Украї́нська му́зика починає власний відлік із IX століття нашої ери — часів становлення Київської Русі і у своєму розвитку охоплює переважно всі види музичного мистецтва — народну і професійну, академічну і популярну музику. Нині (2020-і) українська музика в її різноманітності, звучить в Україні та далеко за її межами, вона й надалі розвивається в народній та професійній традиціях, і є предметом вивчення науковців.
Українська народна музика
Початковий період розвитку
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEzTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0UmlWRU1DVkNSQzVxY0djdk16QXdjSGd0SlVRd0pUa3hKVVF3SlVJd0pVUXhKVGhHSlVRd0pVSkVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Музичність та співучість є одними з характерних рис українців, музичні традиції на території сучасної України сягають прадавніх часів. Знайдені київськими археологами в околицях Чернігова музичні інструменти — тріскачки з бивнів мамонта датують віком XX тисяч років. До того ж періоду відносять флейти, знайдені на стоянці Молодове (Чернівецька область).
На фресках Софії Київської (XI століття) зображені музики, що грають на різних духових, ударних та струнних (подібних до арфи та лютні) інструментах, а також скоморохи, що танцюють. Ці фрески свідчать про жанрове розмаїття музичної культури Київської Русі. До 13 століття відносяться літописні згадки про співців Бояна та .
Загалом первісне музикування мало синкретичний характер — пісня, танець і поезія були злиті в нерозривній єдності і, найчастіше, супроводжувало обряди і церемонії, ритуали, трудовий процес тощо. В уяві людей музика і музичні інструменти відігравали важливу роль оберегів під час заклинань і молитов магічно-охоронного значення. В музиці люди вбачали захист від нечистої сили, поганого сну, від зурочення. Існували в людей і спеціальні магічні награвання для забезпечення родючості ґрунту і плодовитості худоби.
У первісній грі починають виділятися солісти, заспівувачі; розвиваючись, диференціюються елементи музично виразної мови. Речитація на одному тоні ще без чіткої розміреності інтервальних ходів (низхідний глісандуючий рух первісної мелодії близькими, частіше всього, сусідніми звуками) приводить до поступового розширення звукового діапазону: закріплюються кварта і квінта як природні межі підвищення і зниження голосу, а тим самим як опорні для мелодії інтервали і їх заповнення проміжними (вузькими) ходами.
Цей процес, що відбувався в найдавніші часи, і був тим джерелом, з якого виникла народна музична культура. Він поклав початок формулюванню музичних систем, які в подальших історичних умовах, унаслідок своєрідності, привели до виникнення національних прикмет музичної мови.
Народнопісенна творчість
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF3TDFKMWRHaGxibWxmTVRVMk15NXFjR2N2TWpNd2NIZ3RVblYwYUdWdWFWOHhOVFl6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Про становлення народної пісні, що існувала в найдавніші часи на теренах України, можна судити зі старовинних обрядових пісень. Багато з них є відбитком цільного світогляду часів первісної людини, що розкриває ставлення народу до природи та її явищ.
Самобутній національний стиль найбільш повно представлений піснями центрального Придніпров'я. Їм властиві мелодична орнаментика, вокалізація голосних, лади — еолійський, іонійський, дорійський (нерідко хроматизований), міксолідійський. Зв'язки з білоруським, і російським фольклором особливо яскраво виявляються у фольклорі Полісся.
У Прикарпатті й Карпатах розвинулися свої відмінні пісенні стилі. Їх визначають як гуцульський і лемківський діалекти. Гуцульський фольклор відрізняється архаїчними рисами в мелосі й виконавській манері (інтонування, наближене до натуральному ладу, низхідні глісандо в закінченнях фраз, спів із вигуками, імпровізаційна мелізматика, силабічний речитатив), взаємодією вокального й інструментального начал, зв'язками з молдавським і румунським фольклором. У ладовому відношенні гуцульському фольклору притаманний особливий — гуцульський лад, а також — еолійський, іонійський, та дорійський. Для лемківського діалекту характерні зв'язки з польською, угорською, словацькою пісенністю, що проявляються в гостро трепетливому синкопованому ритмі, переважанні мажору над мінором, пануванні силабічного речитативу.
Жанрове розмаїття української пісні
За своїм значенням у житті народу, за тематикою, сюжетом і музичними властивостями українська народна пісня поділяється на безліч різноманітних жанрів, що об'єднуються певною системою ознак. У цьому розумінні найтиповішими жанрами української пісні є:
- Календарно-обрядові — веснянки, щедрівки, гаївки, колядки, купальські, обжинкові та інші.
- Родинно-обрядові та побутові — весільні, жартівливі, танцювальні (в тому числі коломийки), частівки, колискові, поховальні, голосіння та інше.
- Кріпацького побуту — чумацькі, наймитські, бурлацькі тощо;
- Козацькі пісні
- Історичні пісні і думи
- Солдатського побуту — рекрутські, солдатські, стрілецькі;
- Ліричні пісні та балади.
Думи та історичні пісні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUyTDFabGNtVnpZWGxmVDNOMFlYQXVhbkJuTHpJd01IQjRMVlpsY21WellYbGZUM04wWVhBdWFuQm4uanBn.jpg)
У XV–XVI століттях історичні думи та пісні стають одним із найяскравіших явищ української народної музики, своєрідним символом національної історії та культури. Як зазначав арабський мандрівник Павло Алепський (мемуарист, син Антіохійського патріарха), який у 1654 і 1656 роках побував в Україні:
«Спів козаків тішить душу і зцілює від журби, бо їх наспів приємний, йде від серця і виконується мовби з одних вуст; вони пристрасно люблять нотний спів, ніжні і солодкі мелодії».
Безпосереднім джерелом, з якого розвинулися думи, стала традиція історичних та величальних пісень, що були дуже поширені ще в умовах князівського побуту Київської держави. У них звичайно прославляли князів, походи та інші історичні події. Так, ще в XI ст. співали князям Мстиславу, Ярославу та іншим — «славослів'я» (возвеличення). У літописах міститься багато вказівок також на виконання різних історичних оповідей про походи «на греки і хозари», про «свари і бійки князів» тощо.
Творцями і виконавцями історичних пісень та дум, псалмів, кантів називали кобзарями. Вони грали на кобзах чи бандурах, які стали елементом національного героїчно-патріотичного епосу, волелюбної вдачі і чистоти моральних помислів народу.
Величезна увага в думах приділена боротьбі з турецькими та польськими поневолювачами. До «татарського» циклу відносяться такі відомі думи, як «Про Самійла Кішку», «Про трьох братів Азовських», «Буря на Чорному морі», «Маруся Богуславка» та інші. В «польському» циклі центральне місце займають події Народно-визвольної війни 1648—1654 років, велике місце приділене народним героям — Нечаєві, Кривоносові, Хмельницькому. Згодом з'являються нові цикли дум — про шведчину, про Січ та її руйнування, про канальські роботи, гайдамаччину, панщину і про волю.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZsTDBOdmMzTmhZMnROWVcxaGVTNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RRMjl6YzJGamEwMWhiV0Y1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Уже в XIV–XVII та XVIII ст. українські музиканти уславилися за межами України. Їхні імена можна знайти в літописах тих часів серед придворних музикантів, зокрема при дворі польських королів чи російських імператорів. Найвидатніші давні кобзарі — Тимофій Білоградський (відомий лютнист, 18 ст.), Андрій Шут (19 ст.), Остап Вересай (19 ст.) та інші.
З метою захистити своє мистецтво вони об'єднувалися в братства, співацькі цехи, які мали свої статути. Особливого розвитку ці братства досягають у XVII–XVIII ст., продовжуючи існувати навіть і на початку XX ст. до жорстокого знищення радянською владою.
Інструментальний фольклор та народні інструменти
Важливе місце в українській музичній культурі займає інструментальний фольклор. Музичний інструментарій України вельми багатий і різноманітний та охоплює духові, струнні та ударні інструменти. Значна частина українських народних музичних інструментів сягають часів Русі, інші інструменті (наприклад, скрипка) прийнялися на українському ґрунті пізніше, проте набули своїх виконавських традицій і особливостей.
Найдавніші пласти українського інструментального фольклору пов'язані з календарними святами та обрядами, які супроводжувалися маршовою (марші до ходи, вітальні марші) і танцювальною музикою (гопачки, козачки, коломийки, полечки, вальси, голубки, аркани тощо) і пісенно-інструментальною музикою для слухання. Традиційні інструментальні ансамблі частіше за все були трійками з різних інструментів, наприклад, скрипки, сопілки та бубна (так звана троїста музика). Виконання музики передбачає також певну частину імпровізації.
Широкою сферою побутування самобутнього музичного інструментарію є пастуші (вівчарські) награвання, де, як правило, використовуються інструменти, виготовлені самими музиками: сопілка, флояра, дводенцівка, теленка, , ріг, трембіта, кора, луска, кувиці (свиріль), дуда, , дримба та ін.
Під час молитов у побутових умовах (в хаті, на вулиці, біля церкви) для акомпанементу до кантів, псалмів часто використовували колісну ліру, кобзу та бандуру.
У часи Запорозької Січі в оркестрах Війська Запорозького звучали литаври, барабани, козацькі сурми і труби, причому литаври входили до числа клейнодів Запорозької Січі, тобто до числа священних символів державності України.
Інструментальна музика стала і невід'ємною частиною міської культури. Крім загальнонаціональних інструментів, як-от скрипки, бандури, міська культура представлена такими інструментами, як столоподібні гусла, цитру, торбан. Під їхній акомпанемент співали величальні пісні, міські пісні й романси, релігійні піснеспіви.
Український фольклор у творчості професійних та аматорських колективів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TkM4ME5TOVZhM0poYVc1cFlXNWZiM0pqYUdWemRISmhMbXB3Wnk4eE9EQndlQzFWYTNKaGFXNXBZVzVmYjNKamFHVnpkSEpoTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У XX столітті до українського фольклору звертались численні професійні та аматорські колективи України, створювались ансамблі також і в емігрантських колах закордонних країн. Визначною стала особливість представлення фольклорних традицій у формах академічного музикування.
Так, на початку XX ст. український ансамбль етнічної музики на чолі з з Філадельфії здобув популярність у США. Українські традиції були зберігаються у творчості таких українсько-американських музикантів з Нью-Йорка, Клівленда, Детройта, як Зіновій Штокалко, Григорій Китастий, Юліян Китастий, Віктор Мішалов та ін.
В радянській Україні протягом століття було створено чимало колективів, що спеціалізувалися на виконаннях обробок українських народних пісень і танців, а також творах українських композиторів у подібній стилістиці — це українські оркестри народних інструментів, ансамблі пісні і танцю, народні хори тощо. Так, 1922 року був організований Перший оркестр українських народних інструментів, 1939 — Гуцульський ансамбль пісні і танцю 1943 — народний хор Верьовки, 1951 — Ансамбль танцю України.
Українська народна пісня лягла в основу творів багатьох українських композиторів. Найвідоміші обробки українських пісень належать М. Лисенку та М. Леонтовичу, значний внесок у дослідження та збирання народної творчості внесли вітчизняні фольклористи — Ф. Колесса та К. Квітка.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll4TDAxeVgzUmhibU5wZGw5NllXZGZiV2x1YVM1cWNHY3ZNakF3Y0hndFRYSmZkR0Z1WTJsMlgzcGhaMTl0YVc1cExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
З 1980-х років спостерігається зростання інтересу до автентичних форм народного музикування. Першопроходцями цього напрямку вважається заснований 1979 року гурт «Древо», очолюваний професором Київської консерваторії Є. Єфремовим. У 2000-ні роки в Україні виникають такі фестивалі етнічної музики Країна мрій та Шешори, де народна музика звучить як в автентичному виконанні, так і у різноманітних обробках у рок- чи поп-напрямків. Серед сучасних гуртів автентичного співу «Божичі», , «Буття», етнічні мотиви використовують гурти «Тартак», «Воплі Відоплясова», «Мандри», «Гайдамаки», «Очеретяний кіт», оригінальне нашарування етнічних елементів пропонує гурт «ДахаБраха».
Становлення класичної музики
Про професійне музичне мистецтво східнослов'янських племен існують відомості з часів Русі. З прийняттям християнства у кінці X століття на теренах України з'являється церковний спів, що формувався під впливом візантійської та української народної музики. У XII—XVII ст. в православних церквах поширився одноголосний «знаменний спів», що мав значний вплив і на творчість композиторів пізнішої епохи.
