxSREFsT1RjbFJEQWxRakFsUkRBbFFrTWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0ZmSlVRd0pVSXlYeVZFTUNVNVJpVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNU1ZFTVNVNE15VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ05WOGxSREVsT0RFbFJEQWxRa1ZmSlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpFSlVReEpUaENYeVZFTUNWQk5DVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0M1cWNHYz0uanBn.jpg)
З 1822 до 1835 року у Достоєвських народжуються ще шестеро дітей. Це підірвало здоров'я Марії Федорівни. З початку 1837 р. вона не встає з ліжка, помирає 27 лютого від сухот. Її чоловік важко переживав трагедію, почав більше пити та вирішив звільнитися з роботи. Старших синів батько віддає на навчання в Головне інженерне училище, попри їхнє бажання займатися літературою. Тітка Олександра Куманіна оплачує навчання та бере до себе на виховання інших двох дітей Михайла Достоєвського. Наступного року Федір Достоєвський вступає до Головного інженерного училища, а його старший брат помилково був визнаний хворим та розпочав військову службу, працював у Ревелі. Федір Достоєвський після першого курсу був залишений на другий рік через різку відповідь викладачу алгебри, хоча загалом мав хороші оцінки та старанно вчився.
У червні 1839 року Федір отримав звістку, що його батько помер. За спогадами молодшого сина, Андрія Достоєвського, батька вбили артільники, з якими той посварився. Онучка Михайла Достоєвського, Любов Федорівна, переповідала версію, що його знайшли посеред поля, де того задушив кучер. Родичка В. Нєчаєва припускала, що Михайла Достоєвського могли вбити в якості помсти за дівчину, з якою той мав зв'язок після смерті дружини. Федір Достоєвський переживав глибоке потрясіння через ці чутки, роздумував над цим усе подальше життя, оскільки не міг змиритися з образом батька-деспота, якого забили його ж кріпаки. Андрій Достоєвський у мемуарах зазначає, що їхній батько із рідними завжди був доброзичливим, часто веселим. При вихованні дітей ніколи не дозволяв фізичного покарання. Важливо також зазначити, що версії про насильницьку смерть Михайла Достоєвського не мають документального підтвердження. У 1975 році опубліковано статтю Г. Федорова «Припущення і логіка фактів»: автор доводить, що Михайло Андрійович помер від інсульту, а чутки про його вбивство поширював недоброзичливий сусід Хотяінцев..
З 1841 року Федір Достоєвський був призначений польовим інженером-прапорщиком, переселився на квартиру в центрі Санкт-Петербурга. У 1843 році по закінченню навчання, отримує посаду в креслярському інженерному департаменті. Тричі (1843, 1845 і 1846) відвідує брата Михайла в Ревелі. На прохання Михайла, у Петербурзі за Федором наглядав лікар Різенкампф — той писав, що Достоєвський харчувався тільки молоком і хлібом через постійний брак грошей, отримавши від родичів 1000 рублів, розплатився з нагальними боргами та решту програв в більярд. У 1844 р. Федір Михайлович відмовляється вирушати в командування в Оренбург чи Севастополь та звільняється. Товаришує з Олексієм Бекетовим, художником К. Трутовським, Д. Григоровичем.
Початок літературної діяльності
1843 рік — у журналі «Репертуар і пантеон» надрукував перший завершений переклад — «Євгенію Гранде» Бальзака (без указання імені перекладача).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZpTDBGMlpHOTBlV0ZmVUdGdVlXVjJZUzVxY0djdk1qSXdjSGd0UVhaa2IzUjVZVjlRWVc1aFpYWmhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
На початку 1845 року з'явився перший власний твір Достоєвського — «Бідні люди». З твором ознайомилися Григорович, Некрасов та Бєлінський — вони були захоплені сюжетом та перечитували найбільш драматичні уривки. Бєлінський високо оцінив першу роботу Федора Михайловича: «Головне, що вражає в ньому — це дивовижна майстерність розміщувати обличчя перед очима читача, окресливши його тільки двома-трьома словами… І потім таке глибоке, тепле співчуття до бідності, до страждання. Скажіть, він, напевно, бідна людина і сам багато страждав?.. Написати таку річ у двадцять п'ять років може тільки геній, котрий силою розуміння в одну хвилину схоплює все, для чого звичайній людині потрібен досвід багатьох років». Невдовзі Бєлінській познайомився з автором особисто та зазначив: «Вам правда відкрита і повідомлена, як митцю, дісталася як дар, цінуйте ж ваш дар і лишайтеся вірним, і будете великим письменником». До цієї зустрічі подумки повертався Достоєвський пізніше, під час каторги, аби зміцнити свій дух.
«Бідні люди» — роман у листах між дрібним чиновником у віці Макаром Дєвушкіним і сиротою Варварою Добросьоловою. Розкриває тему хвилювань і почуттів бідних, знедолених людей, пригнічених зовнішніми обставинами. Персонажі навіть не сміють нарікати на свою долю, а їхні мрії про спокійне і щасливе життя так і залишаються фантазіями.
Некрасов і Григорович ввели Достоєвського на зібрання в будинку белетриста Івана Панаєва. Достоєвський закохався в його дружину, Авдотью Яковлівну Брянську, доньку відомого трагіка, яка в юності готувалася стати танцівницею. Це було перше, але нетривале і нерозділене захоплення Достоєвського. Авдотья Яковлівна пізніше писала: «Із першого погляду на Достоєвського видно, що це пристрасно нервовий і вразливий юнак. Він був худеньким, маленьким, білявим, із хворобливим кольором обличчя; невеликі сірі очі його якось неспокійно переходили з предмета на предмет, а бліді губи нервово пересмикувалися. Первинно він був дуже сором'язливим і не втручався в загальну розмову. Але незабаром він проявив себе пристрасним сперечальником… Через молодість та нервовість він не вмів володіти собою і надто явно висловлював своє авторське самолюбство і високу думку про свій талант».
На літературному вечорі у Бєлінського в грудні 1845 р. Достоєвський прочитав три глави з нового твору — «Двійник», що розповідає про роздвоєння особистості дрібного чиновника Якова Петровича Голядкіна. Голядкін мав сподівання на стосунки із красунею Кларою Олсуфіївною, проте її батько, статський радник, виганяє Голядкіна зі свого дому як неблагонадійного та дивакуватого хлопця. Під впливом таких потрясінь, Якову Петровичу здається, що поряд із ним існує його двійник, якому все вдається краще, ніж самому Голядкіну. На цю повість імовірно вплинув незакінчений твір Лермонтова «Штосс» (розповідає про усамітнене життя нещасливого художника Лугіна, який занурюється у власні роздуми та галюцинації). Також у повісті «Двійник» знайшли відображення страху донощиків, політичного переслідування, таємної поліції.
Віссаріон Григорович Бєлінський висловився з приводу цієї повісті: «Для усякого, кому доступні таємниці мистецтва, із першого погляду видно, що в „Двійник“ ще більше творчого таланту і глибини думки, ніж у „Бідних людях“». Він високо оцінив ідею та майстерність Достоєвського, проте критикував форму вираження цієї ідеї та відсутність міри у виразних методах.
Проте у середовищі літераторів та інших учасників творчих зібрань повість «Двійник» була сприйнята неоднозначно. І. Тургенєв та М. Нєкрасов написали памфлет, в якому висміяли припадок епілепсії, що стався із Достоєвським на вечорі в музиканта та мецената М. Вієльгорського. Така реакція колег глибоко вразила Достоєвського. Його товариш та лікар С. Яновський згадував: «Несподіваність переходу від поклоніння і піднесення автора „Бідних людей“ ледь не на ступінь генія до безнадійного заперечення у ньому літературного дарування могла розбити і не таку вразливу людину, якою був Достоєвський. Він став уникати осіб з кола Бєлінського, закрився весь у собі».
Після публічних обговорень «Двійника» та наступного твору Достоєвського, «Пана Прохарчина», вималювалися розбіжності в поглядах Віссаріона Бєлінського та Федора Михайловича. Тоді як Бєлінський із 1840-х років виступав за якобінські методи державного перевороту, практичний бік мистецтва, його вплив на суспільство, за відображення впливу економіки на особистість людини, Достоєвського захоплювали ідеї загального братерства, соціальної гармонії та ідеалістична естетика, заснована на християнських цінностях. Реалістично змальоване місто для Достоєвського — тільки тло для внутрішніх переживань, психологічних драм. Через розбіжності в поглядах Достоєвський не спілкувався з Бєлінським останній рік його життя.
Після Бєлінського, відділом літературної критики в «Вітчизняних записках» займався В. Майков. На його зібраннях були присутні поет Плещеєв, Д. Григорович, лікар С. Яновський, Аполлон Майков. За ініціативою Достоєвського, вони орендували квартиру на Васильєвському острові та організували спільний побут. Федір Михайлович спілкувався з та А. Майковим, проте неокласицизм їхньої творчості та захоплення античністю були далекі для Федора Михайловича. На Достоєвського більше вплинув економіст та літературний критик В. Майков, який неочікувано помер у молодому віці 15 липня 1847 року. В. Майков писав: «Гоголь — поет переважно соціальний, а Достоєвський — переважно психологічний».
У 1846—1847 рр. Достоєвський працює над містичною повістю «Господиня», в якій звертається до нових художніх методів, надає творові колорит романтичної новели, наповненої драматичних подій.
Гурток Петрашевського та арешт
У 1847 році почав відвідувати відомі «п'ятниці» Михайла Буташевича-Петрашевського. Петрашевський — діяч визвольного руху, сповідував погляди Фур'є, створив перше соціалістичне зібрання в Російській імперії. Коли до зібрань приєднався Достоєвський, вони переважно обговорювали кріпацтво, реформи суду та друку. Федір Михайлович захопився ідеями Фур'є — той закликав створювати фаланги — аграрно-промислові асоціації з метою нової організації праці та життя бідного населення. Ідеали соціальної гармонії та мирних змін світового ладу були співзвучні уявленням Достоєвського.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhpTHlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRPQzVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pVRXhKVVF3SlVKR0pVUXdKVUkxSlVReEpUZzRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У нотатках Достоєвського знайдено начерк плану роману про петрашевців: «Олексіївський равелін. Ростовцев. Філіпов. Головінський. Тимковський». Задум цього роману так і не був втілений, та деякі риси учасників гуртка Петрашевського знайшли відображення в персонажах роману «Біси». Павло Філіпов запропонував поширювати антиурядові статті, листівки. Василь Головінський — юний ентузіаст звільнення народу, був запрошений Достоєвським та встиг до арешту зачитати всього одну промову. Костянтин Тимковський — лейтенант Чорноморського флоту, що цікавився літературою та був глибоко релігійною людиною. У колі петрашевців його погляди кардинально змінилися — він співчував комуністам та був готовим пожертвувати своїм життям (імовірно, вплинув на образ Кирилова в «Бісах»).
Яскравим лідером петрашевців був Микола Спєшнєв — розумний, багатий та освічений поміщик, який кілька років жив в Парижі, у Швейцарії. Дотримувався крайніх лівих поглядів. Федір Достоєвський зробив три доповіді в гуртку — дві про літературу й один про егоїзм (аналіз роману Макса Штірнера ).
Достоєвський і Плєщеєв звернулися до Спєшнєва для організації суто літературного гуртка, окремого від петрашевців, де вони могли б більш вільно дискутувати щодо мистецьких питань. Проте лідерами нового угрупування стали радикалісти поет Дуров і сам Спєшнєв.
Федір Михайлович вважав, що соціальні зміни мають відбутися тільки завдяки пропаганді та просвітництву, вірив у те, що кріпацтво скасують цар і поміщики, однак підпав під вплив Спєшнєва. 7 квітня 1849 року петрашевці відсвяткували день народження Фур'є, замовили його великий портрет, розділили для здійснення перекладу текст праці «Новий індустріальний та суспільний світ». На зборах виступав Глінка (сцена виконання романсу Глінки відображена у творі «Вічний чоловік»).
15 квітня 1849 року в гуртку Достоєвський зачитав заборонений тоді «Лист Белінського до Гоголя». З початку зими 1848 року політична поліція слідкувала за зборами петрашевців, їх відвідував таємний агент Антонеллі. Остання зустріч петрашевців відбулася 22 квітня. У той же день Микола I наклав резолюцію на записку щодо їхньої діяльності, граф Орлов підписав наказ про терміновий арешт. Достоєвського заарештували вночі, наступного дня його розмістили в Петропавловському казематі.
Останнім твором до арешту і каторги Достоєвського стала «Нєточка Нєзванова». За оригінальним задумом автора, твір мав розкривати тему впливу мистецтва на життя людей. Проте повість відома нам тільки у скороченому вигляді, опублікованому в 1860 році, а продовження цього сюжету Достоєвський так і не створив.
Слідство тривало чотири місяці, в липні арештантам дозволили листуватися з рідними та отримувати журнали. Брат вислав Федору Михайловичу збірник Шекспіра та опублікований в «Вітчизняних записках» роман «Джен Ейр» Шарлотти Бронте. У своїх письмових показах Достоєвський відстоює погляди про важливість скасування цензури, про велику роль мистецтва в житті суспільства, а також за можливістю умовчує про роль інших членів гуртку петрашевців.
Ешафот. Каторга
16 листопада 1849 р. військовий суд закінчив розгляд справи петрашевців, 19 грудня генерал-аудиторіат виніс вирок — розстріл 21 учасників таємної спілки, проте звернувся до імператора про помилування, враховуючи каяття, молодий вік арештантів, а також відсутність шкідливих наслідків їхньої діяльності. Микола I помилував їх, замінивши покарання на каторгу, проте весь церемоніал страти був дотриманий, про зміну їхнього вироку оголосили в останній момент, замість команди до розстрілу. Цю сцену Федір Михайлович описав у романі «Ідіот». У Тобольську відбулася зустріч арештантів із дружинами декабристів: ті подарували новоприбулим політичним в'язням екземпляр євангелій та клопотали про покращення їхніх умов. Федір Михайлович зберігав подаровану книжку до кінця життя.
Від зими 1850 року Достоєвський перебував в Омському острозі. Офіційно йому заборонили писати, але через епілептичні напади та туберкульоз, яким він заразився в острозі, Федір Михайлович часто перебував у лазареті й там потайки робив записи про тюремне життя (т. зв. «Сибірський зошит»). Достоєвський намагався зблизитися з каторжанами, проте дворянин і засуджений за політичний злочин був для них чужим. На подолання бар'єру між звичайними арештантами та Достоєвським знадобилися роки.
В острозі Достоєвський глибше вивчає Євангеліє — єдину дозволену книжку для в'язнів. Для Федора Михайловича починається духовний пошук нових шляхів розвитку Росії, що тривав до 1860-х років.
Після заслання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5TDAxaGNtbGhYMFJ2YzNSdlpYWnphMkY1WVM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFRXRnlhV0ZmUkc5emRHOWxkbk5yWVhsaExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEyTDBsdFlXZGxYMlJ2YzNSZk1ERXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVWx0WVdkbFgyUnZjM1JmTURFdWFuQm4uanBn.jpg)
Після звільнення з острогу Достоєвський місяць прожив в Омську. З 1854 року Достоєвський скерований рядовим у Семипалатинськ, спочатку проживає в загальній казармі, пізніше отримує дозвіл жити окремо на квартирі вдови. У цей час у місто приїхав прокурор О. Врангель, який був присутній при винесенні вироку Достоєвському. Вони почали товаришувати, завдяки цьому знайомству Достоєвський зміг заводити знайомства із чиновниками та інтелігенцією, виїжджав з міста в степ, влітку проживали на дачі, вирощував квіти. За спогадами О. Врангеля, сцени природи «не торкали, не хвилювали його. Він був захоплений вивченням людини». Спілкувався з видатним етнографом Чоканом Валіхановим, зблизився з П. П Семеновим (Тян-Шанським).
У Семипалатинську Достоєвський завів стосунки з Марією Дмитрівною Ісаєвою, дружиною місцевого мешканця Олександра Івановича Ісаєва, що втратив посаду через зловживання алкоголем. За спогадами Олександра Врангеля, Марія Дмитрівна більше шкодувала «нещасну, забиту долею людину». Олександр Ісаєв отримав посаду в Кузнецьку, проте незабаром помер. До Марії Дмитрівни почали свататися бідний вчитель Вергунов та інші місцеві чоловіки, це спонукало Достоєвського більш рішуче клопотатися про вирішення своєї долі. Достоєвський наважується передати через Врангеля лист генералу-ад'ютанту Едуарду Тотлебену, учаснику оборони Севастополя в Кримській війні, до того ж його брат, Адольф Тотлебен, був однокурсником Федора Михайловича. Тотлебен звернувся із клопотанням до Олександра II — той дозволив підвищити Достоєвського в званні та друкуватися — проте тільки після того, як таємна поліція переконається в його благонадійності. Достоєвський клопочеться і про свого суперника, Вергунова, але й доводить в листах Марії Дмитрівні, що їхнє з бідним вчителем спільне життя буде нещасливим. Зрештою, Марія Дмитрівна дала згоду стати дружиною Достоєвського. На облаштування сімейного життя Федір Михайлович позичив гроші у родичів — 600 рублів сріблом у Куманіних та по 200 рублів у брата Михайла і старших сестер, а також взяв грошову позику.
15 лютого 1857 р. у Кузнецьку відбулося вінчання Достоєвського із Марією Дмитрівною. Під час дороги з Кузнецька в Семипалатинськ, із Достоєвським стався напад епілепсії, що вкрай налякало його наречену. Подальше подружнє життя їх було нещасливим, жили здебільшого окремо, Марія Дмитрівна переважно займалася вихованням сина від першого шлюбу Павла. Врангель згадував, що «Марія Дмитрівна вічно хворіла, вередувала та ревнувала». 13 грудня 1858 року Достоєвський у листі писав: «Життя моє важке та гірке». Імовірно, доля Марії Дмитрівни та її чоловіка, що страждав алкоголізмом, знайшла відображення в персонажах Семена Мармеладова та Катерини Іванівни з роману «Злочин і кара».
Лише 1859 року Достоєвський отримав дозвіл звільнитися та залишити Сибір — він із сім'єю переїжджає у Твер. Тоді ж вийшли друком його твори «Дядюшкін сон» та «Село Стєпанчіково і його мешканці». У листі до студента Федорова у 1873 р. Достоєвський писав: «15 років я не перечитував мою повість „Дядюшкін сон“. Тепер же, перечитавши, оцінюю її погано… Я написав її тоді в Сибіру, і перший раз після каторги, винятково з метою знову розпочати літературну справу і жахливо побоюючись цензури (як до минулого засланця)». У творі «Село Степанчиково» Достоєвський розробляє образ наївної «прекрасної людини» — поміщика Ростанева. З трьох видавництв, в які звертається автор, тільки одне, найменш впливове, друкує «Село Степанчиково» із деякими змінами. 1860 року вийшла перша двотомна збірка творів письменника.
У 1860 році Достоєвський з дружиною і названим сином Павлом повернувся до Петербурга, але негласне спостереження за ним не припинялось до середини 1870-х років. З початку 1861 року Федір Михайлович допомагав братові Михайлу видавати власний журнал «Час». Погляди редакторів журналу — ґрунтівництво, ідеалістичне уявлення про історію, культуру, примирення, поєднання інтелігенції та народу, заперечення антагонізму в російському суспільстві та захист консервативних принципів.
У Петербурзі Достоєвський відвідує вівторки А. П. Мілюкова (головного редактора видання «Світоч»). «Перше місце на зборах займав звісно Федір Михайлович, він був для всіх авторитетом видатного письменника і був лідером не тільки за своєю популярністю, але й достатку думок та запалу, з яким він їх висловлював», — згадував Н. Н. Страхов. Співробітником журналу Достоєвського та їхнім товаришем став А. Григорьєв. У журналі «Москвитянин» той розробив слов'янофільський напрям літературної критики, де моральні принципи переважають над соціальними. Його ідеалістична теорія базується на поглядах Шелінґа.
У цей час склалися дружні відносини та листування Федора Михайловича з Олександрою Іванівною Куліковою (Шуберт), дружиною лікаря Яновського. Достоєвський високо оцінив театральний талант Шуберт. Олександра Іванівна наважилася розійтися із чоловіком та продовжити свою кар'єру в Москві — через те, що її до цього заохочував Достоєвський, спілкування між Федором Михайловичем та Яновським припинилося.
Достоєвський здійснив поїздку за кордон, відвідав Берлін, Дрезден, Вісбаден, Кельн, Париж, Лондон, Женеву, Геную, Флоренцію, Мілан, Венецію та Відень. Страхов, який супроводжував письменника в подорожі, згадував, що Достоєвський не відвідував визначних пам'яток, а переважно споглядав за місцевими та намагався вловити їхні характерні риси. У Лондоні Достоєвський зустрівся з Герценом та анархістом М. Бакуніним.
У подорожі Європою Достоєвського також супроводжувала Аполлінарія Суслова — донька кріпака, який викупив себе в графа Шеремєтьєва, із нею Федір Михайлович познайомився на публічному читанні «Записок із Мертвого будинку». У журналі поряд із своїм романом «Принижені та зневажені», Федір Михайлович надрукував розповідь Суслової «Допоки». Вони разом домовлялися виїхати закордон на початку літа, але Достоєвський затримався в Петербурзі через робочі питання. Коли він зустрівся в серпні з Аполлінарією в Парижі, то дізнався, що вона вже закохана в іншого — студента-медика. У Баден-Бадені захопився руйнівною грою в рулетку, відчував постійну потребу в грошах. У Вісбадені Достоєвський виграв 10 тисяч, відправив половину суми важкохворій дружині в Росію. Але наступного ж дня знову програв усе та звернувся листом до брата, щоб гроші повернули. Михайло Достоєвський зауважує йому: «Не розумію, як можна грати, подорожуючи з коханою жінкою». У Берліні Достоєвський та Суслова прощаються, Достоєвський їде в Гамбург, де знову програє всі гроші та просить у листі Суслову позичити йому грошей. У щоденнику Аполлінарія Суслова записала: «Мені кажуть про Федора Михайловича. Я його просто ненавиджу. Він так багато змушував мене страждати, коли можна було обійтися без страждань. Тепер я відчуваю і бачу добре, що не можу любити, не можу знайти щастя в насолоді кохання, тому що ласка чоловіків буде нагадувати мені приниження та страждання» (вересень 1864 р.). Восени Достоєвський повернувся до Росії та намагався відновити стосунки з Сусловою, потоваришувавши з її сестрою Надією. Федір Михайлович освідчився Аполлінарії, проте це тільки роздратувало її.
23 січня 1863 р. центральний національний комітет Польщі оголосив озброєне повстання. Герцен у журналі «Дзвін» підтримав незалежність Польщі. Журнал Достоєвського «Час» три місяці не висловлював свою позицію щодо цих подій, у квітні вийшла друком стаття Стахова «Фатальне питання». Він закликав отримати «духовну перемогу» над польською культурою, що викликало критику журналу «Московські відомості». У травні Валуєв заборонив надалі друкувати журнал «Час», після чого Михайло Достоєвський звернувся із клопотанням про створення нового журналу «Епоха» — надалі Михайло обіцяв повністю утриматися від критики політичного устрою в Росії та політичної сатири. Дозвіл на друк журналу Михайло отримав, але тільки в січні нового року, коли передплата на журнали вже була оформлена читачами, відтак Михайло поніс значні фінансові втрати.
У 1864 р. Федір Михайлович втратив трьох рідних людей — дружину, брата та товариша Аполлона Григорьєва. Марія Дмитрівна, хвора на туберкульоз, переїхала до Володимира, проте їй не покращало та вона продовжила лікування кумисом в Москві у лікаря А. Іванова. 15 квітня 1864 р. вона померла.
У Михайла Достоєвського виявили запалення печінки, проте через негаразди із виданням журналу, він продовжив роботу та помер 10 липня 1864 р. Після брата на утриманні Федора Михайловича лишилися сім'я Михайла, його позашлюбний син та борги за журнал на 33 тисячі рублів.
У липні 1864 р. Аполлон Григорьєв був ув'язнений через борги. Його викупив невідомий, проте 25 вересня він помер від серцевого нападу. «І ось я залишився раптово один, і стало мені просто страшно. Все життя розламалося навпіл. Стало все навколо мене холодно і безлюдно», — пише Достоєвський в листі Врангелю 31 березня 1865 р.
Через пів року після смерті брата видання «Епохи» припинили (лютий 1865 року). У безвихідному матеріальному становищі Достоєвський написав глави «Злочину і кари», пославши їх М. Н. Каткову прямо в журнальний набір консервативного «Русского вестника», де їх друкували з номера в номер. У червні 1865 р. Достоєвський оселився в селі Любліні, неподалік від дачі сестри Віри Іванової. Її родина сподівалася на шлюб невістки Олени Павлівни з Достоєвським (пасинок Віри Іванової був важкохворим). Донька Віри Іванової, Марія Олександрівна була ученицею Московської консерваторії, виконала романс на вірші Гейне — ці рядки Достоєвський зробив останніми словами героїні Катерини Іванівни Мармеладової. Професор Любімов вичитував рукопис Достоєвського та не дозволи друкувати четверту частину четвертої глави, де Раскольников цілує ногу Соні Мармеладової, а та читає йому Євангеліє. Достоєвський змушував був перероблювати свій творчий задум.
Цього ж часу під загрозою втрати прав на свої видання на 9 наступних років на користь видавця він зобов'язався написати йому новий роман. За порадою друзів Достоєвський найняв двадцятирічну стенографістку Ганну Сніткіну, яка допомогла йому впоратися з цим завданням. «Ніякими словами не можна передати того гнітючого та жалісного враження, яке справив на мене Федір Михайлович за першої нашої зустрічі. Він мені видався розгубленим, важко стурбованим, безпорадним, самотнім, розлюченим, майже хворим. Здавалося, що він настільки пригноблений якимись негараздами, що не бачить вашого обличчя й не спроможний вести зв'язної розмови» — згадувала Ганна Сніткіна. «Наприкінці роману (запису роману „Гравець“) я помітив, що стенографістка моя мене щиро любить, хоча ніколи не казала про це ні слова, а мені вона все більше і більше подобалася. Оскільки від смерті брата мені жахливо нудно і важко жити, я запропонував їй за мене вийти», — писав Достоєвський у листі. Після заручин, Анна Григорівна дізналася про величезні борги нареченого. Одного разу Федір Михайлович навідався до Анни Григорівни без шуби — виявилося, що напередодні він мав сварку з родичами через гроші та його єдину шубу вирішили закласти. Весілля відбулося 15 лютого, під час відвідин родичів Анни Григорівни, із Достоєвським стався епілептичний напад.
Роман «Злочин і кара» був закінчений і оплачений дуже добре. Але, щоб ці гроші в нього не відібрали кредитори, письменник поїхав за кордон зі своєю дружиною — поїздка планувалася тривалістю в кілька місяців. Відвідали Дрезден, у Баден-Бадені Достоєвський мав сварку із Тургенєвим. У Женеві був присутнім на зборах Ліги миру та свободи проти війни Франції та Пруссії (учасниками були Віктор Гюго, Гарібальді, Бакунін).
У Дрездені оглянув картину «Мертвий Христос» Ганса Гольбейна, яка справила на нього враження. «…взагалі це настільки схоже на справжнього мерця, що насправді мені здавалося, що я не наважуся залишитися з ним в одній кімнаті. Припустімо, що це дивовижно вірно, але насправді це дуже неестетично, і в мені це викликало тільки відразу і якийсь страх. Федя ж захоплювався цією картиною», — писала Анна Григорівна в щоденнику. 5 березня 1868 р. у Швейцарії в подружжя народилася донька Соня — та 24 травня вона померла.
До Росії Достоєвські виїхали тільки 5 липня 1871 року. Всі записи, нотатки Федір Михайлович знищив — боявся, що їх конфіскують на кордоні. Удома Достоєвські дізналися, що всю їхню власність продали кредитори.
Творчість Достоєвського у 70-ті роки
Починаючи працювати над романом «Біси» (1870—1871), Достоєвський мав намір створити памфлет проти західників та нігілістів.
1875 — з'явився роман «Підліток» («рос. Подросток»), у якому письменник змалював розпад родини, втрату традиційних святинь та пошук нових.
1877 — Достоєвського обрали почесним членом Академії наук. Він уже завоював загальну славу та визнання. Але здоров'я письменника значно погіршилося.
1878 року від нападу епілепсії помер син Федора Михайловича, Олексій. Письменник тяжко переживав втрату сина. Відбулася бесіда Достоєвського зі старцем Амвросієм в Оптинській пустині. 1879 року з'явився роман «Брати Карамазови».
Перебування в Україні
Влітку 1877 року Федір Достоєвський відпочивав та працював над романом «Брати Карамазови» у вже неіснуючому селі Малий Прикіл (нині територія Малорибицької сільської ради Краснопільського району на Сумщині.
Смерть
У січні 1881 року туберкульоз у Достоєвського ускладнився кровохарканням. 27 січня Федір Михайлович попрощався із дружиною та дітьми, попросив передати синові Євангеліє, що той отримав від дружин декабристів у Тобольську. Ввечері того ж дня Достоєвського не стало.
1 лютого 1881 року Достоєвського поховали в Олександро-Невській лаврі.
Суспільно-політичні погляди
За життя Достоєвського в культурних шарах суспільства протиборствували принаймні два політичні течії — слов'янофільство і західництво, суть яких приблизно така: прихильники першого стверджували, що майбутнє Росії в народності, православ'ї та самодержавстві, прихильники другого вважали, що росіяни повинні в усьому брати приклад з європейців. І ті, і інші розмірковували над історичною долею Росії. У Достоєвського ж була своя ідея — «почвенництво». Він був і залишався російською людиною, нерозривно пов'язаною з народом, але при цьому не заперечував досягнення культури та цивілізації Заходу. З плином часу погляди Достоєвського розвивалися, і в період свого третього перебування за кордоном він остаточно став переконаним монархістом.
Іван Франко охарактеризував Достоєвського в національних питаннях як «досить тупого шовініста».
Панславізм
Послідовно обстоював російську імперську політику. Висловлював ідеї захоплення Константинополя як результат «добровільного» служіння російського народу за братів у вірі і крові слов'ян та проти невірних: «Золотий Ріг і Константинополь — все це буде наше…». При цьому визнавав, що навіть серед слов'ян багато хто вважає росіян за варварів.
Шовінізм та українофобія
Мав яскраво виражені проросійські шовіністичні та українофобські погляди. Він вважав Російську імперію найвеличнішою державою, а російську літературу — провідною літературою світу та рушієм цивілізаційного прогресу. Достоєвський відмовляв у праві на існування не лише українцям, а й іншим слов'янським народам, вважаючи існування їхніх національних культур перешкодою на шляху розвитку російської цивілізації. Відоме його висловлювання з цього приводу за 1876 рік:
![]() | Серб, малорос тощо, який співчуває рідній мові, рідній літературі рішучо шкідливий член суспільства. Він гальмує справу загальної освіти, загальної великоруської літератури, в котрій ввесь порятунок, уся надія. Він [малорос] гальмує, поступ цивілізації, створеної самим великоруським народом, що створив найбільшу державу. Тільки великорос великодушно й чесно дивиться на всі національності, без усякої злоби і упередження, тим часом як малорос, наприклад, вічно тримає камінь за пазухою і не може ставитись до великороса інакше як з ворожістю Оригінальний текст (рос.) Серб, малоросс и т. д., сочувствующий родному языку, родной литературе, положительно зловредный член общества, он тормозит работу всеобщего просвещения, всеобщей великорусской литературы, в которых все спасение, вся надежда. Он тормозит ход цивилизации, созданной одним великорусским народом, сумевшим создать величайшее из государств. Один великоросс великодушно и честно смотрит на все национальности, без всякой злобы и преднамеренности, тогда как малоросс, например, вечно держит камень за пазухой и не может отнестись к великороссу иначе, как с враждой | ![]() |
Антисемітизм
Антисемітизм був невіддільною частиною світогляду Федора Достоєвського і знаходив вираження як в його художніх, так і в публіцистичних творах. Світогляд письменника поєднував ксенофобію та ненависть до «інородців» й не православних вірян. Загалом таке поєднання є характерною рисою російського націоналізму нового часу. Крім того, Достоєвський як глибоко віруючий православний християнин, відчував потужну ненависть до юдаїзму. Перший єврейський персонаж у його творчості — це Ісай Фомич Бумштейн («Записки з Мертвого дому», 1861—62), ризький єврей, каторжник, стилізований під гоголівського Янкеля з «Тараса Бульби». Зовнішність, поведінка, обрядовість та мова Ісая зображені насмішкувато й недоброзичливо, без найменшої спроби проникнення в його психологію і в значення виконуваних ним обрядів.