XVII — XVIII століття
В епоху бароко, на зміну одноголосному знаменному співу приходить багатоголосний партесний спів, що сприяв розвитку мажоро-мінорної системи і на основі якого розвинувся духовний концерт. Серед видатних музичних діячів цього часу — Микола Дилецький, автор «Мусикійської граматики» (1675) — першої музично-теоретичної праці, де пояснюється суть нової нотної системи, теорія партесного співу та партесної композиції. Серед сучасників Миколи Дилецького відомим українським композитором був також Симеон Пекалицький, що працював у Львові та Москві. Серед київських композиторів-партесників першої половини XVIII століття відомими були Іван Домарацький та . Партесний стиль як стиль епохи проіснував приблизно до середини XVIII століття, коли йому на зміну прийшов класицистичний жанр хорового концерту у творчості Максима Березовського, Дмитра Бортнянського, Артемія Веделя та інших композиторів другої половини XVIII — початку XIX століття.
Важливою подією цього часу стало відкриття у 1632 році Києво-Могилянської академії, де викладались також і музичні предмети. Її вихованці популяризували вертеп, а пізніше — канти. Серед випускників Академії — багато українських митців, зокрема Григорій Сковорода, Артемій Ведель.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl3TDBSdGVYUnliMTlDYjNKMEpVTTFKVGcwWVc0bFF6VWxPVUpyZVdvdWNHNW5MekUzTlhCNExVUnRlWFJ5YjE5Q2IzSjBKVU0xSlRnMFlXNGxRelVsT1VKcmVXb3VjRzVuLnBuZw==.png)
Світська професійна вокальна і інструментальна музика, що існувала в поміщицьких маєтках, військових частинах, з 17 століття розвивається в містах. Створюються музикантські цехи, при магістратах — оркестри, капели. На основі народнопісенних і кантових традицій в 18 — початку 19 ст. поширюється пісня-романс на вірші різних поетів. Один із перших її авторів — Г. С. Сковорода ввів у пісенний жанр цивільну, філософську й ліричну тематику.
Надзвичайно важливе значення в українській музичній культурі XVIII століття відіграла створена з ініціативи гетьмана Данила Апостола 1730 року Глухівська співоча школа, вихованцями якої стали Дмитро Бортнянський, Максим Березовський та Артемій Ведель. Після закінчення Глухівської школи Бортнянський та Березовський продовжували своє навчання в італійських музичних школах, що були центрами тогочасної європейської музики.
Поєднання традицій партесного співу і сучасних технік європейського письма обумовило унікальність творчості цих композиторів. Ставши придворним капельмейстером у Петербурзі, а з 1796 року — керівником придворної капели, складеної майже винятково з вихованців Глухівської співацької школи, Бортнянський значно вплинув і на розвиток російської музичної культури. Він був також першим композитором у Російській імперії, музичні твори якого почали виходити друком.
XIX — початок XX століття
XIX століття в історії музики визначається виходом на світову арену багатьох національних шкіл, що пов'язано з ростом національної свідомості європейських народів, що знаходилися під владою імперій. Слід за польською та російською постає й українська національна композиторська школа.
За прикладом українських письменників та поетів, професійні музиканти XIX ст. почали звертатися до народної тематики, обробляти народні пісні, які виконувалися талановитими аматорами у супроводі народних інструментів — кобзи, бандури, цимбал, скрипки, ліри та ін. На початку 19 століття в українській музиці з'являються перші симфонічні твори та камерно-інструментальні твори, серед їхніх авторів — І. М. Вітковський, А. І. Галенковський, Ілля та Олександр Лизогуби.
Діяльність аматорських і відкриття перших професійних театрів (Київ — 1803, Одеса — 1810), у яких ставилися музично-сценічні твори на національні сюжети, зіграли важливу роль у становленні української опери, першою з яких вважається «Запорожець за Дунаєм» Гулака-Артемовського (1863). На заході України в різних жанрах хорової та інструментальної (в тому числі симфонічної) музики працювали композитори М. М. Вербицький, С. І. Воробкевич, В. Г. Матюк (хори й ін.).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJqTHlWRU1DVTVRaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSVjhsUkRBbE9VTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJEQWxRakF1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFNWRU1DVTVRaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSVjhsUkRBbE9VTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJEQWxRakF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Основоположною для розвитку національної професійної музики стала різнобічна діяльність М. В. Лисенка, який створив класичні зразки творів у різних жанрах (зокрема 9 опер, фортепіанна й інструментальна музика, хорова і вокальна музика, переважно на слова українських поетів, у тому числі Т. Шевченка). Він же став організатором музичної школи в Києві (1904; з 1918 — Державний музично-драматичний інститут імені М. В. Лисенка).
Послідовниками творчих принципів Лисенка стали М. М. Аркас, , М. М. Колачевський, В. І. Сокальський, П. І. Сениця, І. І. Рачинський, К. Г. Стеценко, Я. С. Степовий, М. Д. Леонтович, Д. В. Січинський, Я. О. Лопатинський, С. Ф. Людкевич, О. І. Нижанківський та інші композитори.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZsTDFCbGRHVnlYMVJ6WTJoaGFXdHZkM05yYVM1cWNHY3ZNakF3Y0hndFVHVjBaWEpmVkhOamFHRnBhMjkzYzJ0cExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Широке поширення одержує хоровий рух, виникають хорові товариства «Торбан» (1870) і «Боян» (1891). Відкриваються вищі оперні театри у Києві (1867) та Львові (1900), Вищий музичний інститут у Львові, музичні школи при Російському музичному товаристві у Києві (1868), Харкові (1883), Одесі (1897) та інших містах.
Інтерес до української тематики та фольклору проявили і композитори, що працювали за межами України. Особливо слід відзначити творчість Петра Чайковського, що походив із відомого українського козацького роду «Чайків». Українські мелодії використані композитором у ряді творів, зокрема у Другій симфонії та Концерті для фортепіано з оркестром № 1, ряд творів написано на українські сюжети, зокрема опери «Мазепа» і «Черевички».
Українська тематика присутня також у творчості Ференца Ліста, що мандрував Україною в кінці 1840-х — це п'єси для фортепіано «Українська балада» і «Думка», а також симфонічна поема «Мазепа». Українські коріння має також Ігор Стравинський, значна частина його ранніх творів була написана в Устилузі на Волині.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDFOdmJHOXRhWGxoWDB0eWRYTm9aV3h1ZVhSemEyRXVhbkJuTHpJd01IQjRMVk52Ykc5dGFYbGhYMHR5ZFhOb1pXeHVlWFJ6YTJFdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDAxNWEyOXNZVjlzWlc5dWRHOTJlV05vTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTmVXdHZiR0ZmYkdWdmJuUnZkbmxqYUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
На початку XX століття всесвітню славу здобули плеяда українських виконавців. Це — співачка Соломія Крушельницька, О. Петрусенко, З. Гайдай, М. Литвиненко-Вольгемут, співаки М. Е. Менцинський, О. П. Мишуга, І. Паторжинський, Б. Гмиря піаніст Володимир Горовиць, хоровий диригент О. О. Кошиць, за межами України стали відомі хорові обробки М. Д. Леонтовича.
Початок звукозапису
Перші грамплатівки зі співом українською мовою були випущені у 1899 році фірмою «Еміль Берлінер» в Лондоні. Записи зроблені під час гастролей російського хору С. Медвєдєвої. Один запис мав назву «Чорнохмари», ймовірно, це був дует Оксани і Андрія з опери «Запорожець за Дунаєм», інша платівка — пісня «Сонце низенько». На теперішній час ці записи невідомі. У 1900 році «Еміль Берлінер» записав ще сім українських платівок. У Львові у 1904—1905 роках зроблено записи українських пісень у виконанні Г. А. Крушельницької, а у 1909 році — Ф. М. Лопатинської.
У 1908—1909 роках Лесею Українкою була організована етнографічна експедиція по Лівобережжю, до складу якої увійшли Ф. М. Колесса, О. Г. Сластіон та О. І. Бородай. Під час експедиції зроблені записи на фонограф пісень та дум у виконанні народних кобзарів. До 100-річчя Лесі Українки у 1971 році ці записи були відреставровані та випущені у вигляді платівки «Леся Українка з думою і піснею народа», на якій є й голос самої поетеси.
В Києві у 1909—1911 роках працювала студія звукозапису «Інтернаціональ Екстра-Рекорд», серед перших записів якої (липень 1909) був П. І. Цесевич, вірогідно й інші українські виконавці (каталоги студії не збереглися). Особливо цікаві 11 записів сопрано О. Д. Петляш у фортепіанному супроводі М. В. Лисенка. Три платівки з цієї серії були знайдені та нині знаходяться у фондах будинку-музею М. В. Лисенка, на них записані пісні «Ґандзя» — «Лугом іду, коня веду», «Віють вітри» — «Карі очі» та «Ой казала мені мати» — «Не вернувся з походу». У Києві працювала тільки студія, а виготовлялися ці платівки в Берліні.
З 1911 року в Києві працювала фірма грамзапису «Екстрафон», яка вперше на території України почала виготовляти грамплатівки на місці. Першими українськими платівками, виготовленими в Києві були записи хору М. А. Надєждинського з піснями «Гуляв чумак на риночку», «Ой, летіла горлиця», ²Ой, ходила дівчина, «Закувала та сива зозуля» та іншими, усього 7 пісень; тенору І. Є. Гриценко — «Сонце низенько», «У гаю, гаю» на слова Т. Г. Шевченка, « Дивлюсь я на небо та інші», усього 6 пісень; 6 пісень О. Д. Петляш. Ці записи зроблені були раніше, студією «Інтернаціональ Екстра-Рекорд». У 1912 році «Екстрафоном» випущені 10 українських пісень у виконанні хору Я. А. Шкредковського та Н. Нємчинова, 11 — у виконанні квартету Б. П. Гірняка; у 1914 році, до ювілею Т. Г. Шевченка — платівки з піснями на слова поета у виконанні Цесевича, Гриценка, Карлашова, Петляш та хору Надєждинського. Записані були такі твори, як «Реве та стогне Дніпр широкий…», «І широку долину…», «Якби мені черевички», «Огні горять, музика грає», «Тече вода в синє море», «Минали літа молодії».
Музична культура Української Держави
Після проголошення незалежності України 1918 року, з'явилася низка художніх колективів. Зростання творчої активності нового покоління українських митців і розквіт таланту вже знаних діячів, припадає на часи Визвольних змагань. Уряд Української Держави відіграв важливу роль на ниві культурної розбудови, зокрема й у галузі музичного мистецтва, про що свідчить Постанова Ради міністрів стосовно призбирування літературних, наукових, артистичних і технічних сил України. Зокрема універсалом Павла Скоропадського 1918 року було засновано Державний симфонічний оркестр України, першим диригентом якого став Олександр Горілий, Українську державну капелу, Перший і Другий Національні хори. Київський оперний театр, що раніше діяв під патронажем Російського музичного товариства, був названий Українським театром драми та опери, значну кількість всесвітньовідомих опер було перекладено українською мовою. Також 1918 року було засновано (Кобзарський хор), що згодом буде відроджений як Державна капела бандуристів.
Українська музика радянської доби
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlppTDBodVlYUmZTMmh2ZEd0bGRubGphQzVxY0djdk1qQXdjSGd0U0c1aGRGOUxhRzkwYTJWMmVXTm9MbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Прихід радянської влади на терени України ознаменувався низкою трагічних подій. 1921 року агентом ВЧК був вбитий Микола Леонтович, а 1928 року було заборонено діяльність товариства його пам'яті. Найстрашніших утрат українське мистецтво зазнало у 1930-ті роки, протягом яких радянською владою було знищено кілька сотень бандуристів, кобзарів і лірників, а 1938 року слід за іншими митцями «розстріляного відродження» був розстріляний музикант і етнограф Гнат Хоткевич.
У той же час радянською владою було відкрито ряд музичних установ у різних містах України. Зокрема, це театри опери і балету в Харкові (1925), Полтаві (1928), Вінниці (1929), Дніпропетровську (1931), Донецьку (1941), організовано хорові, симфонічні колективи. Постановою ЦК ВКП(б) від 23 квітня 1932 року «Про перебудову літературно — художніх організацій» було організовано Спілку радянських музик України (згодом — «спілка композиторів»), на яку покладались функції ідеологічного контролю за творчістю композиторів.
1930-ті — 1950-ті роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE0TDB4cFlYUnZjMmhwYm5OcmVTNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RUR2xoZEc5emFHbHVjMnQ1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Починаючи з другої половини 1930-х років музичне мистецтво радянської України розвивалося переважно у руслі соцреалізму, що став єдиним офіційно дозволеним в СРСР «творчим методом» літератури і мистецтва, тоді як митці, що відходили від цього методу піддавались жорсткій критиці й переслідуванням. Зокрема нещадній критиці на пленумах Спілки композиторів піддавалися твори Б. Лятошинського і Л. Ревуцького, причому останній після 1934 року практично припинив творчу діяльність, обмежившись викладацькою та редакторською роботою.