Майже всі євреї у творах Федора Достоєвського негативні персонажі, небезпечні й жалюгідні водночас. Вони поєднують у собі цілу низку негативних людських якостей: боягузтво, нахабство, хитрість, жадібність, безчесність. При описі єврейських персонажів він часто вдається до штампів і наклепів вульгарного антисемітизму. Наприклад, у «Бісах» єврей-вихрест Лямшин оскверняє ікону Богоматері, у «Братах Карамазових» допускається справедливість кривавого наклепу, а саме — звинувачення юдеїв у ритуальному вживанні крові християнських немовлят. Замість слова «єврей» Достоєвський волів у своїх творах вживати принизливі етноніми: рос. жиды, жидки, жидишки, жидюги, жиденята.
Сім'я і оточення
Дід письменника Андрій Григорович Достоєвський (1756 — близько 1819) служив уніатським, пізніше — православним священником у селі Війтівці поблизу Немирова.
Батько, Михайло Андрійович (1787—1839), навчався в Московському відділенні Імператорській медико-хірургічній академії, служив лікарем у Бородінському піхотному полку, ординатором в Московському військовому госпіталі, лікарем в Маріїнській лікарні Московського виховного будинку (тобто в лікарні для незаможних, ще відомої під назвою Божедомка). У 1831 придбав невелике село Дарове в Каширському повіті Тульської губернії, а в 1833 і сусіднє село Черемошню (Чермашню), де в 1839 році був убитий власними кріпаками:
Пристрасть його до спиртних напоїв мабуть збільшилася, і він майже постійно перебував не в нормальному стані. Настала весна, мало що обіцяла хорошого … Ось у цей-то час в селі Чермашне на полях під узліссям працювала артіль мужиків, в десяток чи півтора десятка людей, діло, значить, було далеко від житла. Виведений із себе якоюсь неуспішною дією селян, а може бути, тільки що здавався йому таким, батько розлютився і почав дуже кричати на селян. Один з них, більш зухвалий, відповів на цей крик сильною грубістю і слідом за тим, злякавшися цієї брутальності, крикнув: «Хлопці, карачун йому !..». І з цим вигуком всі селяни, в числі до 15 осіб, кинулися на батька і в одну мить, звичайно, покінчили з ним … — Із спогадів А. М. Достоєвського
Мати Достоєвського, Марія Федорівна (1800—1837), походила з багатої московської купецької сім'ї Нечаєвих, яка після Вітчизняної війни 1812 р. втратила більшість статків. У 19 років вона вийшла заміж за Михайла Достоєвського. Вона була, за спогадами дітей, доброю матір'ю і народила в шлюбі чотирьох синів і чотирьох дочок (син Федір був другою дитиною). М. Ф. Достоєвська померла від сухот. На думку дослідників творчості великого письменника, окремі риси Марії Федорівни знайшли відображення в образах Софії Андріївни Довгорукої («Підліток») та Софії Іванівни Карамазової («Брати Карамазови»).
Старший брат Достоєвського, , також став літератором, на його творчості позначився вплив брата, а над журналом «Час» брати працювали значною мірою спільно. Молодший брат Андрій став архітектором, Достоєвський бачив в його сім'ї гідний зразок сімейного життя. А. М. Достоєвський залишив цінні спогади про свого брата. З сестер Достоєвського найближчі відносини склалися у письменника з Варварою Михайлівною (1822—1893), про яку він писав братові Андрію: «Я її люблю, вона славна сестра і чудова людина…» (28 листопада 1880 р.). З численних племінників і племінниць Достоєвський любив і виділяв Марію Михайлівну (1844—1888), яку, відповідно до спогадів Л. Ф. Достоєвський, «любив як власну дочку, пестив її та розважав, коли вона була ще маленькою, пізніше пишався її музичним талантом і її успіхом у молодих людей», проте після смерті Михайла Достоєвського ця близькість зійшла нанівець. Нащадки Федора Михайловича й далі проживають у Санкт-Петербурзі.
Філософія
Як показав Ноговіцин О. М. у своїй роботі, Достоєвський є найяскравішим представником «онтологічної», «рефлексивної» поетики, яка на відміну від традиційної, описової поетики, залишає персонаж у певному сенсі вільним у своїх відносинах з текстом, який його описує, що проявляється в тому, що він усвідомлює своє з ним відношення і діє виходячи з нього. Звідси вся парадоксальність, суперечливість і непослідовність персонажів Достоєвського. Якщо в традиційній поетиці персонаж залишається завжди у владі автора, завжди захоплений подіями (захоплений текстом), тобто залишається цілком описовим, цілком включеним у текст, цілком зрозумілим, підлеглим причинам і наслідкам, руху оповіді, то в онтологічній поетиці ми вперше стикаємося з персонажем, який намагається чинити опір текстуальним стихіям, своїй підвладності тексту, намагаючись його «переписати». При такому підході письменство є не опис персонажа в різноманітних ситуаціях і положеннях його у світі, а співпереживання його трагедії — його свавільному небажанні прийняти текст (світ), в його непереборна надмірність стосовно нього, потенційна нескінченність. Вперше на таке особливе ставлення Достоєвського до своїх персонажів звернув увагу Михайло Бахтін.
Значення та вшанування
Федір Достоєвський справив значний вплив на розвиток літературного і культурного процесу не тільки в Росії. Прикметно, що і в наш час (поч. XXI ст.) Достоєвський лишається найбільш читаним російськомовним автором на Заході та в цілому світі. Твори письменника традиційно включаються до навчальних програм, причому не тільки вишівських і філологічних, у багатьох країнах світу.
Загалом функціюють сім музеїв Федора Достоєвського у світі — по одному в Білорусі та Казахстані, решта — в Росії.
Перелік творів
Романи
- Бідні люди (1846)
- Принижені та зневажені (1861)
- Злочин і кара (1866)
- Гравець (роман) (1866)
- Ідіот (1869)
- Біси (1872)
- Підліток (1875)
- Брати Карамазови (1880)
Повісті
- Двійник (1846)
- Господиня (1847)
- Білі ночі (1848)
- Село Степанчикове і його мешканці (1859)
- Записки з Мертвого будинку (1861)
- (1864)
Переклади українською
Цей розділ потребує доповнення. (листопад 2017) |
- роман «Злочин і кара» перекладали М. Подолинський (1927 р., Вінніпег), І. Сергієв (1958 р., перевидання 2014 р.).
- роман «Брати Карамазови» надрукували українською мовою у видавництві художньої літератури Дніпро в 1965 р.
- на сайті бібліотеки української літератури УкрЛіб викладено переклади творів «Бідні люди», «Білі ночі», «Брати Карамазови», «Дядечків сон», «Записки з мертвого дому», «Злочин і кара», «Принижені та зневажені», «Ідіот», «Хлопчик у Христа на ялинці», не вказавши перекладачів.
Екранізації творів
Цей розділ потребує доповнення. (листопад 2017) |
- 1992 — «Сон смішної людини» — мультфільм
Див. також
- 3453 Достоєвський — астероїд, названий на честь письменника.
- Пам'ятник Достоєвському
Коментарі
- Нині в Берестейській області Білорусі.
Примітки
- Белкин А. А. Достоевский Ф. // Краткая литературная энциклопедия — Москва: Советская энциклопедия, 1962. — Т. 2.
- А. Кирпичников Достоевский, Федор Михайлович // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1893. — Т. XI. — С. 72–81.
- T. Se. Dostoievsky, Feodor Mikhailovich // Encyclopædia Britannica: a dictionary of arts, sciences, literature and general information / H. Chisholm — 11 — New York, Cambridge, England: University Press, 1911. — Vol. 8. — P. 438–439.
- Fjodor Dostojewski
- (unspecified title) —
- Достоевская, Анна Григорьевна // Доде — Евразия — 1931. — Т. 23. — С. 331–332.
- Catalog of the German National Library
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- BeWeB
- Перапіс войска Вялікага княства Літоўскага 1528 года. Метрыка Вялікага княства Літоўскага. Кн. 523. Кн. Публічных спраў 1 / Падрыхт. А. I. Груша, М. Ф. Спірыдонаў, М. А. Вайтовіч; НАН Беларусі, Ін-т гісторыі.. Мінск: Беларуская навука, 2003, 444 с.
- [1] [ 4 серпня 2020 у Wayback Machine.] Дані про життя Михайла Достоєвського на ресурсі www.fedordostoevsky.ru
- Врангель А. Е. Воспоминания о Достоевском в Сибири. 1854—56 гг. — СПб.: Типография А. С. Суворина, 1912
- Козир Олександр Одне літо у Малому Приколі // Сумщина. — 2017. — № 28. — 13 липня. — С. 10.
- Кость С. Що таке москвофільство і як з ним боротися // Вісник Львівського універсітету. — 2020.
- . Архів оригіналу за 18 липня 2017. Процитовано 28 червня 2017.
- . Архів оригіналу за 3 травня 2018. Процитовано 28 червня 2017.
- Достоєвський, Шевченко, Україна [ 2017-04-07 у Wayback Machine.] - газета «Свобода», ч. №207 рік LXXVII. 12-го листопада 1970
- Достоевский Фёдор // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)
- Федір Достоєвський — повні тексти творів. www.ukrlib.com.ua. Процитовано 13 лютого 2024.
Джерела
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Достоєвський Федір Михайлович |
- Адлер А. Достоєвський [ 26 жовтня 2021 у Wayback Machine.](укр.)
- Анненський І. Достоєвський [ 26 жовтня 2021 у Wayback Machine.](укр.)
- Антиномія: шляхетність / міщанство (поетика роману Достоєвського «Бідні люди») [ 5 грудня 2014 у Wayback Machine.] Бистрова, О. О.
- Бистрова О. Поетикальна парадигма романної прози Ф. Достоєвського в аспекті теоретичних ідей Д. Чижевського. — Тернопіль; Дрогобич: Швидкодрук, 2010. — 392 с.
- Мельник Віктор Дорога до Достоєва. У селі Війтівці на Вінниччині наприкінці квітня відкриється музей Достоєвського. «Україна молода» з'ясувала багато цікавого про родовід та українські корені всесвітньо відомого письменника [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.] // «Україна Молода», № 067 за 11 квітня 2009 року
- Осмоловський В. Сприйняття Достоєвського на Україні // Художній світ Достоєвського. Літ.-крит. статті. — Київ: Дніпро, 1973. — С. 144—174.
- Пушак Ю. Особливості компетентного читання творів Достоєвського в сучасній Україні (1991—2008) [ 7 квітня 2018 у Wayback Machine.] // Вісник Львівського університету. Серія: Іноземні мови. — 2011. — Вип. 18. — С. 233—240.
- Сучасна інтерпретація художніх творів Ф. М. Достоєвського. Міжвуз. зб. наук. праць. Ред. кол. В. А. Зарва [та ін.]. — Київ; Бердянськ, 1998. — 127 с.
- Хвиля Л. Великий гуманіст (До 150-річчя з дня народження Ф. М. Достоєвського). — Київ, 1971. — 27 с. (На допомогу лектору).
- Художній світ Достоєвського. Літ.-крит. статті. — Київ: Дніпро, 1973. — 260 с.
- Белинский В. Г. [[https://web.archive.org/web/20110405112033/http://az.lib.ru/b/belinskij_w_g/text_0090.shtml Архівовано 5 квітня 2011 у Wayback Machine.] [Вступительная статья]] // Петербургский сборник, изданный Н. Некрасовым. СПб., 1846.
- Гроссман Л. «Достоевский», из серии «Жизнь замечательных людей», выпуск 24 (357). — Москва, «Молодая гвардия», 1963 г.
- Добролюбов Н. А. Забитые люди [ 6 грудня 2010 у Wayback Machine.] // Современник. 1861. № 9. отд. II.
- Л. Аллен. Гуманизм Достоевского в свете его антропологии // Вестник МГУ. Серия 7. Философия. — 1981. — № 6. — С. 82—29. [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.]
- Леонтьев К. Н. О всемирной любви: По поводу речи Ф. М. Достоевского на Пушкинском празднике [ 25 листопада 2010 у Wayback Machine.] // Варшавский дневник. 1880. 29 июля (№ 162). С. 3—4; 7 августа (№ 169). С. 3—4; 12 августа (№ 173). С. 3—4.
- Мережковский Д. С. Л. Толстой и Достоевский: Христос и антихрист в русской литературе. Т. 1. Жизнь и творчество. СПб.: Мир искусства, 1901. 366 с. Т. 2. Религия Л. Толстого и Достоевского. СПб.: Мир искусства, 1902. LV, 530 с.
- Михайлин І. Достоєвський і Шевченко. Науково-літературне есе. — Харків: МП «Видавець», 1994. — 67 с.
- Михайловский Н. К. Жестокий талант [ 6 грудня 2010 у Wayback Machine.] // Отечественные записки. 1882. № 9, 10.
- Мокряк Л. Философия педагогики Ф. М. Достоевского. — Тернополь: Терно-граф, 2005. — 184 с.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Достоєвський Федір Михайлович |
- Пас О. Достоєвський: біс та ідеолог [ 16 березня 2022 у Wayback Machine.](укр.)
- Писарев Д. И. Борьба за существование [ 6 грудня 2010 у Wayback Machine.] // Дело. 1868. № 8.
- Поддубная Р. Федор Достоевский и Тарас Шевченко (материалы к истории несостоявшейся дружбы) // Вісник Харківського університету. № 284: Т. Г. Шевченко. Питання мовознавства і літературознавства. — 1986. — С. 10–23.
- Розанов В. В. Легенда о Великом инквизиторе Ф. М. Достоевского [ 24 листопада 2010 у Wayback Machine.]: Опыт критического комментария // Русский вестник. 1891. Т. 212, январь. С. 233—274; Февраль. С. 226—274; Т. 213, март. С. 215—253; Апрель. С. 251—274. Отд изд.: СПб.: Николаев, 1894. 244 с.
- Романов Ю. Архетипический образ «подпольного» героя в творчестве Ф. М. Достоевского. — Харьков: НТУ «ХПИ»; Лидер, 2015. — 191 с.
- Романов Ю. Творчество Ф. М. Достоевского в трудах украинских литературоведов [ 19 січня 2019 у Wayback Machine.] // Достоевский. Материалы и исследования. — Санкт-Петербург: Нестор-История, 2013. — Т. 20. — С. 265—285.
- Соловьёв В. С. Три речи в память Достоевского [ 3 травня 2012 у Wayback Machine.]: (1881—1883). М., 1884. 55 с.
- Ф. М. Достоевский и канун третьего тысячелетия. Становление и развитие классической русской философской традиции: от И. В. Киреевского до Д. Л. Андреева [ 27 листопада 2020 у Wayback Machine.]. Отв. ред. Аляев Г., Суходуб Т. — Киев: Киев. Русь, 2010. — 357 с.
- Шердаков В. Н. Поиски Ф. М. Достоевским нравственных устоев человека // Философские науки. — 1981. — № 6. — С. 94-102 [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.]
- Шестов Л. Достоевский и Ницше. СПб., 1906.
- Иванов Вяч. И. Достоевский и роман-трагедия [ 2 листопада 2010 у Wayback Machine.] // Русская мысль. 1911. Кн. 5. С. 46—61; Кн. 6. С. 1—17.
- Переверзев В. Ф. Творчество Достоевского. М., 1912. (переизд. в кн.: Гоголь, Достоевский. Исследования. М., 1982)
- Тынянов Ю. Н. Достоевский и Гоголь: (К теории пародии) [ 6 грудня 2010 у Wayback Machine.]. Пг.: ОПОЯЗ, 1921.
- Бердяев Н. А. Миросозерцание Достоевского [ 9 листопада 2010 у Wayback Machine.]. Прага, 1923. 238 с.
- Волоцкой М. В. Хроника рода Достоевских 1506—1933. М., 1933.
- Энгельгардт Б. М. Идеологический роман Достоевского // Ф. М. Достоевский: Статьи и материалы / Под ред. А. С. Долинина. Л.; М.: Мысль, 1924. Сб. 2. С. 71—109.
- Достоевская А. Г. [1925]. М.: Художественная литература, 1981.
- Фрейд З. Достоевский и отцеубийство [ 1 грудня 2010 у Wayback Machine.] [1925] // Классический психоанализ и художественная литература / Сост. и общ.ред. . СПб.: Питер, 2002. С. 70—88.
- Мочульский К. В. Достоевский: Жизнь и творчество. Париж: YMCA-Press, 1947. 564 с.
- Лосский Н. О. Достоевский и его христианское миропонимание. Нью-Йорк: Издательство имени Чехова, 1953. 406 с.
- Достоевский в русской критике. Сбокник статей. М., 1956. (вступ. ст. и прим. А. А. Белкина)
- Лесков Н. С. О куфельном мужике и пр. — Собр. соч., т. 11, М., 1958. С. 146—156;
- Гроссман Л. П. . М.: Молодая гвардия, 1962. 543 с. (Жизнь замечательных людей. Серия биографий; Вып. 24 (357)).
- Бахтин М. М. Проблемы творчества Достоевского [ 27 лютого 2005 у Wayback Machine.]. Л.: Прибой, 1929. 244 с. 2-е изд., перераб. и доп.: . М.: Советский писатель, 1963. 363 с.
- Достоевский в воспоминаниях современников: В 2 т. М., 1964. Т. 1. [ 6 листопада 2010 у Wayback Machine.] Т. 2. [ 24 грудня 2010 у Wayback Machine.]
- Фридлендер Г. М. Реализм Достоевского. М.; Л.: Наука, 1964. 404 с.
- Мейер Г. А. Свет в ночи: (О «Преступлении и наказании»): Опыт медленного чтения. Frankfurt/Main: Посев, 1967. 515 с.
- Ф. М. Достоевский: Библиография произведений Ф. М. Достоевского и литературы о нём: 1917—1965. М.: Книга, 1968. 407 с.
- Кирпотин Валерий Яковл.:—Достоевский и Белинский.:М.,Худож.лит.,1976г.,304с.,тир.20тис..
- Кирпотин В. Я. Разочарование и крушение Родиона Раскольникова: (Книга о романе Достоевского «Преступление и наказание»). М.: Советский писатель, 1970. 448 с.
- Те ж:— вид. 2-ге, 1974 р., 456с., тир. 20 000екз., тв. зелена паліт., ф А5.(Валерій Якович, — ім'я й по-бат. автора).
- Захаров В. Н. Проблемы изучения Достоевского: Учебное пособие. — Петрозаводск. 1978.
- Захаров В. Н. Система жанров Достоевского: Типология и поэтика. — Л., 1985.
- Топоров В. Н. О структуре романа Достоевского в связи с архаическими схемами мифологического мышления («Преступление и наказание») [1973] // Топоров В. Н. Миф. Ритуал. Символ. Образ: Исследования в области мифопоэтического. М., 1995. С. 193—258.
- Достоевский: Материалы и исследования [ 23 липня 2010 у Wayback Machine.] / АН СССР. ИРЛИ. Л.: Наука, 1974—2007. Вып. 1—18 (продолжающееся издание).
- Одиноков В. Г. Типология образов в художественной системе Ф. М. Достоевского. Новосибирск: Наука, 1981. 144 с.
- Селезнёв Ю. И. Достоевский [ 6 грудня 2010 у Wayback Machine.]. М.: Молодая гвардия, 1981. 543 с., ил. (Жизнь замечательных людей. Серия биографий; Вып. 16 (621)).
- Волгин И. Л. Последний год Достоевского: Исторические записки. М.: Советский писатель, 1986.
- Сараскина Л. И. «Бесы»: роман-предупреждение. М.: Советский писатель, 1990. 488 с.
- Аллен Л. Достоевский и Бог [1981] / Пер. с фр. Е. Воробьевой. СПб.: Филиал журнала «Юность»; Дюссельдорф: Голубой всадник, 1993. 160 с.
- Гуардини Р. Человек и вера [1932] / Пер. с нем. Брюссель: Жизнь с Богом, 1994. 332 с.
- Касаткина Т. А. Характерология Достоевского: Типология эмоционально-ценностных ориентаций. М.: Наследие, 1996. 335 с.
- Лаут Р. Философия Достоевского в систематическом изложении [1950] / Пер. с нем. И. С. Андреевой; Под ред. А. В. Гулыги. М.: Республика, 1996. 448 с.
- Бэлнеп Р. Л. Структура «Братьев Карамазовых» [1967] / Пер. с англ. СПб.: Академический проект, 1997.
- Дунаев М. М. Федор Михайлович Достоевский (1821—1881) // Дунаев М. М. Православие и русская литература: [В 6 ч.]. М.: Христианская литература, 1997. С. 284—560.
- Накамура К. Чувство жизни и смерти у Достоевского / Авториз. пер. с япон. СПб.: Дмитрий Буланин, 1997. 332 с.
- Мелетинский Е. М. Заметки о творчестве Достоевского [ 30 червня 2020 у Wayback Machine.]. М.: РГГУ, 2001. 190 с.
- Роман Ф. М. Достоевского «Идиот»: Современное состояние изучения. М.: Наследие, 2001. 560 с.
- Касаткина Т. А. О творящей природе слова: Онтологичность слова в творчестве Ф. М. Достоевского как основа «реализма в высшем смысле». М.: ИМЛИ РАН, 2004. 480 с.
- Тихомиров Б. Н. «Лазарь! гряди вон»: Роман Ф. М. Достоевского «Преступление и наказание» в современном прочтении [ 24 вересня 2009 у Wayback Machine.]: Книга-комментарий. СПб.: Серебряный век, 2005. 472 с.
- Яковлев Л. Достоевский: призраки, фобии, химеры (заметки читателя) [ 6 травня 2020 у Wayback Machine.]. — Харьков: Каравелла, 2006. — 244 с.
- Ветловская В. Е. Роман Ф. М. Достоевского «Братья Карамазовы». СПб.: Издательство «Пушкинский Дом», 2007. 640 с.
- Роман Ф. М. Достоевского «Братья Карамазовы»: современное состояние изучения. М.: Наука, 2007. 835 с.
- Богданов Н., Роговой А. Родословие Достоевских. В поисках утерянных звеньев., М., 2008. (рос.)
- Кутзее Дж. М.. «Осень в Петербурге» (так называется это произведение в русском переводе, в оригинале роман озаглавлен «Мастер из Петербурга»). М.: Эксмо, 2010.
- Открытость бездне. Встречи с Достоевским [ 10 лютого 2012 у Wayback Machine.] Литературоведческая, философская и историографическая работа культуролога Григория Померанца.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
Посилання
- Достоєвський Федір [ 4 травня 2021 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1958. — Т. 2 : Д — Є, кн. 3. — С. 374-375. — 1000 екз.
- Достоєвський Федір Михайлович // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Lib Fedir Mihajlovich Dostoyevskijros Fyodor Mihajlovich DostoevskijPortret roboti V G Perova 1872 godPsevdonim D Drug Kuzmy Prutkova Zuboskal ij M Letopisec M ij N N Pruzhinin Zuboskalov Red F D i N N Narodivsya 30 zhovtnya 11 listopada 1821 1 Moskva Rosijska imperiyaPomer 28 sichnya 9 lyutogo 1881 1 59 rokiv Sankt Peterburg Rosijska imperiya epilepsiya i emfizema legenPohovannya dGromadyanstvo Rosijska imperiyaDiyalnist perekladach prozayik romanist eseyist novelist zhurnalist filosof biograf pismennik publicist prozayikAlma mater Vijskovij inzhenerno tehnichnij universitet Sankt Peterburg i Mikolayivske inzhenerne uchilishe d Zaklad Peterburzka akademiya naukMova tvoriv rosijskaRoki aktivnosti 1846 1880Napryamok realizmMagnum opus Zapiski z pidpillya Zlochin i kara Idiot Bisi Brati Karamazovi Zapiski z Mertvogo budinku Gravec Bidni lyudi i Dvijnik d Chlenstvo Peterburzka akademiya naukKonfesiya RPCBatko dMati dBrati sestri d Dostoyevskij Andrij Mihajlovich i dU shlyubi z Anna Dostoyevska 7 i dDiti d 7 AvtografSajt Zibrannya tvoriv Dostoyevskij Fedir Mihajlovich u Vikishovishi Vislovlyuvannya u Vikicitatah Roboti u VikidzherelahU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Dostoyevski Fe dir Miha jlovich Dostoye vskij ros doref Ѳedor Mihajlovich Dostoevskij ros Fyodor Mihajlovich Dostoevskij 30 zhovtnya 11 listopada 1821 18211111 Moskva Rosijska imperiya 28 sichnya 9 lyutogo 1881 Sankt Peterburg Rosijska imperiya rosijskij pismennik Viznanij klasikom rosijskoyi literaturi ta odnim z najkrashih romanistiv svitovogo znachennya vvazhayetsya pershim predstavnikom personalizmu v Rosiyi Tvorchist pismennika mala vpliv na svitovu literaturu zokrema na tvorchist ryadu laureativ Nobelivskoyi premiyi z literaturi stanovlennya ekzistencializmu i frojdizmu Do najvidatnishih tvoriv pismennika vidnosyat romani velikogo p yatiknizhzhya Romani Zlochin i pokarannya Idiot Bisi i Brati Karamazovi vklyucheni v spisok 100 krashih knig Norvezkogo knizhkovogo klubu 2002 roku Bagato vidomih tvoriv Dostoyevskogo bagatorazovo ekranizuvalisya ta inscenuvalisya v teatri stavilisya baletni ta operni postanovki Ukrayinske korinnyaPershim vidomim predkom pismennika i zasnovnikom rodu Dostoyevskih buv boyarin Danilo Rtishich V 1506 r za sluzhbu u knyazya Fedora Yaroslavicha vin otrimav selo Dostoyeve na terenah davnogo Pinskogo knyazivstva na Volini vid nazvi yakogo j pishlo prizvishe Odnim z jogo nashadkiv buv Feodor Dostoyevskij prokurator knyazya Andriya Kurbskogo zgadanij u dokumentah 1570 h rokiv Pid 1664 rokom u seli Sekun zgaduyetsya j inshij pan Dostoyevskij Dostoyevski volodili j susidnim selom Klichkovichi pershim vlasnikom buv Karl Dostoyevskij kotrij mav sina Gomera 1775 Dostoyevski prodali Klichkovichi Todi Grigorij Gomerovich Dostoyevskij perebravsya do Yanushpolya yak pripuskayut doslidniki pid Zhitomirom de stav svyashennikom Jogo sini takozh stali svyashennikami na Podilli Yan u seli Skala Andrij u seli Vijtivci Andrij Dostoyevskij did pismennika buv svyashennikom u 1782 1820 rr pidpisuvavsya ukrayinskoyu Andrij Pislya nogo u Vijtivcyah praviv jogo sin Lev 1820 1829 roki Inshij sin Mihajlo batko pismennika navchavsya v Podilskij seminariyi zasnovanij u Shargorodi Zvidti yak odnogo z najkrashih uchniv jogo skeruvali na navchannya do Mediko hirurgichnoyi akademiyi v Moskvu pislya navchannya stav odnim iz najkrashih likariv Mariyinskoyi likarni dlya bidnih Do vijni 1812 roku pidpisuvavsya ukrayinskoyu Mihajlo i lishe pid chas vijni koli vin pracyuvav vijskovim likarem stav pidpisuvatis vzhe rosijskoyu Mihail Mogili Dostoyevskih ye u Kalniku ZhittyepisRodina ditinstvo Mihajlo Andrijovich Dostoyevskij narodivsya u 1788 r v s Vijtivci Podilskoyi guberniyi u rodini greko katolickogo svyashennika iz 1802 roku navchavsya v duhovnij seminariyi pri Shargorodskomu Mikolayevskomu monastiri u 1809 r buv skerovanij na navchannya u moskovske viddilennya mediko hirurgichnoyi akademiyi U 1812 r pracyuvav u vijskovomu gospitali u 1813 r u Borodinskomu pihotnomu polku U 1816 r otrimav zvannya shtabs likarya Odruzhivsya 14 sichnya 1820 r z Mariyeyu Fedorivnoyu Nyechayevoyu Batki pismennika Mariya i Mihajlo Dostoyevski Moskovska Mariyinska likarnya dlya bidnih Fedir Timofijovich Nyechayev buv kupcem tretoyi gildiyi pereyihav do Moskvi z Kaluzkoyi guberniyi U 1812 roci zalishav oblozhenu Moskvu i vtrativ ves kapital prote piznishe zmig viplatiti borgi Jogo starsha donka Oleksandra vijshla zamizh za zamozhnogo kupcya Kumanina i v podalshomu bagato dopomagala rodini Dostoyevskih Mariya Fedorivna Nyechayeva zaznala znachnogo vplivu svoyih rodichiv po materinij liniyi Kotelnickih didus Mariyi pracyuvav korektorom u Moskovskij duhovnij tipografiyi Pislya narodzhennya pershoyi ditini sina Mihajla Dostoyevskij zakinchuye vijskovu sluzhbu ta pracyuye ordinatorom moskovskoyi persha bezkoshtovna klinika dlya bidnih yaku zasnuvali u 1806 r U fligeli likarni j narodivsya jogo drugij sin Fedir U 1827 roci Mihajlo Andrijovich Dostoyevskij buv nagorodzhenij chinom kolezkogo asesora sho peredbachalo spadkove dvoryanstvo U 1831 roci pridbav selo u Tulskij guberniyi iz sotneyu kriposnih selyan Prote rodinu spitkala finansova kriza hati miscevih bidnih kripakiv buli znisheni togo zh roku pozhezheyu a Dostoyevski mali rozpochati sudovu tyazhbu iz susidom Pavlom Hotyaincevim vnaslidok chogo Dostoyevskij zaklav Darove ta vikupiv selo Zhittya sim yi pidporyadkovuyetsya robochomu grafiku batka likarya Vlitku voni vihodyat na progulyanku v sad v nedilyu vidviduyut sluzhbu v cerkvi Pislya pridbannya mayetku lito provodyat v Darovomu Mariya Fedorivna vchit Mihajla ta Fedora gramoti Piznishe starshi brati navchayutsya z vikladachami vivchayut latinu z batkom Razom znajomlyatsya iz suchasnimi tvorami rosijskoyi ta francuzkoyi literaturi Osvita Smert batkiv Mihajlo ta Fedir Dostoyevski navchalisya na napivpansioni Sushara iz 1834 roku v internati Leopolda Chermaka Vikladaye rosijsku movu v internati Mikola Bilevich Vin vidviduvav literaturni zibrannya zajmavsya perekladami ta pisav virshi Mihajlo i Fedir zahoplyuyutsya rozpovidyami vchitelya ta mozhlivo vpershe zadumuyutsya pro podalshu literaturnu kar yeru U 1835 roci u Fedora stayetsya pershij napad epilepsiyi V internati Fedir trimavsya ostoron za spogadami tovarisha Kachanovskogo ce buv serjoznij zadumlivij hlopchik bilyavij iz blidim oblichchyam Jogo malo zajmali igri pid chas rekreacij vin ne zalishav majzhe knizhok provodiv reshtu vilnogo chasu u rozmovah zi