У той же час в Україні виникає масова радянська пісня, одним із перших творців якої став К. Є. Богуславський. У 1930-ті роки з'являються перші опери радянської тематики, зокрема «Щорс» Б. Лятошинського (1930), «Перекоп» Ю. Мейтуса (1937). Пісні, присвячені комуністичній партії та її вождям закріплюються у репертуарах професійних та аматорських колективів.
Вільною від комуністичного диктату до 1939 року лишалось лише музичне мистецтво західної частини України, що до 1939 року входила до складу Польщі. На заході України працювали композитори В. А. Барвінський, С. Ф. Людкевич, А. І. Кос-Анатольський, фольклорист Ф. М. Колесса.
У повоєнні часи серед видних українських композиторів — Григорій Верьовка, брати Георгія та Платона Майбороди, Костянтин Данькевич, А. Я. Штогаренко та інші. Серед визначних виконавців — український тенор Іван Козловський, широко відомою завдяки виконанню фронтових пісень стала уродженка Харківщини Клавдія Шульженко.
1960-ті — 1980-ті роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJsTHlWRU1DVTVNeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RKVVF3SlRrekpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
нар. 1935
1960-ті роки відзначаються проривом української композиторської школи на світову арену, опануванням новітніх течій європейської музичної культури. У Києві створюється група митців «Київський авангард», до якої увійшли композитори, як Валентин Сильвестров, Леонід Грабовський, Віталій Годзяцький, Володимир Губа. Центральною фігурою в цій групі був диригент Ігор Блажков. Внаслідок розходження з ретроградними тенденціями офіційних музичних кіл СРСР Члени «Київського авангарду» зазнавали різного роду утисків. В подальшому кожен із композиторів пішов своїм шляхом у мистецтві, а неформальна група розпалася.
У ці ж роки продовжують працювати композитори Платон і Георгій Майбороди, К. Данькевич, на цей період припадають останні дві симфонії Б. Лятошинського. У 1970-ті — 1980-ті роки стають відомими композитори, що розширили традиційну для української музики пізньоромантичну стилістику завдяки новітнім способам європейського модернізму — М. Скорик, Є. Станкович, І. Карабиць, В. Бібік та інші.
Світове визнання отримала національна школа вокального мистецтва. Яскраві імена української оперної сцени — А. Солов'яненко, Д. Гнатюк, Б. Руденко, Є. Мірошниченко. Визначною подією музичного життя стала постановка опери Д. Шостаковича «Катерина Ізмайлова» у Києві 1965 року.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUwTDFOMFlXMXdYMjltWDFWcmNtRnBibVZmY3pJek5pNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVM1JoYlhCZmIyWmZWV3R5WVdsdVpWOXpNak0yTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Паралельно із формуванням поп-музики в Західних країнах, в Україні, як і інших радянських республіках досягає свого розквіту радянська естрада. Особливо виділяється творчість Володимира Івасюка, автора понад 100 пісень, чиє життя трагічно обірвалось 1979 року.
Серед композиторів-піснярів цих років також О. І. Білаш, В. Верменич, пізніше — І. Карабиць. Популярність завоювали естрадні виконавці — Софія Ротару, Назарій Яремчук, Василь Зінкевич, Ігор Білозір, Тарас Петриненко, Алла Кудлай та інші. Паралельно започатковувалися і типово модерні музичні та музично-поетичні проєкти, серед яких сатиричний театр «Не журись!» В. Морозова (1970-ті рр.), гурт «Мертвий півень» та рок-бардівська група «Плач Єремії» (друга половина 1980-х рр.).
Сучасна музика
Освітні та концертні установи
В Україні історично склалася система освітніх і концертних музичних організацій, значна частина яких перебувають у віданні Міністерства культури і туризму, інші — у віданні місцевих адміністрацій. Зокрема, це:
![]() |
![]() |
- оперні театри у Києві, Харкові, Львові, Одесі, Дніпрі, Донецьку
- театри музичної комедії в Харкові та Одесі, а також театр оперети в Києві
- Муніципальний оперний театр у Києві
- музично-драматичний театр «Дах»
Концертні установи
- Національна філармонія та філармонії в усіх обласних центрах України,
- Будинки органної та камерної музики у Києві, Дніпрі, Білій Церкві, Львові, та
- палаци та будинки культури в багатьох містах України.
Освітні музичні заклади
Підготовку фахових музикантів проводять:
- Консерваторії (музичні академії) в Києві, Харкові, Одесі, Львові, Донецьку, Дніпрі
- Музичні факультети у Харківському університеті мистецтв та Київському університеті культури
- Музичні училища в різних містах України
Концертні колективи
Станом на 2008 рік в Україні діють 9 національних і 3 державних колективи. З них 11 базуються у Києві, один — в Житомирі та в Одесі:
- Національний симфонічний оркестр України
- Національний одеський філармонійний оркестр
- Національна заслужена академічна капела України «Думка»
- Національний заслужений академічний український народний хор ім. Григорія Верьовки
- Національна заслужена капела бандуристів України ім. Г. І. Майбороди
- Національний ансамбль солістів «Київська камерата»
- Національний заслужений академічний ансамбль танцю України ім. П. П. Вірського
- Національний оркестр народних інструментів України
- Національний академічний духовий оркестр України
- Державна академічна чоловіча хорова капела України ім. Ревуцького
- Державний естрадно-симфонічний оркестр України
- Державний камерний ансамбль «Київські солісти»
Окрім того, діє багато муніципальних колективів, колективів при обласних філармоніях, будинках органної та камерної музики тощо.
Музичні спілки
Дві творчі спілки музичного профілю станом на 2008 рік мають національний статус. Це:
Сучасна академічна музика
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Значна кількість сучасних українських композиторів є членами Національної спілки композиторів, серед них — 17 народних артистів України, 54 заслужених діяча мистецтв України, 16 лауреатів Національної премії України імені Тараса Шевченка, 6 академіків та 3 члена-кореспондента Академії мистецтв України, 35 докторів наук, 59 професорів тощо. За особливі досягнення 10 митців нагороджені Відзнакою Президента України Орденом «За заслуги» ІІІ ступеня, 1 — орденом Ярослава Мудрого, 1 — орденом княгині Ольги.
Твори сучасних українських композиторів виконуються головним чином на фестивалях «Київ Музик Фест», «Прем'єри сезону», «Форум музики молодих» (Київ), «Два дні й дві ночі нової музики» (Одеса), «Контрасти» (Львів) та «Дніпровські зорі» (Дніпропетровськ), а також у концертах серії Володимира Рунчака Нова музика в Україні. У 2009 диригент Роман Кофман започаткував концертну серію «Український авангард» (щорічні концерти Київського камерного оркестру із творами молодих і середнього віку композиторів). У театральному репертуарі — опери «Мойсей» М. Скорика, «Лісова пісня» В. Кирейка та «Палата № 6» В. Зубицького, балет «Різдвяна ніч» Є. Станковича, ряд балетів О. Костіна. Репертуар хорових колективів поповнюється творами Л. Дичко та Г. Гаврилець, інструменталістів — творами Жанни та Левка Колодубів, В. Рунчака тощо. Класична електронна музика представлена композиціями Алли Загайкевич, Івана Небесного та інших.
Історичні традиції продовжують сучасні оперні співаки України — Вікторія Лук'янець, Володимир Гришко, , Роман Майборода, Тарас Штонда, Михайло Дідик, Марія Стефюк, Стефан П'ятничко.
В Україні також проводяться численні міжнародні музичні конкурси виконавців-інструменталістів (фортепіанні — пам'яті В. Горовиця, диригентів — ім. С. Турчака, хорових колективів — ім. М. Леонтовича, співаків — ім. Соломії Крушельницької, бандуристів — ім. Гната Хоткевича, багатопрофільний конкурс імені М. Лисенка та інші.
Популярна музика
На сучасній українській сцені представлені майже всі музичні напрямки: від фолку до acid джазу. Жваво розвивається клубна культура. Популярність багатьох українських поп-виконавців — Софії Ротару, Ірини Білик, Олександра Пономарьова, ВІА Гра, Вєрки Сердючки, Христини Соловій, Kazka (перший україномовний гурт, що потрапив у топ-10 до всесвітньовідомого чарту SHAZAM, до того-ж відеокліп «Плакала» транслювали міжнародні канали MTV Live HD та MTV Hits, а це 45 країн охоплення), Go-A — давно перетнула кордони України і утвердилася в країнах СНД і світових чартах. Популярна музика представлена на фестивалях «Червона рута», «Таврійські ігри», «Чайка» та інших.
Виконавці з України гідно представляли державу на конкурсах Євробачення, зокрема Руслана, яка залучила до власної музики фольклорні мотиви карпатського регіону, та першою з українських співаків, стала переможницею конкурсу Євробачення-2004 виборовши для України право на проведення наступного конкурсу — Євробачення-2005. На Євробаченні-2007 та Євробаченні-2008 відзначилися, відповідно Вєрка Сердючка та Ані Лорак, посівши другі місця. Злата Огнєвіч з Євробачення-2013 привезла до України третє місце. 2016 року, переможницею Євробачення стала співачка Джамала, тому у 2017 Євробачення знову пройшло в Україні. 2021 року на Євробаченні, вперше в історії конкурсу, гурт Go-A виступив з українською народною піснею Шум в обробці і за голосами глядачів, посів друге місце, а згодом деякий час очолював з нею рейтинг музичного інтернет-сервісу Spotify. Втретє — європейський пісенний конкурс Євробачення-2022, виграв для України з україномовною авторською піснею «Стефанія», гурт Kalush Orchestra 14 травня (під час війни, розв'язаної Російською Федерацією).
Поруч із тим розвивається українська рок-музика. Серед найвідоміших — «Океан Ельзи», «Воплі Відоплясова», «Танок на майдані Конго», «Крихітка», «Скрябін», «Тартак», «Плач Єремії», «Кому Вниз», «Мертвий півень», «Веремій», «Один в каное», The Hardkiss, Карна. Час від часу, проводяться українські рок-фестивалі «Рок-екзистенція», та інші.
Український реп виконують alyona alyona, YARMAK, Kalush тощо.
Серед музичних гуртів здобувають популярність суто вокальні ансамблі, як-от «Піккардійська терція» та .
Представлено в Україні також і мистецтво джазу: Євшан Зілля, Freedom Jazz, Cherkasy Jazz Quintet та інші — міжнародні фестивалі джазової музики проходять у різних містах країни, серед найвідоміших — Jazz Bez та Jazz Koktebel. Значний внесок у популяризацію джазового руху в Україні зробили Володимир Симоненко та Олексій Коган.
Тенденція до використання фольклору сучасними українськими музикантами стає дедалі виразнішою. Одним із перших почав використовувати народні мотиви у рок-музиці у другій половині 1980-х рр. уже легендарний гурт «Воплі Відоплясова». Спираючись на фольклорне підґрунтя, нову самобутню українську музику творять «Скрябін», «Мандри», «Гайдамаки», Тарас Чубай, Марійка Бурмака та багато інших виконавців. Свідченням росту інтересу до фольклору стало започаткування в Україні двох фестивалів етнічної музики — «Країна мрій» у Києві та «Шешори» на Івано-Франківщині. Фольктроніку розвивають Катя Chilly, ONUKA, Go-A тощо.
Андеґраунд
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZtTDB0aFdtRnVkR2x3WDJWdWRISmhibU5sTG1wd1p5OHhPREJ3ZUMxTFlWcGhiblJwY0Y5bGJuUnlZVzVqWlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Український рейв з’явився та оформився у щось конкретне наприкінці 90-х і виріс до міжнародного рівня за останні роки. Вже 2007-го, з'явився мем про «Київ — новий Берлін», стосовно нічного культурного життя. Вечірки у Києві були надзвичайно концептуальними: з музичної точки зору головний наголос робився на дуже популярні у той час жанри хауз і транс. Але вистачало там і більш екзотичної, витонченої музики: рідкісного електро, яке крутили зі справжніх вінілових платівок, джанглу, олдскульного хіп-хопу.
З вітчизняного андеґраунду найбільшого поширення набув український блек-метал.
До 2014-го, на півострові Крим, майже 20 років царювала «республіка щастя» під чарівною назвою «КаZантип» — фестиваль танцювальної електронної музики просто неба.
Закордонні ЗМІ про український рейв:
- Знаменний допис The Calvert Journal про техно-рейв «Схема» 2015 року. Саме з нього почалась хвиля міжнародного інтересу.
- Британський журнал i-d — культове видання про молодіжну культуру, 2016 року створив документальну стрічку «Досліджуючи українську революцію андеґраундного рейву».