starshimi vihovancyami Fedir Aleksyeyev Krayevid na Golovne inzhenerne uchilishe z boku Fontanki Z 1822 do 1835 roku u Dostoyevskih narodzhuyutsya she shestero ditej Ce pidirvalo zdorov ya Mariyi Fedorivni Z pochatku 1837 r vona ne vstaye z lizhka pomiraye 27 lyutogo vid suhot Yiyi cholovik vazhko perezhivav tragediyu pochav bilshe piti ta virishiv zvilnitisya z roboti Starshih siniv batko viddaye na navchannya v Golovne inzhenerne uchilishe popri yihnye bazhannya zajmatisya literaturoyu Titka Oleksandra Kumanina oplachuye navchannya ta bere do sebe na vihovannya inshih dvoh ditej Mihajla Dostoyevskogo Nastupnogo roku Fedir Dostoyevskij vstupaye do Golovnogo inzhenernogo uchilisha a jogo starshij brat pomilkovo buv viznanij hvorim ta rozpochav vijskovu sluzhbu pracyuvav u Reveli Fedir Dostoyevskij pislya pershogo kursu buv zalishenij na drugij rik cherez rizku vidpovid vikladachu algebri hocha zagalom mav horoshi ocinki ta staranno vchivsya U chervni 1839 roku Fedir otrimav zvistku sho jogo batko pomer Za spogadami molodshogo sina Andriya Dostoyevskogo batka vbili artilniki z yakimi toj posvarivsya Onuchka Mihajla Dostoyevskogo Lyubov Fedorivna perepovidala versiyu sho jogo znajshli posered polya de togo zadushiv kucher Rodichka V Nyechayeva pripuskala sho Mihajla Dostoyevskogo mogli vbiti v yakosti pomsti za divchinu z yakoyu toj mav zv yazok pislya smerti druzhini Fedir Dostoyevskij perezhivav gliboke potryasinnya cherez ci chutki rozdumuvav nad cim use podalshe zhittya oskilki ne mig zmiritisya z obrazom batka despota yakogo zabili jogo zh kripaki Andrij Dostoyevskij u memuarah zaznachaye sho yihnij batko iz ridnimi zavzhdi buv dobrozichlivim chasto veselim Pri vihovanni ditej nikoli ne dozvolyav fizichnogo pokarannya Vazhlivo takozh zaznachiti sho versiyi pro nasilnicku smert Mihajla Dostoyevskogo ne mayut dokumentalnogo pidtverdzhennya U 1975 roci opublikovano stattyu G Fedorova Pripushennya i logika faktiv avtor dovodit sho Mihajlo Andrijovich pomer vid insultu a chutki pro jogo vbivstvo poshiryuvav nedobrozichlivij susid Hotyaincev Z 1841 roku Fedir Dostoyevskij buv priznachenij polovim inzhenerom praporshikom pereselivsya na kvartiru v centri Sankt Peterburga U 1843 roci po zakinchennyu navchannya otrimuye posadu v kreslyarskomu inzhenernomu departamenti Trichi 1843 1845 i 1846 vidviduye brata Mihajla v Reveli Na prohannya Mihajla u Peterburzi za Fedorom naglyadav likar Rizenkampf toj pisav sho Dostoyevskij harchuvavsya tilki molokom i hlibom cherez postijnij brak groshej otrimavshi vid rodichiv 1000 rubliv rozplativsya z nagalnimi borgami ta reshtu prograv v bilyard U 1844 r Fedir Mihajlovich vidmovlyayetsya virushati v komanduvannya v Orenburg chi Sevastopol ta zvilnyayetsya Tovarishuye z Oleksiyem Beketovim hudozhnikom K Trutovskim D Grigorovichem Pochatok literaturnoyi diyalnosti 1843 rik u zhurnali Repertuar i panteon nadrukuvav pershij zavershenij pereklad Yevgeniyu Grande Balzaka bez ukazannya imeni perekladacha Avdotya Yakovlivna Panayeva Na pochatku 1845 roku z yavivsya pershij vlasnij tvir Dostoyevskogo Bidni lyudi Z tvorom oznajomilisya Grigorovich Nekrasov ta Byelinskij voni buli zahopleni syuzhetom ta perechituvali najbilsh dramatichni urivki Byelinskij visoko ociniv pershu robotu Fedora Mihajlovicha Golovne sho vrazhaye v nomu ce divovizhna majsternist rozmishuvati oblichchya pered ochima chitacha okreslivshi jogo tilki dvoma troma slovami I potim take gliboke teple spivchuttya do bidnosti do strazhdannya Skazhit vin napevno bidna lyudina i sam bagato strazhdav Napisati taku rich u dvadcyat p yat rokiv mozhe tilki genij kotrij siloyu rozuminnya v odnu hvilinu shoplyuye vse dlya chogo zvichajnij lyudini potriben dosvid bagatoh rokiv Nevdovzi Byelinskij poznajomivsya z avtorom osobisto ta zaznachiv Vam pravda vidkrita i povidomlena yak mitcyu distalasya yak dar cinujte zh vash dar i lishajtesya virnim i budete velikim pismennikom Do ciyeyi zustrichi podumki povertavsya Dostoyevskij piznishe pid chas katorgi abi zmicniti svij duh Bidni lyudi roman u listah mizh dribnim chinovnikom u vici Makarom Dyevushkinim i sirotoyu Varvaroyu Dobrosolovoyu Rozkrivaye temu hvilyuvan i pochuttiv bidnih znedolenih lyudej prignichenih zovnishnimi obstavinami Personazhi navit ne smiyut narikati na svoyu dolyu a yihni mriyi pro spokijne i shaslive zhittya tak i zalishayutsya fantaziyami Nekrasov i Grigorovich vveli Dostoyevskogo na zibrannya v budinku beletrista Ivana Panayeva Dostoyevskij zakohavsya v jogo druzhinu Avdotyu Yakovlivnu Bryansku donku vidomogo tragika yaka v yunosti gotuvalasya stati tancivniceyu Ce bulo pershe ale netrivale i nerozdilene zahoplennya Dostoyevskogo Avdotya Yakovlivna piznishe pisala Iz pershogo poglyadu na Dostoyevskogo vidno sho ce pristrasno nervovij i vrazlivij yunak Vin buv hudenkim malenkim bilyavim iz hvoroblivim kolorom oblichchya neveliki siri ochi jogo yakos nespokijno perehodili z predmeta na predmet a blidi gubi nervovo peresmikuvalisya Pervinno vin buv duzhe sorom yazlivim i ne vtruchavsya v zagalnu rozmovu Ale nezabarom vin proyaviv sebe pristrasnim sperechalnikom Cherez molodist ta nervovist vin ne vmiv voloditi soboyu i nadto yavno vislovlyuvav svoye avtorske samolyubstvo i visoku dumku pro svij talant Na literaturnomu vechori u Byelinskogo v grudni 1845 r Dostoyevskij prochitav tri glavi z novogo tvoru Dvijnik sho rozpovidaye pro rozdvoyennya osobistosti dribnogo chinovnika Yakova Petrovicha Golyadkina Golyadkin mav spodivannya na stosunki iz krasuneyu Klaroyu Olsufiyivnoyu prote yiyi batko statskij radnik viganyaye Golyadkina zi svogo domu yak neblagonadijnogo ta divakuvatogo hlopcya Pid vplivom takih potryasin Yakovu Petrovichu zdayetsya sho poryad iz nim isnuye jogo dvijnik yakomu vse vdayetsya krashe nizh samomu Golyadkinu Na cyu povist imovirno vplinuv nezakinchenij tvir Lermontova Shtoss rozpovidaye pro usamitnene zhittya neshaslivogo hudozhnika Lugina yakij zanuryuyetsya u vlasni rozdumi ta galyucinaciyi Takozh u povisti Dvijnik znajshli vidobrazhennya strahu donoshikiv politichnogo peresliduvannya tayemnoyi policiyi Vissarion Grigorovich Byelinskij vislovivsya z privodu ciyeyi povisti Dlya usyakogo komu dostupni tayemnici mistectva iz pershogo poglyadu vidno sho v Dvijnik she bilshe tvorchogo talantu i glibini dumki nizh u Bidnih lyudyah Vin visoko ociniv ideyu ta majsternist Dostoyevskogo prote kritikuvav formu virazhennya ciyeyi ideyi ta vidsutnist miri u viraznih metodah Prote u seredovishi literatoriv ta inshih uchasnikiv tvorchih zibran povist Dvijnik bula sprijnyata neodnoznachno I Turgenyev ta M Nyekrasov napisali pamflet v yakomu vismiyali pripadok epilepsiyi sho stavsya iz Dostoyevskim na vechori v muzikanta ta mecenata M Viyelgorskogo Taka reakciya koleg gliboko vrazila Dostoyevskogo Jogo tovarish ta likar S Yanovskij zgaduvav Nespodivanist perehodu vid pokloninnya i pidnesennya avtora Bidnih lyudej led ne na stupin geniya do beznadijnogo zaperechennya u nomu literaturnogo daruvannya mogla rozbiti i ne taku vrazlivu lyudinu yakoyu buv Dostoyevskij Vin stav unikati osib z kola Byelinskogo zakrivsya ves u sobi Pislya publichnih obgovoren Dvijnika ta nastupnogo tvoru Dostoyevskogo Pana Proharchina vimalyuvalisya rozbizhnosti v poglyadah Vissariona Byelinskogo ta Fedora Mihajlovicha Todi yak Byelinskij iz 1840 h rokiv vistupav za yakobinski metodi derzhavnogo perevorotu praktichnij bik mistectva jogo vpliv na suspilstvo za vidobrazhennya vplivu ekonomiki na osobistist lyudini Dostoyevskogo zahoplyuvali ideyi zagalnogo braterstva socialnoyi garmoniyi ta idealistichna estetika zasnovana na hristiyanskih cinnostyah Realistichno zmalovane misto dlya Dostoyevskogo tilki tlo dlya vnutrishnih perezhivan psihologichnih dram Cherez rozbizhnosti v poglyadah Dostoyevskij ne spilkuvavsya z Byelinskim ostannij rik jogo zhittya Pislya Byelinskogo viddilom literaturnoyi kritiki v Vitchiznyanih zapiskah zajmavsya V Majkov Na jogo zibrannyah buli prisutni poet Plesheyev D Grigorovich likar S Yanovskij Apollon Majkov Za iniciativoyu Dostoyevskogo voni orenduvali kvartiru na Vasilyevskomu ostrovi ta organizuvali spilnij pobut Fedir Mihajlovich spilkuvavsya z ta A Majkovim prote neoklasicizm yihnoyi tvorchosti ta zahoplennya antichnistyu buli daleki dlya Fedora Mihajlovicha Na Dostoyevskogo bilshe vplinuv ekonomist ta literaturnij kritik V Majkov yakij neochikuvano pomer u molodomu vici 15 lipnya 1847 roku V Majkov pisav Gogol poet perevazhno socialnij a Dostoyevskij perevazhno psihologichnij U 1846 1847 rr Dostoyevskij pracyuye nad mistichnoyu povistyu Gospodinya v yakij zvertayetsya do novih hudozhnih metodiv nadaye tvorovi kolorit romantichnoyi noveli napovnenoyi dramatichnih podij Gurtok Petrashevskogo ta aresht U 1847 roci pochav vidviduvati vidomi p yatnici Mihajla Butashevicha Petrashevskogo Petrashevskij diyach vizvolnogo ruhu spoviduvav poglyadi Fur ye stvoriv pershe socialistichne zibrannya v Rosijskij imperiyi Koli do zibran priyednavsya Dostoyevskij voni perevazhno obgovoryuvali kripactvo reformi sudu ta druku Fedir Mihajlovich zahopivsya ideyami Fur ye toj zaklikav stvoryuvati falangi agrarno promislovi asociaciyi z metoyu novoyi organizaciyi praci ta zhittya bidnogo naselennya Ideali socialnoyi garmoniyi ta mirnih zmin svitovogo ladu buli spivzvuchni uyavlennyam Dostoyevskogo Mikola Oleksandrovich Spyeshnyev odin iz prototipiv Mikoli Stavrogina v romani Bisi U notatkah Dostoyevskogo znajdeno nacherk planu romanu pro petrashevciv Oleksiyivskij ravelin Rostovcev Filipov Golovinskij Timkovskij Zadum cogo romanu tak i ne buv vtilenij ta deyaki risi uchasnikiv gurtka Petrashevskogo znajshli vidobrazhennya v personazhah romanu Bisi Pavlo Filipov zaproponuvav poshiryuvati antiuryadovi statti listivki Vasil Golovinskij yunij entuziast zvilnennya narodu buv zaproshenij Dostoyevskim ta vstig do areshtu zachitati vsogo odnu promovu Kostyantin Timkovskij lejtenant Chornomorskogo flotu sho cikavivsya literaturoyu ta buv gliboko religijnoyu lyudinoyu U koli petrashevciv jogo poglyadi kardinalno zminilisya vin spivchuvav komunistam ta buv gotovim pozhertvuvati svoyim zhittyam imovirno vplinuv na obraz Kirilova v Bisah Yaskravim liderom petrashevciv buv Mikola Spyeshnyev rozumnij bagatij ta osvichenij pomishik yakij kilka rokiv zhiv v Parizhi u Shvejcariyi Dotrimuvavsya krajnih livih poglyadiv Fedir Dostoyevskij zrobiv tri dopovidi v gurtku dvi pro literaturu j odin pro egoyizm analiz romanu Maksa Shtirnera Dostoyevskij i Plyesheyev zvernulisya do Spyeshnyeva dlya organizaciyi suto literaturnogo gurtka okremogo vid petrashevciv de voni mogli b bilsh vilno diskutuvati shodo misteckih pitan Prote liderami novogo ugrupuvannya stali radikalisti poet Durov i sam Spyeshnyev Fedir Mihajlovich vvazhav sho socialni zmini mayut vidbutisya tilki zavdyaki propagandi ta prosvitnictvu viriv u te sho kripactvo skasuyut car i pomishiki odnak pidpav pid vpliv Spyeshnyeva 7 kvitnya 1849 roku petrashevci vidsvyatkuvali den narodzhennya Fur ye zamovili jogo velikij portret rozdilili dlya zdijsnennya perekladu tekst praci Novij industrialnij ta suspilnij svit Na zborah vistupav Glinka scena vikonannya romansu Glinki vidobrazhena u tvori Vichnij cholovik 15 kvitnya 1849 roku v gurtku Dostoyevskij zachitav zaboronenij todi List Belinskogo do Gogolya Z pochatku zimi 1848 roku politichna policiya slidkuvala za zborami petrashevciv yih vidviduvav tayemnij agent Antonelli Ostannya zustrich petrashevciv vidbulasya 22 kvitnya U toj zhe den Mikola I naklav rezolyuciyu na zapisku shodo yihnoyi diyalnosti graf Orlov pidpisav nakaz pro terminovij aresht Dostoyevskogo zaareshtuvali vnochi nastupnogo dnya jogo rozmistili v Petropavlovskomu kazemati Ostannim tvorom do areshtu i katorgi Dostoyevskogo stala Nyetochka Nyezvanova Za originalnim zadumom avtora tvir mav rozkrivati temu vplivu mistectva na zhittya lyudej Prote povist vidoma nam tilki u skorochenomu viglyadi opublikovanomu v 1860 roci a prodovzhennya cogo syuzhetu Dostoyevskij tak i ne stvoriv Slidstvo trivalo chotiri misyaci v lipni areshtantam dozvolili listuvatisya z ridnimi ta otrimuvati zhurnali Brat vislav Fedoru Mihajlovichu zbirnik Shekspira ta opublikovanij v Vitchiznyanih zapiskah roman Dzhen Ejr Sharlotti Bronte U svoyih pismovih pokazah Dostoyevskij vidstoyuye poglyadi pro vazhlivist skasuvannya cenzuri pro veliku rol mistectva v zhitti suspilstva a takozh za mozhlivistyu umovchuye pro rol inshih chleniv gurtku petrashevciv Eshafot Katorga 16 listopada 1849 r vijskovij sud zakinchiv rozglyad spravi petrashevciv 19 grudnya general auditoriat vinis virok rozstril 21 uchasnikiv tayemnoyi spilki prote zvernuvsya do imperatora pro pomiluvannya vrahovuyuchi kayattya molodij vik areshtantiv a takozh vidsutnist shkidlivih naslidkiv yihnoyi diyalnosti Mikola I pomiluvav yih zaminivshi pokarannya na katorgu prote ves ceremonial strati buv dotrimanij pro zminu yihnogo viroku ogolosili v ostannij moment zamist komandi do rozstrilu Cyu scenu Fedir Mihajlovich opisav u romani Idiot U Tobolsku vidbulasya zustrich areshtantiv iz druzhinami dekabristiv ti podaruvali novopribulim politichnim v yaznyam ekzemplyar yevangelij ta klopotali pro pokrashennya yihnih umov Fedir Mihajlovich zberigav podarovanu knizhku do kincya zhittya Vid zimi 1850 roku Dostoyevskij perebuvav v Omskomu ostrozi Oficijno jomu zaboronili pisati ale cherez epileptichni napadi ta tuberkuloz yakim vin zarazivsya v ostrozi Fedir Mihajlovich chasto perebuvav u lazareti j tam potajki robiv zapisi pro tyuremne zhittya t zv Sibirskij zoshit Dostoyevskij namagavsya zblizitisya z katorzhanami prote dvoryanin i zasudzhenij za politichnij zlochin buv dlya nih chuzhim Na podolannya bar yeru mizh zvichajnimi areshtantami ta Dostoyevskim znadobilisya roki V ostrozi Dostoyevskij glibshe vivchaye Yevangeliye yedinu dozvolenu knizhku dlya v yazniv Dlya Fedora Mihajlovicha pochinayetsya duhovnij poshuk novih shlyahiv rozvitku Rosiyi sho trivav do 1860 h rokiv Pislya zaslannya Mariya Dmitrivna Dostoyevska persha druzhina pismennika Fedir Dostoyevskij 1859 r Pislya zvilnennya z ostrogu Dostoyevskij misyac prozhiv v Omsku Z 1854 roku Dostoyevskij skerovanij ryadovim u Semipalatinsk spochatku prozhivaye v zagalnij kazarmi piznishe otrimuye dozvil zhiti okremo na kvartiri vdovi U cej chas u misto priyihav prokuror O Vrangel yakij buv prisutnij pri vinesenni viroku Dostoyevskomu Voni pochali tovarishuvati zavdyaki comu znajomstvu Dostoyevskij zmig zavoditi znajomstva iz chinovnikami ta inteligenciyeyu viyizhdzhav z mista v step vlitku prozhivali na dachi viroshuvav kviti Za spogadami O Vrangelya sceni prirodi ne torkali ne hvilyuvali jogo Vin buv zahoplenij vivchennyam lyudini Spilkuvavsya z vidatnim etnografom Chokanom Valihanovim zblizivsya z P P Semenovim Tyan Shanskim U Semipalatinsku Dostoyevskij zaviv stosunki z Mariyeyu Dmitrivnoyu Isayevoyu druzhinoyu miscevogo meshkancya Oleksandra Ivanovicha Isayeva sho vtrativ posadu cherez zlovzhivannya alkogolem Za spogadami Oleksandra Vrangelya Mariya Dmitrivna bilshe shkoduvala neshasnu zabitu doleyu lyudinu Oleksandr Isayev otrimav posadu v Kuznecku prote nezabarom pomer Do Mariyi Dmitrivni pochali svatatisya bidnij vchitel Vergunov ta inshi miscevi choloviki ce sponukalo Dostoyevskogo bilsh rishuche klopotatisya pro virishennya svoyeyi doli Dostoyevskij navazhuyetsya peredati cherez Vrangelya list generalu ad yutantu Eduardu Totlebenu uchasniku oboroni Sevastopolya v Krimskij vijni do togo zh jogo brat Adolf Totleben buv odnokursnikom Fedora Mihajlovicha Totleben zvernuvsya iz klopotannyam do Oleksandra II toj dozvoliv pidvishiti Dostoyevskogo v zvanni ta drukuvatisya prote tilki pislya togo yak tayemna policiya perekonayetsya v jogo blagonadijnosti Dostoyevskij klopochetsya i pro svogo supernika Vergunova ale j dovodit v listah Mariyi Dmitrivni sho yihnye z bidnim vchitelem spilne zhittya bude neshaslivim Zreshtoyu Mariya Dmitrivna dala zgodu stati druzhinoyu Dostoyevskogo Na oblashtuvannya simejnogo zhittya Fedir Mihajlovich pozichiv groshi u rodichiv 600 rubliv sriblom u Kumaninih ta po 200 rubliv u brata Mihajla i starshih sester a takozh vzyav groshovu poziku 15 lyutogo 1857 r u Kuznecku vidbulosya vinchannya Dostoyevskogo iz Mariyeyu Dmitrivnoyu Pid chas dorogi z Kuznecka v Semipalatinsk iz Dostoyevskim stavsya napad epilepsiyi sho vkraj nalyakalo jogo narechenu Podalshe podruzhnye zhittya yih bulo neshaslivim zhili zdebilshogo okremo Mariya Dmitrivna perevazhno zajmalasya vihovannyam sina vid pershogo shlyubu Pavla Vrangel zgaduvav sho Mariya Dmitrivna vichno hvorila vereduvala ta revnuvala 13 grudnya 1858 roku Dostoyevskij u listi pisav Zhittya moye vazhke ta girke Imovirno dolya Mariyi Dmitrivni ta yiyi cholovika sho strazhdav alkogolizmom znajshla vidobrazhennya v personazhah Semena Marmeladova ta Katerini Ivanivni z romanu Zlochin i kara Lishe 1859 roku Dostoyevskij otrimav dozvil zvilnitisya ta zalishiti Sibir vin iz sim yeyu pereyizhdzhaye u Tver Todi zh vijshli drukom jogo tvori Dyadyushkin son ta Selo Styepanchikovo i jogo meshkanci U listi do studenta Fedorova u 1873 r Dostoyevskij pisav 15 rokiv ya ne perechituvav moyu povist Dyadyushkin son Teper zhe perechitavshi ocinyuyu yiyi pogano Ya napisav yiyi todi v Sibiru i pershij raz pislya katorgi vinyatkovo z metoyu znovu rozpochati literaturnu spravu i zhahlivo poboyuyuchis cenzuri yak do minulogo zaslancya U tvori Selo Stepanchikovo Dostoyevskij rozroblyaye obraz nayivnoyi prekrasnoyi lyudini pomishika Rostaneva Z troh vidavnictv v yaki zvertayetsya avtor tilki odne najmensh vplivove drukuye Selo Stepanchikovo iz deyakimi zminami 1860 roku vijshla persha dvotomna zbirka tvoriv pismennika U 1860 roci Dostoyevskij z druzhinoyu i nazvanim sinom Pavlom povernuvsya do Peterburga ale neglasne sposterezhennya za nim ne pripinyalos do seredini 1870 h rokiv Z pochatku 1861 roku Fedir Mihajlovich dopomagav bratovi Mihajlu vidavati vlasnij zhurnal Chas Poglyadi redaktoriv zhurnalu gruntivnictvo idealistichne uyavlennya pro istoriyu kulturu primirennya poyednannya inteligenciyi ta narodu zaperechennya antagonizmu v rosijskomu suspilstvi ta zahist konservativnih principiv U Peterburzi Dostoyevskij vidviduye vivtorki A P Milyukova golovnogo redaktora vidannya Svitoch Pershe misce na zborah zajmav zvisno Fedir Mihajlovich vin buv dlya vsih avtoritetom vidatnogo pismennika i buv liderom ne tilki za svoyeyu populyarnistyu ale j dostatku dumok ta zapalu z yakim vin yih vislovlyuvav zgaduvav N N Strahov Spivrobitnikom zhurnalu Dostoyevskogo ta yihnim tovarishem stav A Grigoryev U zhurnali Moskvityanin toj rozrobiv slov yanofilskij napryam literaturnoyi kritiki de moralni principi perevazhayut nad socialnimi Jogo idealistichna teoriya bazuyetsya na poglyadah Shelinga U cej chas sklalisya druzhni vidnosini ta listuvannya Fedora Mihajlovicha z Oleksandroyu Ivanivnoyu Kulikovoyu Shubert druzhinoyu likarya Yanovskogo Dostoyevskij visoko ociniv teatralnij talant Shubert Oleksandra Ivanivna navazhilasya rozijtisya iz cholovikom ta prodovzhiti svoyu kar yeru v Moskvi cherez te sho yiyi do cogo zaohochuvav Dostoyevskij spilkuvannya mizh Fedorom Mihajlovichem ta Yanovskim pripinilosya Dostoyevskij zdijsniv poyizdku za kordon vidvidav Berlin Drezden Visbaden Keln Parizh London Zhenevu Genuyu Florenciyu Milan Veneciyu ta Viden Strahov yakij suprovodzhuvav pismennika v podorozhi zgaduvav sho Dostoyevskij ne vidviduvav viznachnih pam yatok a perevazhno spoglyadav za miscevimi ta namagavsya vloviti yihni harakterni risi U Londoni Dostoyevskij zustrivsya z Gercenom ta anarhistom M Bakuninim U podorozhi Yevropoyu Dostoyevskogo takozh suprovodzhuvala Apollinariya Suslova donka kripaka yakij vikupiv sebe v grafa Sheremyetyeva iz neyu Fedir Mihajlovich poznajomivsya na publichnomu chitanni Zapisok iz Mertvogo budinku U zhurnali poryad iz svoyim romanom Prinizheni ta znevazheni Fedir Mihajlovich nadrukuvav rozpovid Suslovoyi Dopoki Voni razom domovlyalisya viyihati zakordon na pochatku lita ale Dostoyevskij zatrimavsya v Peterburzi cherez robochi pitannya Koli vin zustrivsya v serpni z Apollinariyeyu v Parizhi to diznavsya sho vona vzhe zakohana v inshogo studenta medika U Baden Badeni zahopivsya rujnivnoyu groyu v ruletku vidchuvav postijnu potrebu v groshah U Visbadeni Dostoyevskij vigrav 10 tisyach vidpraviv polovinu sumi vazhkohvorij druzhini v Rosiyu Ale nastupnogo zh dnya znovu prograv use ta zvernuvsya listom do brata shob groshi povernuli Mihajlo Dostoyevskij zauvazhuye jomu Ne rozumiyu yak mozhna grati podorozhuyuchi z kohanoyu zhinkoyu U Berlini Dostoyevskij ta Suslova proshayutsya Dostoyevskij yide v Gamburg de znovu prograye vsi groshi ta prosit u listi Suslovu pozichiti jomu groshej U shodenniku Apollinariya Suslova zapisala Meni kazhut pro Fedora Mihajlovicha Ya jogo prosto nenavidzhu Vin tak bagato zmushuvav mene strazhdati koli mozhna bulo obijtisya bez strazhdan Teper ya vidchuvayu i bachu dobre sho ne mozhu lyubiti ne mozhu znajti shastya v nasolodi kohannya tomu sho laska cholovikiv bude nagaduvati meni prinizhennya ta strazhdannya veresen 1864 r Voseni Dostoyevskij povernuvsya do Rosiyi ta namagavsya vidnoviti stosunki z Suslovoyu potovarishuvavshi z yiyi sestroyu Nadiyeyu Fedir Mihajlovich osvidchivsya Apollinariyi prote ce tilki rozdratuvalo yiyi 23 sichnya 1863 r centralnij nacionalnij komitet Polshi ogolosiv ozbroyene povstannya Gercen u zhurnali Dzvin pidtrimav nezalezhnist Polshi Zhurnal Dostoyevskogo Chas tri misyaci ne vislovlyuvav svoyu poziciyu shodo cih podij u kvitni vijshla drukom stattya Stahova Fatalne pitannya Vin zaklikav otrimati duhovnu peremogu nad polskoyu kulturoyu sho viklikalo kritiku zhurnalu Moskovski vidomosti U travni Valuyev zaboroniv nadali drukuvati zhurnal Chas pislya chogo Mihajlo Dostoyevskij zvernuvsya iz klopotannyam pro stvorennya novogo zhurnalu Epoha nadali Mihajlo obicyav povnistyu utrimatisya vid kritiki politichnogo ustroyu v Rosiyi ta politichnoyi satiri Dozvil na druk zhurnalu Mihajlo otrimav ale tilki v sichni novogo roku koli peredplata na zhurnali vzhe bula oformlena chitachami vidtak Mihajlo ponis znachni finansovi vtrati U 1864 r Fedir Mihajlovich vtrativ troh ridnih lyudej druzhinu brata ta tovarisha Apollona Grigoryeva Mariya Dmitrivna hvora na tuberkuloz pereyihala do Volodimira prote yij ne pokrashalo ta vona prodovzhila likuvannya kumisom v Moskvi u likarya A Ivanova 15 kvitnya 1864 r vona pomerla U Mihajla Dostoyevskogo viyavili zapalennya pechinki prote cherez negarazdi iz vidannyam zhurnalu vin prodovzhiv robotu ta pomer 10 lipnya 1864 r Pislya brata na utrimanni Fedora Mihajlovicha lishilisya sim ya Mihajla jogo pozashlyubnij sin ta borgi za zhurnal na 33 tisyachi rubliv U lipni 1864 r Apollon Grigoryev buv uv yaznenij cherez borgi Jogo vikupiv nevidomij prote 25 veresnya vin pomer vid sercevogo napadu I os ya zalishivsya raptovo odin i stalo meni prosto strashno Vse zhittya rozlamalosya navpil Stalo vse navkolo mene holodno i bezlyudno pishe Dostoyevskij v listi Vrangelyu 31 bereznya 1865 r Cherez piv roku pislya smerti brata vidannya Epohi pripinili lyutij 1865 roku U bezvihidnomu materialnomu stanovishi Dostoyevskij napisav glavi Zlochinu i kari poslavshi yih M N Katkovu pryamo v zhurnalnij nabir konservativnogo Russkogo vestnika de yih drukuvali z nomera v nomer U chervni 1865 r Dostoyevskij oselivsya v seli Lyublini nepodalik vid dachi sestri Viri Ivanovoyi Yiyi rodina spodivalasya na shlyub nevistki Oleni Pavlivni z Dostoyevskim pasinok Viri Ivanovoyi buv vazhkohvorim Donka Viri Ivanovoyi Mariya Oleksandrivna bula ucheniceyu Moskovskoyi konservatoriyi vikonala romans na virshi Gejne ci ryadki Dostoyevskij zrobiv ostannimi slovami geroyini Katerini Ivanivni Marmeladovoyi Profesor Lyubimov vichituvav rukopis Dostoyevskogo ta ne dozvoli drukuvati chetvertu chastinu chetvertoyi glavi de Raskolnikov ciluye nogu Soni Marmeladovoyi a ta chitaye jomu Yevangeliye Dostoyevskij zmushuvav buv pereroblyuvati svij tvorchij zadum Cogo zh chasu pid zagrozoyu vtrati prav na svoyi vidannya na 9 nastupnih rokiv na korist vidavcya vin zobov yazavsya napisati jomu novij roman Za poradoyu druziv Dostoyevskij najnyav dvadcyatirichnu stenografistku Gannu Snitkinu yaka dopomogla jomu vporatisya z cim zavdannyam Niyakimi slovami ne mozhna peredati togo gnityuchogo ta zhalisnogo vrazhennya yake spraviv na mene Fedir Mihajlovich za pershoyi nashoyi zustrichi Vin meni vidavsya rozgublenim vazhko sturbovanim bezporadnim samotnim rozlyuchenim majzhe hvorim Zdavalosya sho vin nastilki prignoblenij yakimis negarazdami sho ne bachit vashogo oblichchya j ne spromozhnij vesti zv yaznoyi rozmovi zgaduvala Ganna Snitkina Naprikinci romanu zapisu romanu Gravec ya pomitiv sho stenografistka moya mene