- «Бідні, але круті»: 2017 року у журналі Political Critique, було оприлюднене дослідження українського постреволюційного рейву.
- 2020 року, у престижному англійському виданні The Guardian, вийшла стаття про феномен артцентру Closer.
Видавнича справа
В 1990-ті — 2000-ні роки видання й розповсюдження нотно-музичної літератури в Україні переживає скрутні часи. Так, якщо в УРСР обсяг продукції музичного видавництва «Музична Україна» становив від 220 до 280 назв на рік, то на кінець 1990-х впав до однієї-двох, а часом і жодної книжки на рік. Фактично згорнули випуск нотної продукції інші державні видавництва. Суттєво не змінили ситуацію на національному нотному ринку й приватні видавництва, які, через традиційну малотиражність (а отже й фінансову збитковість) нотних видань, друкують лише нотну літературу на замовлення або коштом авторів. У Києві з двох спеціалізованих музичних книгарень не залишилося жодної, а на нотних полицях великих книгарень переважають дидактичні видання, розраховані здебільшого на дітей і аматорів.
На думку експертів така ситуація пов'язана з несприятливим податковим режимом, відсутністю дієвих протекціоністських заходів, та падінням платоспроможного попиту.
Лейбли
У кінці 1990-х — на початку 2000-х в Україні було створено низку музичних лейблів, зокрема (Львів), JRC, Lavina Мusic, Moon Records та Nexsound (Київ), (Тернопіль), (Житомир), (Дніпропетровськ) та інші.
Конкуренцію українським лейблам на вітчизняному ринку становлять основні гравці світового аудіоринку — мейджори Universal, EMI, (Sony/BMG), Warner. 2005 року український ринок музичних носіїв становив близько 10 мільйонів ліцензованих дисків і касет, боротьба з піратством призвела до їх зменшення на українському ринку до 40 % (у країнах Європи їхня частка не перевищує 10—15 %).
Див. також
Примітки
- Іваницький, Анатолій (2009). Історичний синтаксис фольклору: Проблеми походження, хронологізації та декодування народної музики. Вінниця: Нова книга. 404 стор. ISBN . ()
- . Архів оригіналу за 11 серпня 2019. Процитовано 9 квітня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 1 липня 2007. Процитовано 26 червня 2007.
- Герей, Василь. Будівництво каналу:повинність на козацьких кістках. На скрижалях. Процитовано 15 травня 2022.
- Кирдан Б., Омельченко А. Народні співці-музиканти в Україні. — К., 1980
- А. І. Желєзний, с. 51—53
- А. І. Желєзний, с. 105—108
- Рибаков М. О. Невідомі та маловідомі сторінки історії Києва. — Київ : Кий, 1997. — С. 304—305. — .
- Гай-Нижник П. Становлення українського театрального мистецтва і питання його оподаткування за Гетьманату 1918 року // Український театр. — 2003. — № 5—6. — С. 10—12. оригіналу за 24 квітня 2016. Процитовано 12 червня 2016.
- З 2014 контролюється структурами терористичної організації «ДНР»
- . Апостроф (рос.). Архів оригіналу за 11 липня 2021. Процитовано 19 серпня 2021.
- . СЛУХ — онлайн-медіа про музику та все, що навколо неї. 25 вересня 2019. Архів оригіналу за 27 жовтня 2021. Процитовано 27 жовтня 2021.
- . Red Bull (укр.). Архів оригіналу за 20 вересня 2021. Процитовано 21 жовтня 2021.
- . Red Bull (укр.). Архів оригіналу за 20 вересня 2021. Процитовано 17 жовтня 2021.
- Fedorova, Anastasiia. . The Calvert Journal. Архів оригіналу за 20 вересня 2021. Процитовано 17 жовтня 2021.
- Staff, i-D. (31 травня 2016). . i-D (англ.). Архів оригіналу за 20 вересня 2021. Процитовано 17 жовтня 2021.
- Steffan, Dennis (2021). Chapter 1 Personalized, De-Ideologized, and Negative? A Longitudinal Analysis of Campaign Posters for German Bundestag Elections, 1949–2017. Visual Politics. Nomos Verlagsgesellschaft mbH & Co. KG. с. 28—49.
- Williams, Chris (29 січня 2020). . the Guardian (англ.). Архів оригіналу за 21 вересня 2021. Процитовано 17 жовтня 2021.
- culturalstudies.in.ua [ 1 серпня 2014 у Wayback Machine.] Український центр культурних досліджень. Книговидання та преса
- . Архів оригіналу за 13 січня 2009. Процитовано 13 грудня 2008.
- . Архів оригіналу за 1 березня 2009. Процитовано 1 березня 2009.
Посилання
- Дискографія української музики // Українська музична енциклопедія. Т. 1: [А – Д] / Гол. редкол. Г. Скрипник. — Київ : ІМФЕ НАНУ, 2006. — С. 613-614.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Category:Music of Ukraine |
- Проєкт Поліфонія [ 7 вересня 2019 у Wayback Machine.] — найбільшого відкритого онлайн-архіву українського пісенного фольклору
- Василь Барвінський. Музика [ 23 листопада 2008 у Wayback Machine.]
- Дмитро Антонович. Українська музика [ 2 липня 2007 у Wayback Machine.]
- Історія української музичної культури [ 8 вересня 2015 у Wayback Machine.]
- Українське бароко [ 4 травня 2012 у Wayback Machine.]
- Сайт «Українська музика та звукозапис» [ 19 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- В. Д. Шульгіна. Бібліогра́фія музи́чна [ 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Українська музика // Мала енциклопедія етнодержавознавства / Інститут держави і права ім. В. М. Корецького НАН України, Упорядник Ю. І. Римаренко та ін. — Київ: Генеза, : Довіра, 1996. — 942 с. — С. 153—154.
- Енциклопедії музичні [ 26 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Ноти українських композиторів [ 11 серпня 2017 у Wayback Machine.]
Джерела
- Міністерство закордонних справ України
- Музыкальный энциклопедический словарь. — М. : «Советская энциклопедия», 1990., стаття «украинская музыка»
- Ольховський Андрій. Нарис історії української музики. — К.: Музична Україна, 2003.
Література
- Архімович Л., Каришева Т., Шеффер Т., Шреєр-Ткаченко О. Нариси з історії української музики, в 2-х томах. — К., 1964.
- Берегова О. Інтегративні процеси в музичній культурі України ХХ—ХХІ століть: монографія / Олена Берегова. — К.: Інститут культурології НАМ України, 2013. — 232 с. — Бібліогр.: с. 223—230. — (PDF-файл [ 24 вересня 2016 у Wayback Machine.])
- Грінченко М. Історія української музики. — К.: Спілка, 1922. — 278, X с.: портр. — (Серія наукова / Б-ка спілки; № 4). — Бібліогр.: с. I—X.
- Грінченко М. Історія української музики. — 2-е вид. — Нью-Йорк: Видання Укр. музичного інституту, 1961. — 192 с. — Бібліогр.: с. 176—186.
- Історія української музики в 6-ти томах під ред. М. М. Гордійчук і ін. Т. 1, 2 — К., 1989; т. 3 — К., 1990; т. 4 — К., 1992; т. 5 — К., 2004.
- Історія української музичної культури: [підруч. для студ. вищ. навч. закл.] / Лідія Корній, Богдан Сюта. — К. : НМАУ ім. П. І. Чайковського, 2011. — 719, [16] с. : фотогр. — Бібліогр. в кінці глав. — 500 пр. —
- Козаренко О. Феномен української національної музичної мови: [монографія] / О. Козаренко ; Наук. т-во ім. Т. Шевченка, Українознавча б-ка НТШ, число 15. — Львів: НТШ, 2011. — 286 с. — Бібліогр.: с. 266—284. —
- Корній Л. П. Історія української музичної культури від давнини до початку ХХ століття: [монографія] / Л. П. Корній. — Київ: Музична Україна, 2018. — 364 с. — .
- Корній Л. Історія української музики, част. 1: Від найдавніших часів до сер. XVIII ст.; част. 2: 2 пол. XVIII ст.; част. 3: XIX ст. Київ — Харків — Нью-Йорк 1996, 1998, 2001. 315, 387, 479 c.
- Мала українська музична енциклопедія. Упорядник О. Залеський — Мюнхен, 1971.
- Муха Антон. Композитори України та української діаспори. — К.: 2004. —
- Ольховський Андрій. Нарис історії української музики. — К.: Музична Україна, 2003.
- Черепанин М. В. Музична культура Галичини (друга половина XIX — перша половина XX століття): Монографія. — К.: Вежа, 1997. — 324 с.: іл. — Бібліогр.: с. 317—323.
- Шульгіна В. Музична україніка: інформаційний і національно-освітній простір: Дис. д-ра мистецтвознавства: 17.00.01 / Національна музична академія України ім. П. І. Чайковського. — К., 2002.
- Щепакін В. М. Музична культура Сходу і Півдня України другої половини ХІХ — початку ХХ століть: європейські виміри: монографія / В. М. Щепакін ; М-во культури України, Харків. держ. акад. культури. — Харків: Панов А. М., 2017. — 479 с. : іл., нот. іл., портр. — Бібліогр.: с. 381—437 (1104 назви). —
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Ukrayinska muzika zhurnal Ukrayi nska mu zika pochinaye vlasnij vidlik iz IX stolittya nashoyi eri chasiv stanovlennya Kiyivskoyi Rusi i u svoyemu rozvitku ohoplyuye perevazhno vsi vidi muzichnogo mistectva narodnu i profesijnu akademichnu i populyarnu muziku Nini 2020 i ukrayinska muzika v yiyi riznomanitnosti zvuchit v Ukrayini ta daleko za yiyi mezhami vona j nadali rozvivayetsya v narodnij ta profesijnij tradiciyah i ye predmetom vivchennya naukovciv Ukrayinska narodna muzikaDokladnishe Ukrayinska narodna muzika Pochatkovij period rozvitku V M Vasnecov Boyan 1910 r Muzichnist ta spivuchist ye odnimi z harakternih ris ukrayinciv muzichni tradiciyi na teritoriyi suchasnoyi Ukrayini syagayut pradavnih chasiv Znajdeni kiyivskimi arheologami v okolicyah Chernigova muzichni instrumenti triskachki z bivniv mamonta datuyut vikom XX tisyach rokiv Do togo zh periodu vidnosyat flejti znajdeni na stoyanci Molodove Chernivecka oblast Na freskah Sofiyi Kiyivskoyi XI stolittya zobrazheni muziki sho grayut na riznih duhovih udarnih ta strunnih podibnih do arfi ta lyutni instrumentah a takozh skomorohi sho tancyuyut Ci freski svidchat pro zhanrove rozmayittya muzichnoyi kulturi Kiyivskoyi Rusi Do 13 stolittya vidnosyatsya litopisni zgadki pro spivciv Boyana ta Zagalom pervisne muzikuvannya malo sinkretichnij harakter pisnya tanec i poeziya buli zliti v nerozrivnij yednosti i najchastishe suprovodzhuvalo obryadi i ceremoniyi rituali trudovij proces tosho V uyavi lyudej muzika i muzichni instrumenti vidigravali vazhlivu rol oberegiv pid chas zaklinan i molitov magichno ohoronnogo znachennya V muzici lyudi vbachali zahist vid nechistoyi sili poganogo snu vid zurochennya Isnuvali v lyudej i specialni magichni nagravannya dlya zabezpechennya rodyuchosti gruntu i plodovitosti hudobi U pervisnij gri pochinayut vidilyatisya solisti zaspivuvachi rozvivayuchis diferenciyuyutsya elementi muzichno viraznoyi movi Rechitaciya na odnomu toni she bez chitkoyi rozmirenosti intervalnih hodiv nizhidnij glisanduyuchij ruh pervisnoyi