shiro lyubit hocha nikoli ne kazala pro ce ni slova a meni vona vse bilshe i bilshe podobalasya Oskilki vid smerti brata meni zhahlivo nudno i vazhko zhiti ya zaproponuvav yij za mene vijti pisav Dostoyevskij u listi Pislya zaruchin Anna Grigorivna diznalasya pro velichezni borgi narechenogo Odnogo razu Fedir Mihajlovich navidavsya do Anni Grigorivni bez shubi viyavilosya sho naperedodni vin mav svarku z rodichami cherez groshi ta jogo yedinu shubu virishili zaklasti Vesillya vidbulosya 15 lyutogo pid chas vidvidin rodichiv Anni Grigorivni iz Dostoyevskim stavsya epileptichnij napad Roman Zlochin i kara buv zakinchenij i oplachenij duzhe dobre Ale shob ci groshi v nogo ne vidibrali kreditori pismennik poyihav za kordon zi svoyeyu druzhinoyu poyizdka planuvalasya trivalistyu v kilka misyaciv Vidvidali Drezden u Baden Badeni Dostoyevskij mav svarku iz Turgenyevim U Zhenevi buv prisutnim na zborah Ligi miru ta svobodi proti vijni Franciyi ta Prussiyi uchasnikami buli Viktor Gyugo Garibaldi Bakunin U Drezdeni oglyanuv kartinu Mertvij Hristos Gansa Golbejna yaka spravila na nogo vrazhennya vzagali ce nastilki shozhe na spravzhnogo mercya sho naspravdi meni zdavalosya sho ya ne navazhusya zalishitisya z nim v odnij kimnati Pripustimo sho ce divovizhno virno ale naspravdi ce duzhe neestetichno i v meni ce viklikalo tilki vidrazu i yakijs strah Fedya zh zahoplyuvavsya ciyeyu kartinoyu pisala Anna Grigorivna v shodenniku 5 bereznya 1868 r u Shvejcariyi v podruzhzhya narodilasya donka Sonya ta 24 travnya vona pomerla Do Rosiyi Dostoyevski viyihali tilki 5 lipnya 1871 roku Vsi zapisi notatki Fedir Mihajlovich znishiv boyavsya sho yih konfiskuyut na kordoni Udoma Dostoyevski diznalisya sho vsyu yihnyu vlasnist prodali kreditori Tvorchist Dostoyevskogo u 70 ti roki Pochinayuchi pracyuvati nad romanom Bisi 1870 1871 Dostoyevskij mav namir stvoriti pamflet proti zahidnikiv ta nigilistiv 1875 z yavivsya roman Pidlitok ros Podrostok u yakomu pismennik zmalyuvav rozpad rodini vtratu tradicijnih svyatin ta poshuk novih 1877 Dostoyevskogo obrali pochesnim chlenom Akademiyi nauk Vin uzhe zavoyuvav zagalnu slavu ta viznannya Ale zdorov ya pismennika znachno pogirshilosya 1878 roku vid napadu epilepsiyi pomer sin Fedora Mihajlovicha Oleksij Pismennik tyazhko perezhivav vtratu sina Vidbulasya besida Dostoyevskogo zi starcem Amvrosiyem v Optinskij pustini 1879 roku z yavivsya roman Brati Karamazovi Perebuvannya v Ukrayini Vlitku 1877 roku Fedir Dostoyevskij vidpochivav ta pracyuvav nad romanom Brati Karamazovi u vzhe neisnuyuchomu seli Malij Prikil nini teritoriya Maloribickoyi silskoyi radi Krasnopilskogo rajonu na Sumshini SmertU sichni 1881 roku tuberkuloz u Dostoyevskogo uskladnivsya krovoharkannyam 27 sichnya Fedir Mihajlovich poproshavsya iz druzhinoyu ta ditmi poprosiv peredati sinovi Yevangeliye sho toj otrimav vid druzhin dekabristiv u Tobolsku Vvecheri togo zh dnya Dostoyevskogo ne stalo 1 lyutogo 1881 roku Dostoyevskogo pohovali v Oleksandro Nevskij lavri Pam yatnik na mogili F M DostoyevskogoSuspilno politichni poglyadiZa zhittya Dostoyevskogo v kulturnih sharah suspilstva protiborstvuvali prinajmni dva politichni techiyi slov yanofilstvo i zahidnictvo sut yakih priblizno taka prihilniki pershogo stverdzhuvali sho majbutnye Rosiyi v narodnosti pravoslav yi ta samoderzhavstvi prihilniki drugogo vvazhali sho rosiyani povinni v usomu brati priklad z yevropejciv I ti i inshi rozmirkovuvali nad istorichnoyu doleyu Rosiyi U Dostoyevskogo zh bula svoya ideya pochvennictvo Vin buv i zalishavsya rosijskoyu lyudinoyu nerozrivno pov yazanoyu z narodom ale pri comu ne zaperechuvav dosyagnennya kulturi ta civilizaciyi Zahodu Z plinom chasu poglyadi Dostoyevskogo rozvivalisya i v period svogo tretogo perebuvannya za kordonom vin ostatochno stav perekonanim monarhistom Ivan Franko oharakterizuvav Dostoyevskogo v nacionalnih pitannyah yak dosit tupogo shovinista Panslavizm Poslidovno obstoyuvav rosijsku impersku politiku Vislovlyuvav ideyi zahoplennya Konstantinopolya yak rezultat dobrovilnogo sluzhinnya rosijskogo narodu za brativ u viri i krovi slov yan ta proti nevirnih Zolotij Rig i Konstantinopol vse ce bude nashe Pri comu viznavav sho navit sered slov yan bagato hto vvazhaye rosiyan za varvariv Shovinizm ta ukrayinofobiya Mav yaskravo virazheni prorosijski shovinistichni ta ukrayinofobski poglyadi Vin vvazhav Rosijsku imperiyu najvelichnishoyu derzhavoyu a rosijsku literaturu providnoyu literaturoyu svitu ta rushiyem civilizacijnogo progresu Dostoyevskij vidmovlyav u pravi na isnuvannya ne lishe ukrayincyam a j inshim slov yanskim narodam vvazhayuchi isnuvannya yihnih nacionalnih kultur pereshkodoyu na shlyahu rozvitku rosijskoyi civilizaciyi Vidome jogo vislovlyuvannya z cogo privodu za 1876 rik Serb maloros tosho yakij spivchuvaye ridnij movi ridnij literaturi rishucho shkidlivij chlen suspilstva Vin galmuye spravu zagalnoyi osviti zagalnoyi velikoruskoyi literaturi v kotrij vves poryatunok usya nadiya Vin maloros galmuye postup civilizaciyi stvorenoyi samim velikoruskim narodom sho stvoriv najbilshu derzhavu Tilki velikoros velikodushno j chesno divitsya na vsi nacionalnosti bez usyakoyi zlobi i uperedzhennya tim chasom yak maloros napriklad vichno trimaye kamin za pazuhoyu i ne mozhe stavitis do velikorosa inakshe yak z vorozhistyuOriginalnij tekst ros Serb maloross i t d sochuvstvuyushij rodnomu yazyku rodnoj literature polozhitelno zlovrednyj chlen obshestva on tormozit rabotu vseobshego prosvesheniya vseobshej velikorusskoj literatury v kotoryh vse spasenie vsya nadezhda On tormozit hod civilizacii sozdannoj odnim velikorusskim narodom sumevshim sozdat velichajshee iz gosudarstv Odin velikoross velikodushno i chestno smotrit na vse nacionalnosti bez vsyakoj zloby i prednamerennosti togda kak maloross naprimer vechno derzhit kamen za pazuhoj i ne mozhet otnestis k velikorossu inache kak s vrazhdoj Antisemitizm Antisemitizm buv neviddilnoyu chastinoyu svitoglyadu Fedora Dostoyevskogo i znahodiv virazhennya yak v jogo hudozhnih tak i v publicistichnih tvorah Svitoglyad pismennika poyednuvav ksenofobiyu ta nenavist do inorodciv j ne pravoslavnih viryan Zagalom take poyednannya ye harakternoyu risoyu rosijskogo nacionalizmu novogo chasu Krim togo Dostoyevskij yak gliboko viruyuchij pravoslavnij hristiyanin vidchuvav potuzhnu nenavist do yudayizmu Pershij yevrejskij personazh u jogo tvorchosti ce Isaj Fomich Bumshtejn Zapiski z Mertvogo domu 1861 62 rizkij yevrej katorzhnik stilizovanij pid gogolivskogo Yankelya z Tarasa Bulbi Zovnishnist povedinka obryadovist ta mova Isaya zobrazheni nasmishkuvato j nedobrozichlivo bez najmenshoyi sprobi proniknennya v jogo psihologiyu i v znachennya vikonuvanih nim obryadiv Majzhe vsi yevreyi u tvorah Fedora Dostoyevskogo negativni personazhi nebezpechni j zhalyugidni vodnochas Voni poyednuyut u sobi cilu nizku negativnih lyudskih yakostej boyaguztvo nahabstvo hitrist zhadibnist bezchesnist Pri opisi yevrejskih personazhiv vin chasto vdayetsya do shtampiv i naklepiv vulgarnogo antisemitizmu Napriklad u Bisah yevrej vihrest Lyamshin oskvernyaye ikonu Bogomateri u Bratah Karamazovih dopuskayetsya spravedlivist krivavogo naklepu a same zvinuvachennya yudeyiv u ritualnomu vzhivanni krovi hristiyanskih nemovlyat Zamist slova yevrej Dostoyevskij voliv u svoyih tvorah vzhivati prinizlivi etnonimi ros zhidy zhidki zhidishki zhidyugi zhidenyata Sim ya i otochennyaDid pismennika Andrij Grigorovich Dostoyevskij 1756 blizko 1819 sluzhiv uniatskim piznishe pravoslavnim svyashennikom u seli Vijtivci poblizu Nemirova Batko Mihajlo Andrijovich 1787 1839 navchavsya v Moskovskomu viddilenni Imperatorskij mediko hirurgichnij akademiyi sluzhiv likarem u Borodinskomu pihotnomu polku ordinatorom v Moskovskomu vijskovomu gospitali likarem v Mariyinskij likarni Moskovskogo vihovnogo budinku tobto v likarni dlya nezamozhnih she vidomoyi pid nazvoyu Bozhedomka U 1831 pridbav nevelike selo Darove v Kashirskomu poviti Tulskoyi guberniyi a v 1833 i susidnye selo Cheremoshnyu Chermashnyu de v 1839 roci buv ubitij vlasnimi kripakami Pristrast jogo do spirtnih napoyiv mabut zbilshilasya i vin majzhe postijno perebuvav ne v normalnomu stani Nastala vesna malo sho obicyala horoshogo Os u cej to chas v seli Chermashne na polyah pid uzlissyam pracyuvala artil muzhikiv v desyatok chi pivtora desyatka lyudej dilo znachit bulo daleko vid zhitla Vivedenij iz sebe yakoyus neuspishnoyu diyeyu selyan a mozhe buti tilki sho zdavavsya jomu takim batko rozlyutivsya i pochav duzhe krichati na selyan Odin z nih bilsh zuhvalij vidpoviv na cej krik silnoyu grubistyu i slidom za tim zlyakavshisya ciyeyi brutalnosti kriknuv Hlopci karachun jomu I z cim vigukom vsi selyani v chisli do 15 osib kinulisya na batka i v odnu mit zvichajno pokinchili z nim Iz spogadiv A M Dostoyevskogo Mati Dostoyevskogo Mariya Fedorivna 1800 1837 pohodila z bagatoyi moskovskoyi kupeckoyi sim yi Nechayevih yaka pislya Vitchiznyanoyi vijni 1812 r vtratila bilshist statkiv U 19 rokiv vona vijshla zamizh za Mihajla Dostoyevskogo Vona bula za spogadami ditej dobroyu matir yu i narodila v shlyubi chotiroh siniv i chotiroh dochok sin Fedir buv drugoyu ditinoyu M F Dostoyevska pomerla vid suhot Na dumku doslidnikiv tvorchosti velikogo pismennika okremi risi Mariyi Fedorivni znajshli vidobrazhennya v obrazah Sofiyi Andriyivni Dovgorukoyi Pidlitok ta Sofiyi Ivanivni Karamazovoyi Brati Karamazovi Starshij brat Dostoyevskogo takozh stav literatorom na jogo tvorchosti poznachivsya vpliv brata a nad zhurnalom Chas brati pracyuvali znachnoyu miroyu spilno Molodshij brat Andrij stav arhitektorom Dostoyevskij bachiv v jogo sim yi gidnij zrazok simejnogo zhittya A M Dostoyevskij zalishiv cinni spogadi pro svogo brata Z sester Dostoyevskogo najblizhchi vidnosini sklalisya u pismennika z Varvaroyu Mihajlivnoyu 1822 1893 pro yaku vin pisav bratovi Andriyu Ya yiyi lyublyu vona slavna sestra i chudova lyudina 28 listopada 1880 r Z chislennih pleminnikiv i pleminnic Dostoyevskij lyubiv i vidilyav Mariyu Mihajlivnu 1844 1888 yaku vidpovidno do spogadiv L F Dostoyevskij lyubiv yak vlasnu dochku pestiv yiyi ta rozvazhav koli vona bula she malenkoyu piznishe pishavsya yiyi muzichnim talantom i yiyi uspihom u molodih lyudej prote pislya smerti Mihajla Dostoyevskogo cya blizkist zijshla nanivec Nashadki Fedora Mihajlovicha j dali prozhivayut u Sankt Peterburzi FilosofiyaYak pokazav Nogovicin O M u svoyij roboti Dostoyevskij ye najyaskravishim predstavnikom ontologichnoyi refleksivnoyi poetiki yaka na vidminu vid tradicijnoyi opisovoyi poetiki zalishaye personazh u pevnomu sensi vilnim u svoyih vidnosinah z tekstom yakij jogo opisuye sho proyavlyayetsya v tomu sho vin usvidomlyuye svoye z nim vidnoshennya i diye vihodyachi z nogo Zvidsi vsya paradoksalnist superechlivist i neposlidovnist personazhiv Dostoyevskogo Yaksho v tradicijnij poetici personazh zalishayetsya zavzhdi u vladi avtora zavzhdi zahoplenij podiyami zahoplenij tekstom tobto zalishayetsya cilkom opisovim cilkom vklyuchenim u tekst cilkom zrozumilim pidleglim prichinam i naslidkam ruhu opovidi to v ontologichnij poetici mi vpershe stikayemosya z personazhem yakij namagayetsya chiniti opir tekstualnim stihiyam svoyij pidvladnosti tekstu namagayuchis jogo perepisati Pri takomu pidhodi pismenstvo ye ne opis personazha v riznomanitnih situaciyah i polozhennyah jogo u sviti a spivperezhivannya jogo tragediyi jogo svavilnomu nebazhanni prijnyati tekst svit v jogo nepereborna nadmirnist stosovno nogo potencijna neskinchennist Vpershe na take osoblive stavlennya Dostoyevskogo do svoyih personazhiv zvernuv uvagu Mihajlo Bahtin Znachennya ta vshanuvannyaFedir Dostoyevskij spraviv znachnij vpliv na rozvitok literaturnogo i kulturnogo procesu ne tilki v Rosiyi Prikmetno sho i v nash chas poch XXI st Dostoyevskij lishayetsya najbilsh chitanim rosijskomovnim avtorom na Zahodi ta v cilomu sviti Tvori pismennika tradicijno vklyuchayutsya do navchalnih program prichomu ne tilki vishivskih i filologichnih u bagatoh krayinah svitu Zagalom funkciyuyut sim muzeyiv Fedora Dostoyevskogo u sviti po odnomu v Bilorusi ta Kazahstani reshta v Rosiyi Perelik tvorivRomani Bidni lyudi 1846 Prinizheni ta znevazheni 1861 Zlochin i kara 1866 Gravec roman 1866 Idiot 1869 Bisi 1872 Pidlitok 1875 Brati Karamazovi 1880 Povisti Dvijnik 1846 Gospodinya 1847 Bili nochi 1848 Selo