melodiyi blizkimi chastishe vsogo susidnimi zvukami privodit do postupovogo rozshirennya zvukovogo diapazonu zakriplyuyutsya kvarta i kvinta yak prirodni mezhi pidvishennya i znizhennya golosu a tim samim yak oporni dlya melodiyi intervali i yih zapovnennya promizhnimi vuzkimi hodami Cej proces sho vidbuvavsya v najdavnishi chasi i buv tim dzherelom z yakogo vinikla narodna muzichna kultura Vin poklav pochatok formulyuvannyu muzichnih sistem yaki v podalshih istorichnih umovah unaslidok svoyeridnosti priveli do viniknennya nacionalnih prikmet muzichnoyi movi Narodnopisenna tvorchist Dokladnishe Ukrayinski narodni pisni Ukrayinci Galichini Bertelli 1563 Pro stanovlennya narodnoyi pisni sho isnuvala v najdavnishi chasi na terenah Ukrayini mozhna suditi zi starovinnih obryadovih pisen Bagato z nih ye vidbitkom cilnogo svitoglyadu chasiv pervisnoyi lyudini sho rozkrivaye stavlennya narodu do prirodi ta yiyi yavish Samobutnij nacionalnij stil najbilsh povno predstavlenij pisnyami centralnogo Pridniprov ya Yim vlastivi melodichna ornamentika vokalizaciya golosnih ladi eolijskij ionijskij dorijskij neridko hromatizovanij miksolidijskij Zv yazki z biloruskim i rosijskim folklorom osoblivo yaskravo viyavlyayutsya u folklori Polissya U Prikarpatti j Karpatah rozvinulisya svoyi vidminni pisenni stili Yih viznachayut yak guculskij i lemkivskij dialekti Guculskij folklor vidriznyayetsya arhayichnimi risami v melosi j vikonavskij maneri intonuvannya nablizhene do naturalnomu ladu nizhidni glisando v zakinchennyah fraz spiv iz vigukami improvizacijna melizmatika silabichnij rechitativ vzayemodiyeyu vokalnogo j instrumentalnogo nachal zv yazkami z moldavskim i rumunskim folklorom U ladovomu vidnoshenni guculskomu folkloru pritamannij osoblivij guculskij lad a takozh eolijskij ionijskij ta dorijskij Dlya lemkivskogo dialektu harakterni zv yazki z polskoyu ugorskoyu slovackoyu pisennistyu sho proyavlyayutsya v gostro trepetlivomu sinkopovanomu ritmi perevazhanni mazhoru nad minorom panuvanni silabichnogo rechitativu Zhanrove rozmayittya ukrayinskoyi pisni Oj u poli drevo source source lirichna vikonuye ansambl Drevo Pri problemah glyante v dovidku Volodar odchinyaj vorota source source vesnyanka vikonuye Volodar Pri problemah glyante v dovidku Oj tam na mori na sinomu source source vesnyanka vikonuye Volodar Pri problemah glyante v dovidku Na Ivana na Kupajla source source kupalska vikonuye Volodar Pri problemah glyante v dovidku Za svoyim znachennyam u zhitti narodu za tematikoyu syuzhetom i muzichnimi vlastivostyami ukrayinska narodna pisnya podilyayetsya na bezlich riznomanitnih zhanriv sho ob yednuyutsya pevnoyu sistemoyu oznak U comu rozuminni najtipovishimi zhanrami ukrayinskoyi pisni ye Kalendarno obryadovi vesnyanki shedrivki gayivki kolyadki kupalski obzhinkovi ta inshi Rodinno obryadovi ta pobutovi vesilni zhartivlivi tancyuvalni v tomu chisli kolomijki chastivki koliskovi pohovalni golosinnya ta inshe Kripackogo pobutu chumacki najmitski burlacki tosho Kozacki pisni Istorichni pisni i dumi Soldatskogo pobutu rekrutski soldatski strilecki Lirichni pisni ta baladi Dumi ta istorichni pisni Dokladnishe Duma Bandurist Ostap Veresaj 1803 1890 U XV XVI stolittyah istorichni dumi ta pisni stayut odnim iz najyaskravishih yavish ukrayinskoyi narodnoyi muziki svoyeridnim simvolom nacionalnoyi istoriyi ta kulturi Yak zaznachav arabskij mandrivnik Pavlo Alepskij memuarist sin Antiohijskogo patriarha yakij u 1654 i 1656 rokah pobuvav v Ukrayini Spiv kozakiv tishit dushu i zcilyuye vid zhurbi bo yih naspiv priyemnij jde vid sercya i vikonuyetsya movbi z odnih vust voni pristrasno lyublyat notnij spiv nizhni i solodki melodiyi Bezposerednim dzherelom z yakogo rozvinulisya dumi stala tradiciya istorichnih ta velichalnih pisen sho buli duzhe poshireni she v umovah knyazivskogo pobutu Kiyivskoyi derzhavi U nih zvichajno proslavlyali knyaziv pohodi ta inshi istorichni podiyi Tak she v XI st spivali knyazyam Mstislavu Yaroslavu ta inshim slavosliv ya vozvelichennya U litopisah mistitsya bagato vkazivok takozh na vikonannya riznih istorichnih opovidej pro pohodi na greki i hozari pro svari i bijki knyaziv tosho Tvorcyami i vikonavcyami istorichnih pisen ta dum psalmiv kantiv nazivali kobzaryami Voni grali na kobzah chi bandurah yaki stali elementom nacionalnogo geroyichno patriotichnogo eposu volelyubnoyi vdachi i chistoti moralnih pomisliv narodu Velichezna uvaga v dumah pridilena borotbi z tureckimi ta polskimi ponevolyuvachami Do tatarskogo ciklu vidnosyatsya taki vidomi dumi yak Pro Samijla Kishku Pro troh brativ Azovskih Burya na Chornomu mori Marusya Boguslavka ta inshi V polskomu cikli centralne misce zajmayut podiyi Narodno vizvolnoyi vijni 1648 1654 rokiv velike misce pridilene narodnim geroyam Nechayevi Krivonosovi Hmelnickomu Zgodom z yavlyayutsya novi cikli dum pro shvedchinu pro Sich ta yiyi rujnuvannya pro kanalski roboti gajdamachchinu panshinu i pro volyu Kozak Mamaj z banduroyu simvol spivuchoyi dushi ukrayinskogo narodu Uzhe v XIV XVII ta XVIII st ukrayinski muzikanti uslavilisya za mezhami Ukrayini Yihni imena mozhna znajti v litopisah tih chasiv sered pridvornih muzikantiv zokrema pri dvori polskih koroliv chi rosijskih imperatoriv Najvidatnishi davni kobzari Timofij Bilogradskij vidomij lyutnist 18 st Andrij Shut 19 st Ostap Veresaj 19 st ta inshi Z metoyu zahistiti svoye mistectvo voni ob yednuvalisya v bratstva spivacki cehi yaki mali svoyi statuti Osoblivogo rozvitku ci bratstva dosyagayut u XVII XVIII st prodovzhuyuchi isnuvati navit i na pochatku XX st do zhorstokogo znishennya radyanskoyu vladoyu Instrumentalnij folklor ta narodni instrumenti Div takozh Ukrayinski narodni instrumenti Vazhlive misce v ukrayinskij muzichnij kulturi zajmaye instrumentalnij folklor Muzichnij instrumentarij Ukrayini velmi bagatij i riznomanitnij ta ohoplyuye duhovi strunni ta udarni instrumenti Znachna chastina ukrayinskih narodnih muzichnih instrumentiv syagayut chasiv Rusi inshi instrumenti napriklad skripka prijnyalisya na ukrayinskomu grunti piznishe prote nabuli svoyih vikonavskih tradicij i osoblivostej Najdavnishi plasti ukrayinskogo instrumentalnogo folkloru pov yazani z kalendarnimi svyatami ta obryadami yaki suprovodzhuvalisya marshovoyu marshi do hodi vitalni marshi i tancyuvalnoyu muzikoyu gopachki kozachki kolomijki polechki valsi golubki arkani tosho i pisenno instrumentalnoyu muzikoyu dlya sluhannya Tradicijni instrumentalni ansambli chastishe za vse buli trijkami z riznih instrumentiv napriklad skripki sopilki ta bubna tak zvana troyista muzika Vikonannya muziki peredbachaye takozh pevnu chastinu improvizaciyi Shirokoyu sferoyu pobutuvannya samobutnogo muzichnogo instrumentariyu ye pastushi vivcharski nagravannya de yak pravilo vikoristovuyutsya instrumenti vigotovleni samimi muzikami sopilka floyara dvodencivka telenka rig trembita kora luska kuvici sviril duda drimba ta in Pid chas molitov u pobutovih umovah v hati na vulici bilya cerkvi dlya akompanementu do kantiv psalmiv chasto vikoristovuvali kolisnu liru kobzu ta banduru U chasi Zaporozkoyi Sichi v orkestrah Vijska Zaporozkogo zvuchali litavri barabani kozacki surmi i trubi prichomu litavri vhodili do chisla klejnodiv Zaporozkoyi Sichi tobto do chisla svyashennih simvoliv derzhavnosti Ukrayini Instrumentalna muzika stala i nevid yemnoyu chastinoyu miskoyi kulturi Krim zagalnonacionalnih instrumentiv yak ot skripki banduri miska kultura predstavlena takimi instrumentami yak stolopodibni gusla citru torban Pid yihnij akompanement spivali velichalni pisni miski pisni j romansi religijni pisnespivi Ukrayinskij folklor u tvorchosti profesijnih ta amatorskih kolektiviv Ukrayinskij orkestr na choli z 1909 U XX stolitti do ukrayinskogo folkloru zvertalis chislenni profesijni ta amatorski kolektivi Ukrayini stvoryuvalis ansambli takozh i v emigrantskih kolah zakordonnih krayin Viznachnoyu stala osoblivist predstavlennya folklornih tradicij u formah akademichnogo muzikuvannya Pershij orkestr ukrayinskih narodnih instrumentiv 1928 Tak na pochatku XX st ukrayinskij ansambl etnichnoyi muziki na choli z z Filadelfiyi zdobuv populyarnist u SShA Ukrayinski tradiciyi buli zberigayutsya u tvorchosti takih ukrayinsko amerikanskih muzikantiv z Nyu Jorka Klivlenda Detrojta yak Zinovij Shtokalko Grigorij Kitastij Yuliyan Kitastij Viktor Mishalov ta in V radyanskij Ukrayini protyagom stolittya bulo stvoreno chimalo kolektiviv sho specializuvalisya na vikonannyah obrobok ukrayinskih narodnih pisen i tanciv a takozh tvorah ukrayinskih kompozitoriv u podibnij stilistici ce ukrayinski orkestri narodnih instrumentiv ansambli pisni i tancyu narodni hori tosho Tak 1922 roku buv organizovanij Pershij orkestr ukrayinskih narodnih instrumentiv 1939 Guculskij ansambl pisni i tancyu 1943 narodnij hor Verovki 1951 Ansambl tancyu Ukrayini Ukrayinska narodna pisnya lyagla v osnovu tvoriv bagatoh ukrayinskih kompozitoriv Najvidomishi obrobki ukrayinskih pisen nalezhat M Lisenku ta M Leontovichu znachnij vnesok u doslidzhennya ta zbirannya narodnoyi tvorchosti vnesli vitchiznyani folkloristi F Kolessa ta K Kvitka Gurt Buttya na Krayini mrij Z 1980 h rokiv sposterigayetsya zrostannya interesu do avtentichnih form narodnogo muzikuvannya Pershoprohodcyami cogo napryamku vvazhayetsya zasnovanij 1979 roku gurt Drevo ocholyuvanij profesorom Kiyivskoyi konservatoriyi Ye Yefremovim U 2000 ni roki v Ukrayini vinikayut taki festivali etnichnoyi muziki Krayina mrij ta Sheshori de narodna muzika zvuchit yak v avtentichnomu vikonanni tak i u riznomanitnih obrobkah u rok chi pop napryamkiv Sered suchasnih gurtiv avtentichnogo spivu Bozhichi Volodar Buttya etnichni motivi vikoristovuyut gurti Tartak Vopli Vidoplyasova Mandri Gajdamaki Ocheretyanij kit originalne nasharuvannya etnichnih elementiv proponuye gurt DahaBraha Stanovlennya klasichnoyi muzikiPro profesijne muzichne mistectvo shidnoslov yanskih plemen isnuyut vidomosti z chasiv Rusi Z prijnyattyam hristiyanstva u kinci X stolittya na terenah Ukrayini