Stepanchikove i jogo meshkanci 1859 Zapiski z Mertvogo budinku 1861 1864 Perekladi ukrayinskoyuCej rozdil potrebuye dopovnennya listopad 2017 roman Zlochin i kara perekladali M Podolinskij 1927 r Vinnipeg I Sergiyev 1958 r perevidannya 2014 r roman Brati Karamazovi nadrukuvali ukrayinskoyu movoyu u vidavnictvi hudozhnoyi literaturi Dnipro v 1965 r na sajti biblioteki ukrayinskoyi literaturi UkrLib vikladeno perekladi tvoriv Bidni lyudi Bili nochi Brati Karamazovi Dyadechkiv son Zapiski z mertvogo domu Zlochin i kara Prinizheni ta znevazheni Idiot Hlopchik u Hrista na yalinci ne vkazavshi perekladachiv Ekranizaciyi tvorivCej rozdil potrebuye dopovnennya listopad 2017 1992 Son smishnoyi lyudini multfilmDiv takozh3453 Dostoyevskij asteroyid nazvanij na chest pismennika Pam yatnik DostoyevskomuKomentariNini v Berestejskij oblasti Bilorusi PrimitkiBelkin A A Dostoevskij F Kratkaya literaturnaya enciklopediya Moskva Sovetskaya enciklopediya 1962 T 2 d Track Q4239850d Track Q649 A Kirpichnikov Dostoevskij Fedor Mihajlovich Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1893 T XI S 72 81 d Track Q656d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q23892913d Track Q19937818 T Se Dostoievsky Feodor Mikhailovich Encyclopaedia Britannica a dictionary of arts sciences literature and general information H Chisholm 11 New York Cambridge England University Press 1911 Vol 8 P 438 439 d Track Q867541d Track Q19937821d Track Q7793857 Fjodor Dostojewski d Track Q17299517 unspecified title ISBN 0 691 01355 1 Dostoevskaya Anna Grigorevna Dode Evraziya 1931 T 23 S 331 332 d Track Q20078554d Track Q43200290d Track Q43399247 Catalog of the German National Library d Track Q23833686 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 BeWeB d Track Q77541206 Perapis vojska Vyalikaga knyastva Litoyskaga 1528 goda Metryka Vyalikaga knyastva Litoyskaga Kn 523 Kn Publichnyh spray 1 Padryht A I Grusha M F Spirydonay M A Vajtovich NAN Belarusi In t gistoryi Minsk Belaruskaya navuka 2003 444 s 1 4 serpnya 2020 u Wayback Machine Dani pro zhittya Mihajla Dostoyevskogo na resursi www fedordostoevsky ru Vrangel A E Vospominaniya o Dostoevskom v Sibiri 1854 56 gg SPb Tipografiya A S Suvorina 1912 Kozir Oleksandr Odne lito u Malomu Prikoli Sumshina 2017 28 13 lipnya S 10 Kost S Sho take moskvofilstvo i yak z nim borotisya Visnik Lvivskogo universitetu 2020 Arhiv originalu za 18 lipnya 2017 Procitovano 28 chervnya 2017 Arhiv originalu za 3 travnya 2018 Procitovano 28 chervnya 2017 Dostoyevskij Shevchenko Ukrayina 2017 04 07 u Wayback Machine gazeta Svoboda ch 207 rik LXXVII 12 go listopada 1970 Dostoevskij Fyodor Elektronnaya evrejskaya enciklopediya ros Fedir Dostoyevskij povni teksti tvoriv www ukrlib com ua Procitovano 13 lyutogo 2024 DzherelaVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Dostoyevskij Fedir Mihajlovich Adler A Dostoyevskij 26 zhovtnya 2021 u Wayback Machine ukr Annenskij I Dostoyevskij 26 zhovtnya 2021 u Wayback Machine ukr Antinomiya shlyahetnist mishanstvo poetika romanu Dostoyevskogo Bidni lyudi 5 grudnya 2014 u Wayback Machine Bistrova O O Bistrova O Poetikalna paradigma romannoyi prozi F Dostoyevskogo v aspekti teoretichnih idej D Chizhevskogo Ternopil Drogobich Shvidkodruk 2010 392 s Melnik Viktor Doroga do Dostoyeva U seli Vijtivci na Vinnichchini naprikinci kvitnya vidkriyetsya muzej Dostoyevskogo Ukrayina moloda z yasuvala bagato cikavogo pro rodovid ta ukrayinski koreni vsesvitno vidomogo pismennika 5 bereznya 2016 u Wayback Machine Ukrayina Moloda 067 za 11 kvitnya 2009 roku Osmolovskij V Sprijnyattya Dostoyevskogo na Ukrayini Hudozhnij svit Dostoyevskogo Lit krit statti Kiyiv Dnipro 1973 S 144 174 Pushak Yu Osoblivosti kompetentnogo chitannya tvoriv Dostoyevskogo v suchasnij Ukrayini 1991 2008 7 kvitnya 2018 u Wayback Machine Visnik Lvivskogo universitetu Seriya Inozemni movi 2011 Vip 18 S 233 240 Suchasna interpretaciya hudozhnih tvoriv F M Dostoyevskogo Mizhvuz zb nauk prac Red kol V A Zarva ta in Kiyiv Berdyansk 1998 127 s Hvilya L Velikij gumanist Do 150 richchya z dnya narodzhennya F M Dostoyevskogo Kiyiv 1971 27 s Na dopomogu lektoru Hudozhnij svit Dostoyevskogo Lit krit statti Kiyiv Dnipro 1973 260 s Belinskij V G https web archive org web 20110405112033 http az lib ru b belinskij w g text 0090 shtml Arhivovano5 kvitnya 2011 u Wayback Machine Vstupitelnaya statya Peterburgskij sbornik izdannyj N Nekrasovym SPb 1846 Grossman L Dostoevskij iz serii Zhizn zamechatelnyh lyudej vypusk 24 357 Moskva Molodaya gvardiya 1963 g Dobrolyubov N A Zabitye lyudi 6 grudnya 2010 u Wayback Machine Sovremennik 1861 9 otd II L Allen Gumanizm Dostoevskogo v svete ego antropologii Vestnik MGU Seriya 7 Filosofiya 1981 6 S 82 29 14 lipnya 2014 u Wayback Machine Leontev K N O vsemirnoj lyubvi Po povodu rechi F M Dostoevskogo na Pushkinskom prazdnike 25 listopada 2010 u Wayback Machine Varshavskij dnevnik 1880 29 iyulya 162 S 3 4 7 avgusta 169 S 3 4 12 avgusta 173 S 3 4 Merezhkovskij D S L Tolstoj i Dostoevskij Hristos i antihrist v russkoj literature T 1 Zhizn i tvorchestvo SPb Mir iskusstva 1901 366 s T 2 Religiya L Tolstogo i Dostoevskogo SPb Mir iskusstva 1902 LV 530 s Mihajlin I Dostoyevskij i Shevchenko Naukovo literaturne ese Harkiv MP Vidavec 1994 67 s Mihajlovskij N K Zhestokij talant 6 grudnya 2010 u Wayback Machine Otechestvennye zapiski 1882 9 10 Mokryak L Filosofiya pedagogiki F M Dostoevskogo Ternopol Terno graf 2005 184 s Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Dostoyevskij Fedir Mihajlovich Pas O Dostoyevskij bis ta ideolog 16 bereznya 2022 u Wayback Machine ukr Pisarev D I Borba za sushestvovanie 6 grudnya 2010 u Wayback Machine Delo 1868 8 Poddubnaya R Fedor Dostoevskij i Taras Shevchenko materialy k istorii nesostoyavshejsya druzhby Visnik Harkivskogo universitetu 284 T G Shevchenko Pitannya movoznavstva i literaturoznavstva 1986 S 10 23 Rozanov V V Legenda o Velikom inkvizitore F M Dostoevskogo 24 listopada 2010 u Wayback Machine Opyt kriticheskogo kommentariya Russkij vestnik 1891 T 212 yanvar S 233 274 Fevral S 226 274 T 213 mart S 215 253 Aprel S 251 274 Otd izd SPb Nikolaev 1894 244 s Romanov Yu Arhetipicheskij obraz podpolnogo geroya v tvorchestve F M Dostoevskogo Harkov NTU HPI Lider 2015 191 s Romanov Yu Tvorchestvo F M Dostoevskogo v trudah ukrainskih literaturovedov 19 sichnya 2019 u Wayback Machine Dostoevskij Materialy i issledovaniya Sankt Peterburg Nestor Istoriya 2013 T 20 S 265 285 Solovyov V S Tri rechi v pamyat Dostoevskogo 3 travnya 2012 u Wayback Machine 1881 1883 M 1884 55 s F M Dostoevskij i kanun tretego tysyacheletiya Stanovlenie i razvitie klassicheskoj russkoj filosofskoj tradicii ot I V Kireevskogo do D L Andreeva 27 listopada 2020 u Wayback Machine Otv red Alyaev G Suhodub T Kiev Kiev Rus 2010 357 s Sherdakov V N Poiski F M Dostoevskim nravstvennyh ustoev cheloveka Filosofskie nauki 1981 6 S 94 102 14 lipnya 2014 u Wayback Machine Shestov L Dostoevskij i Nicshe SPb 1906 Ivanov Vyach I Dostoevskij i roman tragediya 2 listopada 2010 u Wayback Machine Russkaya mysl 1911 Kn 5 S 46 61 Kn 6 S 1 17 Pereverzev V F Tvorchestvo Dostoevskogo M 1912 pereizd v kn Gogol Dostoevskij Issledovaniya M 1982 Tynyanov Yu N Dostoevskij i Gogol K teorii parodii 6 grudnya 2010 u Wayback Machine Pg OPOYaZ 1921 Berdyaev N A Mirosozercanie Dostoevskogo 9 listopada 2010 u Wayback Machine Praga 1923 238 s Volockoj M V Hronika roda Dostoevskih 1506 1933 M 1933 Engelgardt B M Ideologicheskij roman Dostoevskogo F M Dostoevskij Stati i materialy Pod red A S Dolinina L M Mysl 1924 Sb 2 S 71 109 Dostoevskaya A G 1925 M Hudozhestvennaya literatura 1981 Frejd Z Dostoevskij i otceubijstvo 1 grudnya 2010 u Wayback Machine 1925 Klassicheskij psihoanaliz i hudozhestvennaya literatura Sost i obsh red SPb Piter 2002 S 70 88 Mochulskij K V Dostoevskij Zhizn i tvorchestvo Parizh YMCA Press 1947 564 s Losskij N O Dostoevskij i ego hristianskoe miroponimanie Nyu Jork Izdatelstvo imeni Chehova 1953 406 s Dostoevskij v russkoj kritike Sboknik statej M 1956 vstup st i prim A A Belkina Leskov N S O kufelnom muzhike i pr Sobr soch t 11 M 1958 S 146 156 Grossman L P M Molodaya gvardiya 1962 543 s Zhizn zamechatelnyh lyudej Seriya biografij Vyp 24 357 Bahtin M M Problemy tvorchestva Dostoevskogo 27 lyutogo 2005 u Wayback Machine L Priboj 1929 244 s 2 e izd pererab i dop M Sovetskij pisatel 1963 363 s Dostoevskij v vospominaniyah sovremennikov V 2 t M 1964 T 1 6 listopada 2010 u Wayback Machine T 2 24 grudnya 2010 u Wayback Machine Fridlender G M Realizm Dostoevskogo M L Nauka 1964 404 s Mejer G A Svet v nochi O Prestuplenii i nakazanii Opyt medlennogo chteniya Frankfurt Main Posev 1967 515 s F M Dostoevskij Bibliografiya proizvedenij F M Dostoevskogo i literatury o nyom 1917 1965 M Kniga 1968 407 s Kirpotin Valerij Yakovl Dostoevskij i Belinskij M Hudozh lit 1976g 304s tir 20tis Kirpotin V Ya Razocharovanie i krushenie Rodiona Raskolnikova Kniga o romane Dostoevskogo Prestuplenie i nakazanie M Sovetskij pisatel 1970 448 s Te zh vid 2 ge 1974 r 456s tir 20 000ekz tv zelena palit f A5 Valerij Yakovich im ya j po bat avtora Zaharov V N Problemy izucheniya Dostoevskogo Uchebnoe posobie Petrozavodsk 1978 Zaharov V N Sistema zhanrov Dostoevskogo Tipologiya i poetika L 1985 Toporov V N O strukture romana Dostoevskogo v svyazi s arhaicheskimi shemami mifologicheskogo myshleniya Prestuplenie i nakazanie 1973 Toporov V N Mif Ritual Simvol Obraz Issledovaniya v oblasti mifopoeticheskogo M 1995 S 193 258 Dostoevskij Materialy i issledovaniya 23 lipnya 2010 u Wayback Machine AN SSSR IRLI L Nauka 1974 2007 Vyp 1 18 prodolzhayusheesya izdanie Odinokov V G Tipologiya obrazov v hudozhestvennoj sisteme F M Dostoevskogo Novosibirsk Nauka 1981 144 s Seleznyov Yu I Dostoevskij 6 grudnya 2010 u Wayback Machine M Molodaya gvardiya 1981 543 s il Zhizn zamechatelnyh lyudej Seriya biografij Vyp 16 621 Volgin I L Poslednij god Dostoevskogo Istoricheskie zapiski M Sovetskij pisatel 1986 Saraskina L I Besy roman preduprezhdenie M Sovetskij pisatel 1990 488 s Allen L Dostoevskij i Bog 1981 Per s fr E Vorobevoj SPb Filial zhurnala Yunost Dyusseldorf Goluboj vsadnik 1993 160 s Guardini R Chelovek i vera 1932 Per s nem Bryussel Zhizn s Bogom 1994 332 s Kasatkina T A Harakterologiya Dostoevskogo Tipologiya emocionalno cennostnyh orientacij M Nasledie 1996 335 s Laut R Filosofiya Dostoevskogo v sistematicheskom izlozhenii 1950 Per s nem I S Andreevoj Pod red A V Gulygi M Respublika 1996 448 s Belnep R L Struktura Bratev Karamazovyh 1967 Per s angl SPb Akademicheskij proekt 1997 Dunaev M M Fedor Mihajlovich Dostoevskij 1821 1881 Dunaev M M Pravoslavie i russkaya literatura V 6 ch M Hristianskaya literatura 1997 S 284 560 Nakamura K Chuvstvo zhizni i smerti u Dostoevskogo Avtoriz per s yapon SPb Dmitrij Bulanin 1997 332 s Meletinskij E M Zametki o tvorchestve Dostoevskogo 30 chervnya 2020 u Wayback Machine M RGGU 2001 190 s Roman F M Dostoevskogo Idiot Sovremennoe sostoyanie izucheniya M Nasledie 2001 560 s Kasatkina T A O tvoryashej prirode slova Ontologichnost slova v tvorchestve F M Dostoevskogo kak osnova realizma v vysshem smysle M IMLI RAN 2004 480 s Tihomirov B N Lazar gryadi von Roman F M Dostoevskogo Prestuplenie i nakazanie v sovremennom prochtenii 24 veresnya 2009 u Wayback Machine Kniga kommentarij SPb Serebryanyj vek 2005 472 s Yakovlev L Dostoevskij prizraki fobii himery zametki chitatelya 6 travnya 2020 u Wayback Machine Harkov Karavella 2006 244 s ISBN 966 586 142 5 Vetlovskaya V E Roman F M Dostoevskogo Bratya Karamazovy SPb Izdatelstvo Pushkinskij Dom 2007 640 s Roman F M Dostoevskogo Bratya Karamazovy sovremennoe sostoyanie izucheniya M Nauka 2007 835 s Bogdanov N Rogovoj A Rodoslovie Dostoevskih V poiskah uteryannyh zvenev M 2008 ros Kutzee Dzh M Osen v Peterburge tak nazyvaetsya eto proizvedenie v russkom perevode v originale roman ozaglavlen Master iz Peterburga M Eksmo 2010 Otkrytost bezdne Vstrechi s Dostoevskim 10 lyutogo 2012 u Wayback Machine Literaturovedcheskaya filosofskaya i istoriograficheskaya rabota kulturologa Grigoriya Pomeranca Ukrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 PosilannyaDostoyevskij Fedir 4 travnya 2021 u Wayback Machine Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1958 T 2 D Ye kn 3 S 374 375 1000 ekz Dostoyevskij Fedir Mihajlovich Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006