z yavlyayetsya cerkovnij spiv sho formuvavsya pid vplivom vizantijskoyi ta ukrayinskoyi narodnoyi muziki U XII XVII st v pravoslavnih cerkvah poshirivsya odnogolosnij znamennij spiv sho mav znachnij vpliv i na tvorchist kompozitoriv piznishoyi epohi XVII XVIII stolittya V epohu baroko na zminu odnogolosnomu znamennomu spivu prihodit bagatogolosnij partesnij spiv sho spriyav rozvitku mazhoro minornoyi sistemi i na osnovi yakogo rozvinuvsya duhovnij koncert Sered vidatnih muzichnih diyachiv cogo chasu Mikola Dileckij avtor Musikijskoyi gramatiki 1675 pershoyi muzichno teoretichnoyi praci de poyasnyuyetsya sut novoyi notnoyi sistemi teoriya partesnogo spivu ta partesnoyi kompoziciyi Sered suchasnikiv Mikoli Dileckogo vidomim ukrayinskim kompozitorom buv takozh Simeon Pekalickij sho pracyuvav u Lvovi ta Moskvi Sered kiyivskih kompozitoriv partesnikiv pershoyi polovini XVIII stolittya vidomimi buli Ivan Domarackij ta Partesnij stil yak stil epohi proisnuvav priblizno do seredini XVIII stolittya koli jomu na zminu prijshov klasicistichnij zhanr horovogo koncertu u tvorchosti Maksima Berezovskogo Dmitra Bortnyanskogo Artemiya Vedelya ta inshih kompozitoriv drugoyi polovini XVIII pochatku XIX stolittya Vazhlivoyu podiyeyu cogo chasu stalo vidkrittya u 1632 roci Kiyevo Mogilyanskoyi akademiyi de vikladalis takozh i muzichni predmeti Yiyi vihovanci populyarizuvali vertep a piznishe kanti Sered vipusknikiv Akademiyi bagato ukrayinskih mitciv zokrema Grigorij Skovoroda Artemij Vedel D Bortnyanskij 1751 1825 Svitska profesijna vokalna i instrumentalna muzika sho isnuvala v pomishickih mayetkah vijskovih chastinah z 17 stolittya rozvivayetsya v mistah Stvoryuyutsya muzikantski cehi pri magistratah orkestri kapeli Na osnovi narodnopisennih i kantovih tradicij v 18 pochatku 19 st poshiryuyetsya pisnya romans na virshi riznih poetiv Odin iz pershih yiyi avtoriv G S Skovoroda vviv u pisennij zhanr civilnu filosofsku j lirichnu tematiku Nadzvichajno vazhlive znachennya v ukrayinskij muzichnij kulturi XVIII stolittya vidigrala stvorena z iniciativi getmana Danila Apostola 1730 roku Gluhivska spivocha shkola vihovancyami yakoyi stali Dmitro Bortnyanskij Maksim Berezovskij ta Artemij Vedel Pislya zakinchennya Gluhivskoyi shkoli Bortnyanskij ta Berezovskij prodovzhuvali svoye navchannya v italijskih muzichnih shkolah sho buli centrami togochasnoyi yevropejskoyi muziki D Bortnyanskij Koncert Da voskresnet Bog source source Pri problemah glyante v dovidku D Bortnyanskij Tanok furij z operi Alsid source source Pri problemah glyante v dovidku M Berezovskij Koncert Ne otverzhi mene source source Pri problemah glyante v dovidku Poyednannya tradicij partesnogo spivu i suchasnih tehnik yevropejskogo pisma obumovilo unikalnist tvorchosti cih kompozitoriv Stavshi pridvornim kapelmejsterom u Peterburzi a z 1796 roku kerivnikom pridvornoyi kapeli skladenoyi majzhe vinyatkovo z vihovanciv Gluhivskoyi spivackoyi shkoli Bortnyanskij znachno vplinuv i na rozvitok rosijskoyi muzichnoyi kulturi Vin buv takozh pershim kompozitorom u Rosijskij imperiyi muzichni tvori yakogo pochali vihoditi drukom XIX pochatok XX stolittya XIX stolittya v istoriyi muziki viznachayetsya vihodom na svitovu arenu bagatoh nacionalnih shkil sho pov yazano z rostom nacionalnoyi svidomosti yevropejskih narodiv sho znahodilisya pid vladoyu imperij Slid za polskoyu ta rosijskoyu postaye j ukrayinska nacionalna kompozitorska shkola Za prikladom ukrayinskih pismennikiv ta poetiv profesijni muzikanti XIX st pochali zvertatisya do narodnoyi tematiki obroblyati narodni pisni yaki vikonuvalisya talanovitimi amatorami u suprovodi narodnih instrumentiv kobzi banduri cimbal skripki liri ta in Na pochatku 19 stolittya v ukrayinskij muzici z yavlyayutsya pershi simfonichni tvori ta kamerno instrumentalni tvori sered yihnih avtoriv I M Vitkovskij A I Galenkovskij Illya ta Oleksandr Lizogubi Diyalnist amatorskih i vidkrittya pershih profesijnih teatriv Kiyiv 1803 Odesa 1810 u yakih stavilisya muzichno scenichni tvori na nacionalni syuzheti zigrali vazhlivu rol u stanovlenni ukrayinskoyi operi pershoyu z yakih vvazhayetsya Zaporozhec za Dunayem Gulaka Artemovskogo 1863 Na zahodi Ukrayini v riznih zhanrah horovoyi ta instrumentalnoyi v tomu chisli simfonichnoyi muziki pracyuvali kompozitori M M Verbickij S I Vorobkevich V G Matyuk hori j in Mikola Lisenko 1842 1912 Osnovopolozhnoyu dlya rozvitku nacionalnoyi profesijnoyi muziki stala riznobichna diyalnist M V Lisenka yakij stvoriv klasichni zrazki tvoriv u riznih zhanrah zokrema 9 oper fortepianna j instrumentalna muzika horova i vokalna muzika perevazhno na slova ukrayinskih poetiv u tomu chisli T Shevchenka Vin zhe stav organizatorom muzichnoyi shkoli v Kiyevi 1904 z 1918 Derzhavnij muzichno dramatichnij institut imeni M V Lisenka M Lisenko Bozhe Velikij Yedinij source source Pri problemah glyante v dovidku M Lisenko Kantata B yut porogi source source Pri problemah glyante v dovidku M Leontovich Shedrik source source Pri problemah glyante v dovidku Poslidovnikami tvorchih principiv Lisenka stali M M Arkas M M Kolachevskij V I Sokalskij P I Senicya I I Rachinskij K G Stecenko Ya S Stepovij M D Leontovich D V Sichinskij Ya O Lopatinskij S F Lyudkevich O I Nizhankivskij ta inshi kompozitori P I Chajkovskij 1840 1893 Shiroke poshirennya oderzhuye horovij ruh vinikayut horovi tovaristva Torban 1870 i Boyan 1891 Vidkrivayutsya vishi operni teatri u Kiyevi 1867 ta Lvovi 1900 Vishij muzichnij institut u Lvovi muzichni shkoli pri Rosijskomu muzichnomu tovaristvi u Kiyevi 1868 Harkovi 1883 Odesi 1897 ta inshih mistah Interes do ukrayinskoyi tematiki ta folkloru proyavili i kompozitori sho pracyuvali za mezhami Ukrayini Osoblivo slid vidznachiti tvorchist Petra Chajkovskogo sho pohodiv iz vidomogo ukrayinskogo kozackogo rodu Chajkiv Ukrayinski melodiyi vikoristani kompozitorom u ryadi tvoriv zokrema u Drugij simfoniyi ta Koncerti dlya fortepiano z orkestrom 1 ryad tvoriv napisano na ukrayinski syuzheti zokrema operi Mazepa i Cherevichki Ukrayinska tematika prisutnya takozh u tvorchosti Ferenca Lista sho mandruvav Ukrayinoyu v kinci 1840 h ce p yesi dlya fortepiano Ukrayinska balada i Dumka a takozh simfonichna poema Mazepa Ukrayinski korinnya maye takozh Igor Stravinskij znachna chastina jogo rannih tvoriv bula napisana v Ustiluzi na Volini Solomiya Krushelnicka 1872 1952 M Leontovich 1877 1921 Na pochatku XX stolittya vsesvitnyu slavu zdobuli pleyada ukrayinskih vikonavciv Ce spivachka Solomiya Krushelnicka O Petrusenko Z Gajdaj M Litvinenko Volgemut spivaki M E Mencinskij O P Mishuga I Patorzhinskij B Gmirya pianist Volodimir Gorovic horovij dirigent O O Koshic za mezhami Ukrayini stali vidomi horovi obrobki M D Leontovicha Pochatok zvukozapisu Pershi gramplativki zi spivom ukrayinskoyu movoyu buli vipusheni u 1899 roci firmoyu Emil Berliner v Londoni Zapisi zrobleni pid chas gastrolej rosijskogo horu S Medvyedyevoyi Odin zapis mav nazvu Chornohmari jmovirno ce buv duet Oksani i Andriya z operi Zaporozhec za Dunayem insha plativka pisnya Sonce nizenko Na teperishnij chas ci zapisi nevidomi U 1900 roci Emil Berliner zapisav she sim ukrayinskih plativok U Lvovi u 1904 1905 rokah zrobleno zapisi ukrayinskih pisen u vikonanni G A Krushelnickoyi a u 1909 roci F M Lopatinskoyi U 1908 1909 rokah Leseyu Ukrayinkoyu bula organizovana etnografichna ekspediciya po Livoberezhzhyu do skladu yakoyi uvijshli F M Kolessa O G Slastion ta O I Borodaj Pid chas ekspediciyi zrobleni zapisi na fonograf pisen ta dum u vikonanni narodnih kobzariv Do 100 richchya Lesi Ukrayinki u 1971 roci ci zapisi buli vidrestavrovani ta vipusheni u viglyadi plativki Lesya Ukrayinka z dumoyu i pisneyu naroda na yakij ye j golos samoyi poetesi V Kiyevi u 1909 1911 rokah pracyuvala studiya zvukozapisu Internacional Ekstra Rekord sered pershih zapisiv yakoyi lipen 1909 buv P I Cesevich virogidno j inshi ukrayinski vikonavci katalogi studiyi ne zbereglisya Osoblivo cikavi 11 zapisiv soprano O D Petlyash u fortepiannomu suprovodi M V Lisenka Tri plativki z ciyeyi seriyi buli znajdeni ta nini znahodyatsya u fondah budinku muzeyu M V Lisenka na nih zapisani pisni Gandzya Lugom idu konya vedu Viyut vitri Kari ochi ta Oj kazala meni mati Ne vernuvsya z pohodu U Kiyevi pracyuvala tilki studiya a vigotovlyalisya ci plativki v Berlini Z 1911 roku v Kiyevi pracyuvala firma gramzapisu Ekstrafon yaka vpershe na teritoriyi Ukrayini pochala vigotovlyati gramplativki na misci Pershimi ukrayinskimi plativkami vigotovlenimi v Kiyevi buli zapisi horu M A Nadyezhdinskogo z pisnyami Gulyav chumak na rinochku Oj letila gorlicya Oj hodila divchina Zakuvala ta siva zozulya ta inshimi usogo 7 pisen tenoru I Ye Gricenko Sonce nizenko U gayu gayu na slova T G Shevchenka Divlyus ya na nebo ta inshi usogo 6 pisen 6 pisen O D Petlyash Ci zapisi zrobleni buli ranishe studiyeyu Internacional Ekstra Rekord U 1912 roci Ekstrafonom vipusheni 10 ukrayinskih pisen u vikonanni horu Ya A Shkredkovskogo ta N Nyemchinova 11 u vikonanni kvartetu B P Girnyaka u 1914 roci do yuvileyu T G Shevchenka plativki z pisnyami na slova poeta u vikonanni Cesevicha Gricenka Karlashova Petlyash ta horu Nadyezhdinskogo Zapisani buli taki tvori yak Reve ta stogne Dnipr shirokij I shiroku dolinu Yakbi meni cherevichki Ogni goryat muzika graye Teche voda v sinye more Minali lita molodiyi Muzichna kultura Ukrayinskoyi Derzhavi Pislya progoloshennya nezalezhnosti Ukrayini 1918 roku z yavilasya nizka hudozhnih kolektiviv Zrostannya tvorchoyi aktivnosti novogo pokolinnya ukrayinskih mitciv i rozkvit talantu vzhe znanih diyachiv pripadaye na chasi Vizvolnih zmagan Uryad Ukrayinskoyi Derzhavi vidigrav vazhlivu rol na nivi kulturnoyi rozbudovi zokrema j u galuzi muzichnogo mistectva pro sho svidchit Postanova Radi ministriv stosovno prizbiruvannya literaturnih naukovih artistichnih i tehnichnih sil Ukrayini Zokrema universalom Pavla Skoropadskogo 1918 roku bulo zasnovano Derzhavnij simfonichnij orkestr Ukrayini pershim dirigentom yakogo stav Oleksandr Gorilij Ukrayinsku derzhavnu kapelu Pershij i Drugij Nacionalni hori Kiyivskij opernij teatr sho ranishe diyav pid patronazhem Rosijskogo muzichnogo tovaristva buv nazvanij Ukrayinskim teatrom drami ta operi znachnu kilkist vsesvitnovidomih oper bulo perekladeno ukrayinskoyu movoyu Takozh 1918 roku bulo zasnovano Kobzarskij hor sho zgodom bude vidrodzhenij yak Derzhavna kapela banduristiv Ukrayinska muzika radyanskoyi dobiGnat Hotkevich 1878 1938 Prihid radyanskoyi vladi na tereni Ukrayini oznamenuvavsya nizkoyu tragichnih podij 1921 roku agentom VChK buv vbitij Mikola Leontovich a 1928 roku bulo zaboroneno diyalnist tovaristva jogo pam yati Najstrashnishih utrat ukrayinske mistectvo zaznalo u 1930 ti roki protyagom yakih radyanskoyu vladoyu bulo znisheno kilka soten banduristiv kobzariv i lirnikiv a 1938 roku slid za inshimi mitcyami rozstrilyanogo vidrodzhennya buv rozstrilyanij muzikant i etnograf Gnat Hotkevich U toj zhe chas radyanskoyu vladoyu bulo vidkrito ryad muzichnih ustanov u riznih mistah Ukrayini Zokrema ce teatri operi i baletu v Harkovi 1925 Poltavi 1928 Vinnici 1929 Dnipropetrovsku 1931 Donecku 1941 organizovano horovi simfonichni kolektivi Postanovoyu CK VKP b vid 23 kvitnya 1932 roku Pro perebudovu literaturno hudozhnih organizacij bulo organizovano Spilku radyanskih muzik Ukrayini zgodom spilka kompozitoriv na yaku pokladalis funkciyi ideologichnogo kontrolyu za tvorchistyu kompozitoriv 1930 ti 1950 ti roki B Lyatoshinskij 1895 1968 Pochinayuchi z drugoyi polovini 1930 h rokiv muzichne mistectvo radyanskoyi Ukrayini rozvivalosya perevazhno u rusli socrealizmu sho stav yedinim oficijno dozvolenim v SRSR tvorchim metodom literaturi i mistectva todi yak mitci sho vidhodili vid cogo metodu piddavalis zhorstkij kritici j peresliduvannyam Zokrema neshadnij kritici na plenumah Spilki kompozitoriv piddavalisya tvori B Lyatoshinskogo i L Revuckogo prichomu ostannij pislya 1934 roku praktichno pripiniv tvorchu diyalnist obmezhivshis vikladackoyu ta redaktorskoyu robotoyu U toj zhe chas v Ukrayini vinikaye masova radyanska pisnya odnim iz pershih tvorciv yakoyi stav K Ye Boguslavskij U 1930 ti roki z yavlyayutsya pershi operi radyanskoyi tematiki zokrema Shors B Lyatoshinskogo 1930 Perekop Yu Mejtusa 1937 Pisni prisvyacheni komunistichnij partiyi ta yiyi vozhdyam zakriplyuyutsya u repertuarah profesijnih ta amatorskih kolektiviv Vilnoyu vid komunistichnogo diktatu do 1939 roku lishalos lishe muzichne mistectvo zahidnoyi chastini Ukrayini sho do 1939 roku vhodila do skladu Polshi Na zahodi Ukrayini pracyuvali kompozitori V A Barvinskij S F Lyudkevich A I Kos Anatolskij folklorist F M Kolessa B Lyatoshinskij Sonata balada source source Pri problemah glyante v dovidku V Vermenich Ya slavlyu Partiyu source source Pri problemah glyante v dovidku U povoyenni chasi sered vidnih ukrayinskih kompozitoriv Grigorij Verovka brati Georgiya ta Platona Majborodi Kostyantin Dankevich A Ya Shtogarenko ta inshi Sered viznachnih vikonavciv ukrayinskij tenor Ivan Kozlovskij shiroko vidomoyu zavdyaki vikonannyu frontovih pisen stala urodzhenka Harkivshini Klavdiya Shulzhenko 1960 ti 1980 ti roki L Grabovskij nar 1935 1960 ti roki vidznachayutsya prorivom ukrayinskoyi kompozitorskoyi shkoli na svitovu arenu opanuvannyam novitnih techij yevropejskoyi muzichnoyi kulturi U Kiyevi stvoryuyetsya grupa mitciv Kiyivskij avangard do yakoyi uvijshli kompozitori yak Valentin Silvestrov Leonid Grabovskij Vitalij Godzyackij Volodimir Guba Centralnoyu figuroyu v cij grupi buv dirigent Igor Blazhkov Vnaslidok rozhodzhennya z retrogradnimi tendenciyami oficijnih muzichnih kil SRSR Chleni Kiyivskogo avangardu zaznavali riznogo rodu utiskiv V podalshomu kozhen iz kompozitoriv pishov svoyim shlyahom u mistectvi a neformalna grupa rozpalasya U ci zh roki prodovzhuyut pracyuvati kompozitori Platon i Georgij Majborodi K Dankevich na cej period pripadayut ostanni dvi simfoniyi B Lyatoshinskogo U 1970 ti 1980 ti roki stayut vidomimi kompozitori sho rozshirili tradicijnu dlya ukrayinskoyi muziki piznoromantichnu stilistiku zavdyaki novitnim sposobam yevropejskogo modernizmu M Skorik Ye Stankovich I Karabic V Bibik ta inshi Svitove viznannya otrimala nacionalna shkola vokalnogo mistectva Yaskravi imena ukrayinskoyi opernoyi sceni A Solov yanenko D Gnatyuk B Rudenko Ye Miroshnichenko Viznachnoyu podiyeyu muzichnogo zhittya stala postanovka operi D Shostakovicha Katerina Izmajlova u Kiyevi 1965 roku V Ivasyuk 1949 1979 Paralelno iz formuvannyam pop muziki v Zahidnih krayinah v Ukrayini yak i inshih radyanskih respublikah dosyagaye svogo rozkvitu radyanska estrada Osoblivo vidilyayetsya tvorchist Volodimira Ivasyuka avtora ponad 100 pisen chiye zhittya tragichno obirvalos 1979 roku V Ivasyuk Chervona ruta source source Pri problemah glyante v dovidku I Karabic Disko horovod source source Pri problemah glyante v dovidku Sered kompozitoriv pisnyariv cih rokiv takozh O I Bilash V Vermenich piznishe I Karabic Populyarnist zavoyuvali estradni vikonavci Sofiya Rotaru Nazarij Yaremchuk Vasil Zinkevich Igor Bilozir Taras Petrinenko Alla Kudlaj ta inshi Paralelno zapochatkovuvalisya i tipovo moderni muzichni ta muzichno poetichni proyekti sered yakih satirichnij teatr Ne zhuris V Morozova 1970 ti rr gurt Mertvij piven ta rok bardivska grupa Plach Yeremiyi druga polovina 1980 h rr Suchasna muzikaOsvitni ta koncertni ustanovi V Ukrayini istorichno sklalasya sistema osvitnih i koncertnih muzichnih organizacij znachna chastina yakih perebuvayut u vidanni Ministerstva kulturi i turizmu inshi u vidanni miscevih administracij Zokrema ce Lvivskij opernij teatr Odeska filarmoniya Kiyivska konservatoriya Spilka kompozitoriv Ukrayini Teatri operni teatri u Kiyevi Harkovi Lvovi Odesi Dnipri Donecku teatri muzichnoyi komediyi v Harkovi ta Odesi a takozh teatr opereti v Kiyevi Municipalnij opernij teatr u Kiyevi muzichno dramatichnij teatr Dah Koncertni ustanovi Nacionalna filarmoniya ta filarmoniyi v usih oblasnih centrah Ukrayini Budinki organnoyi ta kamernoyi muziki u Kiyevi Dnipri Bilij Cerkvi Lvovi ta palaci ta budinki kulturi v bagatoh mistah Ukrayini Osvitni muzichni zakladi Pidgotovku fahovih muzikantiv provodyat Konservatoriyi muzichni akademiyi v Kiyevi Harkovi Odesi Lvovi Donecku Dnipri Muzichni fakulteti u Harkivskomu universiteti mistectv ta Kiyivskomu universiteti kulturi Muzichni uchilisha v riznih mistah Ukrayini Koncertni kolektivi Stanom na 2008 rik v Ukrayini diyut 9 nacionalnih i 3 derzhavnih kolektivi Z nih 11 bazuyutsya u Kiyevi odin v Zhitomiri ta v Odesi Nacionalnij simfonichnij orkestr Ukrayini Nacionalnij odeskij filarmonijnij orkestr Nacionalna zasluzhena akademichna kapela Ukrayini Dumka Akademichna horova kapela Oreya Nacionalnij zasluzhenij akademichnij ukrayinskij narodnij hor im Grigoriya Verovki Nacionalna zasluzhena kapela banduristiv Ukrayini im G I Majborodi Nacionalnij ansambl solistiv Kiyivska kamerata Nacionalnij zasluzhenij akademichnij ansambl tancyu Ukrayini im P P Virskogo Nacionalnij orkestr narodnih instrumentiv Ukrayini Nacionalnij akademichnij duhovij orkestr Ukrayini Derzhavna akademichna cholovicha horova kapela Ukrayini im Revuckogo Derzhavnij estradno simfonichnij orkestr Ukrayini Derzhavnij kamernij ansambl Kiyivski solisti Okrim togo diye bagato municipalnih kolektiviv kolektiviv pri oblasnih filarmoniyah budinkah organnoyi ta kamernoyi muziki tosho Muzichni spilki Dvi tvorchi spilki muzichnogo profilyu stanom na 2008 rik mayut nacionalnij status Ce Nacionalna spilka kompozitoriv Ukrayini ta Nacionalna vseukrayinska muzichna spilka Suchasna akademichna muzika Volodimir Runchak Ruslana Svyatoslav Vakarchuk Roman Miroshnichenko Znachna kilkist suchasnih ukrayinskih kompozitoriv ye chlenami Nacionalnoyi spilki kompozitoriv sered nih 17 narodnih artistiv Ukrayini 54 zasluzhenih diyacha mistectv Ukrayini 16 laureativ Nacionalnoyi premiyi Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka 6 akademikiv ta 3 chlena korespondenta Akademiyi mistectv Ukrayini 35 doktoriv nauk 59 profesoriv tosho Za osoblivi dosyagnennya 10 mitciv nagorodzheni Vidznakoyu Prezidenta Ukrayini Ordenom Za zaslugi III stupenya 1 ordenom Yaroslava Mudrogo 1 ordenom knyagini Olgi Tvori suchasnih ukrayinskih kompozitoriv vikonuyutsya golovnim chinom na festivalyah Kiyiv Muzik Fest Prem yeri sezonu Forum muziki molodih Kiyiv Dva dni j dvi nochi novoyi muziki Odesa Kontrasti Lviv ta Dniprovski zori Dnipropetrovsk a takozh u koncertah seriyi Volodimira Runchaka Nova muzika v Ukrayini U 2009 dirigent Roman Kofman zapochatkuvav koncertnu seriyu Ukrayinskij avangard shorichni koncerti Kiyivskogo kamernogo orkestru iz tvorami molodih i serednogo viku kompozitoriv U teatralnomu repertuari operi Mojsej M Skorika Lisova pisnya V Kirejka ta Palata 6 V Zubickogo balet Rizdvyana nich Ye Stankovicha ryad baletiv O Kostina Repertuar horovih kolektiviv popovnyuyetsya tvorami L Dichko ta G Gavrilec instrumentalistiv tvorami Zhanni ta Levka Kolodubiv V Runchaka tosho Klasichna elektronna muzika predstavlena kompoziciyami Alli Zagajkevich Ivana Nebesnogo ta inshih Istorichni tradiciyi prodovzhuyut suchasni operni spivaki Ukrayini Viktoriya Luk yanec Volodimir Grishko Roman Majboroda Taras Shtonda Mihajlo Didik Mariya Stefyuk Stefan P yatnichko V Ukrayini takozh provodyatsya chislenni mizhnarodni muzichni konkursi vikonavciv instrumentalistiv fortepianni pam yati V Gorovicya dirigentiv im S Turchaka horovih kolektiviv im M Leontovicha spivakiv im Solomiyi Krushelnickoyi banduristiv im Gnata Hotkevicha bagatoprofilnij konkurs imeni M Lisenka ta inshi Populyarna muzika Na suchasnij ukrayinskij sceni predstavleni majzhe vsi muzichni napryamki vid folku do acid dzhazu Zhvavo rozvivayetsya klubna kultura Populyarnist bagatoh ukrayinskih pop vikonavciv Sofiyi Rotaru Irini Bilik Oleksandra Ponomarova VIA Gra Vyerki Serdyuchki Hristini Solovij Kazka pershij ukrayinomovnij gurt sho potrapiv u top 10 do vsesvitnovidomogo chartu SHAZAM do togo zh videoklip Plakala translyuvali mizhnarodni kanali MTV Live HD ta MTV Hits a ce 45 krayin ohoplennya Go A davno peretnula kordoni Ukrayini i utverdilasya v krayinah SND i svitovih chartah Populyarna muzika predstavlena na festivalyah Chervona ruta Tavrijski igri Chajka ta inshih Vikonavci z Ukrayini gidno predstavlyali derzhavu na konkursah Yevrobachennya zokrema Ruslana yaka zaluchila do vlasnoyi muziki folklorni motivi karpatskogo regionu ta pershoyu z ukrayinskih spivakiv stala peremozhniceyu konkursu Yevrobachennya 2004 viborovshi dlya Ukrayini pravo na provedennya nastupnogo konkursu Yevrobachennya 2005 Na Yevrobachenni 2007 ta Yevrobachenni 2008 vidznachilisya vidpovidno Vyerka Serdyuchka ta Ani Lorak posivshi drugi miscya Zlata Ognyevich z Yevrobachennya 2013 privezla do Ukrayini tretye misce 2016 roku peremozhniceyu Yevrobachennya stala spivachka Dzhamala tomu u 2017 Yevrobachennya znovu projshlo v Ukrayini 2021 roku na Yevrobachenni vpershe v istoriyi konkursu gurt Go A vistupiv z ukrayinskoyu narodnoyu pisneyu Shum v obrobci i za golosami glyadachiv posiv druge misce a zgodom deyakij chas ocholyuvav z neyu rejting muzichnogo internet servisu Spotify Vtretye yevropejskij pisennij konkurs Yevrobachennya 2022 vigrav dlya Ukrayini z ukrayinomovnoyu avtorskoyu pisneyu Stefaniya gurt Kalush Orchestra 14 travnya pid chas vijni rozv yazanoyi Rosijskoyu Federaciyeyu Poruch iz tim rozvivayetsya ukrayinska rok muzika Sered najvidomishih gurtiv Okean Elzi Vopli Vidoplyasova Tanok na majdani Kongo Krihitka Skryabin Tartak Plach Yeremiyi Komu Vniz Mertvij piven Veremij Odin v kanoe The Hardkiss Karna Chas vid chasu provodyatsya ukrayinski rok festivali Rok ekzistenciya Taras Bulba ta inshi Ukrayinskij rep vikonuyut alyona alyona YARMAK Kalush tosho Sered muzichnih gurtiv zdobuvayut populyarnist suto vokalni ansambli yak ot Pikkardijska terciya ta Predstavleno v Ukrayini takozh i mistectvo dzhazu Yevshan Zillya Freedom Jazz Cherkasy Jazz Quintet ta inshi mizhnarodni festivali dzhazovoyi muziki prohodyat u riznih mistah krayini sered najvidomishih Jazz Bez ta Jazz Koktebel Znachnij vnesok u populyarizaciyu dzhazovogo ruhu v Ukrayini zrobili Volodimir Simonenko ta Oleksij Kogan Tendenciya do vikoristannya folkloru suchasnimi ukrayinskimi muzikantami staye dedali viraznishoyu Odnim iz pershih pochav vikoristovuvati narodni motivi u rok muzici u drugij polovini 1980 h rr uzhe legendarnij gurt Vopli Vidoplyasova Spirayuchis na folklorne pidgruntya novu samobutnyu ukrayinsku muziku tvoryat Skryabin Mandri Gajdamaki Taras Chubaj Marijka Burmaka ta bagato inshih vikonavciv Svidchennyam rostu interesu do folkloru stalo zapochatkuvannya v Ukrayini dvoh festivaliv etnichnoyi muziki Krayina mrij u Kiyevi ta Sheshori na Ivano Frankivshini Folktroniku rozvivayut Katya Chilly ONUKA Go A tosho Andegraund KaZantip golovnij vhid Ukrayinskij rejv z yavivsya ta oformivsya u shos konkretne naprikinci 90 h i viris do mizhnarodnogo rivnya za ostanni roki Vzhe 2007 go z yavivsya mem pro Kiyiv novij Berlin stosovno nichnogo kulturnogo zhittya Vechirki u Kiyevi buli nadzvichajno konceptualnimi z muzichnoyi tochki zoru golovnij nagolos robivsya na duzhe populyarni u toj chas zhanri hauz i trans Ale vistachalo tam i bilsh ekzotichnoyi vitonchenoyi muziki ridkisnogo elektro yake krutili zi spravzhnih vinilovih plativok dzhanglu oldskulnogo hip hopu Z vitchiznyanogo andegraundu najbilshogo poshirennya nabuv ukrayinskij blek metal Do 2014 go na pivostrovi Krim majzhe 20 rokiv caryuvala respublika shastya pid charivnoyu nazvoyu KaZantip festival tancyuvalnoyi elektronnoyi muziki prosto neba Zakordonni ZMI pro ukrayinskij rejv Znamennij dopis The Calvert Journal pro tehno rejv Shema 2015 roku Same z nogo pochalas hvilya mizhnarodnogo interesu Britanskij zhurnal i d kultove vidannya pro molodizhnu kulturu 2016 roku stvoriv dokumentalnu strichku Doslidzhuyuchi ukrayinsku revolyuciyu andegraundnogo rejvu Bidni ale kruti 2017 roku u zhurnali Political Critique bulo oprilyudnene doslidzhennya ukrayinskogo postrevolyucijnogo rejvu 2020 roku u prestizhnomu anglijskomu vidanni The Guardian vijshla stattya pro fenomen artcentru Closer Vidavnicha sprava V 1990 ti 2000 ni roki vidannya j rozpovsyudzhennya notno muzichnoyi literaturi v Ukrayini perezhivaye skrutni chasi Tak yaksho v URSR obsyag produkciyi muzichnogo vidavnictva Muzichna Ukrayina stanoviv vid 220 do 280 nazv na rik to na kinec 1990 h vpav do odniyeyi dvoh a chasom i zhodnoyi knizhki na rik Faktichno zgornuli vipusk notnoyi produkciyi inshi derzhavni vidavnictva Suttyevo ne zminili situaciyu na nacionalnomu notnomu rinku j privatni vidavnictva yaki cherez tradicijnu malotirazhnist a otzhe j finansovu zbitkovist notnih vidan drukuyut lishe notnu literaturu na zamovlennya abo koshtom avtoriv U Kiyevi z dvoh specializovanih muzichnih knigaren ne zalishilosya zhodnoyi a na notnih policyah velikih knigaren perevazhayut didaktichni vidannya rozrahovani zdebilshogo na ditej i amatoriv Na dumku ekspertiv taka situaciya pov yazana z nespriyatlivim podatkovim rezhimom vidsutnistyu diyevih protekcionistskih zahodiv ta padinnyam platospromozhnogo popitu Lejbli U kinci 1990 h na pochatku 2000 h v Ukrayini bulo stvoreno nizku muzichnih lejbliv zokrema Lviv JRC Lavina Music Moon Records ta Nexsound Kiyiv Ternopil Zhitomir Dnipropetrovsk ta inshi Konkurenciyu ukrayinskim lejblam na vitchiznyanomu rinku stanovlyat osnovni gravci svitovogo audiorinku mejdzhori Universal EMI Sony BMG Warner 2005 roku ukrayinskij rinok muzichnih nosiyiv stanoviv blizko 10 miljoniv licenzovanih diskiv i kaset borotba z piratstvom prizvela do yih zmenshennya na ukrayinskomu rinku do 40 u krayinah Yevropi yihnya chastka ne perevishuye 10 15 Div takozhUkrayinski narodni instrumenti Ukrayinska kulturaPrimitkiIvanickij Anatolij 2009 Istorichnij sintaksis folkloru Problemi pohodzhennya hronologizaciyi ta dekoduvannya narodnoyi muziki Vinnicya Nova kniga 404 stor ISBN 978 966 382 207 5 Arhiv originalu za 11 serpnya 2019 Procitovano 9 kvitnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 1 lipnya 2007 Procitovano 26 chervnya 2007 Gerej Vasil Budivnictvo kanalu povinnist na kozackih kistkah Na skrizhalyah Procitovano 15 travnya 2022 Kirdan B Omelchenko A Narodni spivci muzikanti v Ukrayini K 1980 A I Zhelyeznij s 51 53 A I Zhelyeznij s 105 108 Ribakov M O Nevidomi ta malovidomi storinki istoriyi Kiyeva Kiyiv Kij 1997 S 304 305 ISBN 966 7161 15 3 Gaj Nizhnik P Stanovlennya ukrayinskogo teatralnogo mistectva i pitannya jogo opodatkuvannya za Getmanatu 1918 roku Ukrayinskij teatr 2003 5 6 S 10 12 originalu za 24 kvitnya 2016 Procitovano 12 chervnya 2016 Z 2014 kontrolyuyetsya strukturami teroristichnoyi organizaciyi DNR Apostrof ros Arhiv originalu za 11 lipnya 2021 Procitovano 19 serpnya 2021 SLUH onlajn media pro muziku ta vse sho navkolo neyi 25 veresnya 2019 Arhiv originalu za 27 zhovtnya 2021 Procitovano 27 zhovtnya 2021 Red Bull ukr Arhiv originalu za 20 veresnya 2021 Procitovano 21 zhovtnya 2021 Red Bull ukr Arhiv originalu za 20 veresnya 2021 Procitovano 17 zhovtnya 2021 Fedorova Anastasiia The Calvert Journal Arhiv originalu za 20 veresnya 2021 Procitovano 17 zhovtnya 2021 Staff i D 31 travnya 2016 i D angl Arhiv originalu za 20 veresnya 2021 Procitovano 17 zhovtnya 2021 Steffan Dennis 2021 Chapter 1 Personalized De Ideologized and Negative A Longitudinal Analysis of Campaign Posters for German Bundestag Elections 1949 2017 Visual Politics Nomos Verlagsgesellschaft mbH amp Co KG s 28 49 Williams Chris 29 sichnya 2020 the Guardian angl Arhiv originalu za 21 veresnya 2021 Procitovano 17 zhovtnya 2021 culturalstudies in ua 1 serpnya 2014 u Wayback Machine Ukrayinskij centr kulturnih doslidzhen Knigovidannya ta presa Arhiv originalu za 13 sichnya 2009 Procitovano 13 grudnya 2008 Arhiv originalu za 1 bereznya 2009 Procitovano 1 bereznya 2009 PosilannyaDiskografiya ukrayinskoyi muziki Ukrayinska muzichna enciklopediya T 1 A D Gol redkol G Skripnik Kiyiv IMFE NANU 2006 S 613 614 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Category Music of Ukraine Sluhati rozdil info source source Cej zvukovij fajl buv stvorenij na osnovi versiyi statti vid 1 lyutogo 2009 i ne vidobrazhaye zmini pislya ciyeyi dati Sluhati rozdil info source source Cej zvukovij fajl buv stvorenij na osnovi versiyi statti vid 1 lyutogo 2009 i ne vidobrazhaye zmini pislya ciyeyi dati Proyekt Polifoniya 7 veresnya 2019 u Wayback Machine najbilshogo vidkritogo onlajn arhivu ukrayinskogo pisennogo folkloru Vasil Barvinskij Muzika 23 listopada 2008 u Wayback Machine Dmitro Antonovich Ukrayinska muzika 2 lipnya 2007 u Wayback Machine Istoriya ukrayinskoyi muzichnoyi kulturi 8 veresnya 2015 u Wayback Machine Ukrayinske baroko 4 travnya 2012 u Wayback Machine Sajt Ukrayinska muzika ta zvukozapis 19 grudnya 2016 u Wayback Machine V D Shulgina Bibliogra fiya muzi chna 20 grudnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Ukrayinska muzika Mala enciklopediya etnoderzhavoznavstva Institut derzhavi i prava im V M Koreckogo NAN Ukrayini Uporyadnik Yu I Rimarenko ta in Kiyiv Geneza Dovira 1996 942 s S 153 154 Enciklopediyi muzichni 26 grudnya 2016 u Wayback Machine Noti ukrayinskih kompozitoriv 11 serpnya 2017 u Wayback Machine DzherelaMinisterstvo zakordonnih sprav Ukrayini Muzykalnyj enciklopedicheskij slovar M Sovetskaya enciklopediya 1990 stattya ukrainskaya muzyka Olhovskij Andrij Naris istoriyi ukrayinskoyi muziki K Muzichna Ukrayina 2003 LiteraturaArhimovich L Karisheva T Sheffer T Shreyer Tkachenko O Narisi z istoriyi ukrayinskoyi muziki v 2 h tomah K 1964 Beregova O Integrativni procesi v muzichnij kulturi Ukrayini HH HHI stolit monografiya Olena Beregova K Institut kulturologiyi NAM Ukrayini 2013 232 s Bibliogr s 223 230 ISBN 978 966 2241 34 1 PDF fajl 24 veresnya 2016 u Wayback Machine Grinchenko M Istoriya ukrayinskoyi muziki K Spilka 1922 278 X s portr Seriya naukova B ka spilki 4 Bibliogr s I X Grinchenko M Istoriya ukrayinskoyi muziki 2 e vid Nyu Jork Vidannya Ukr muzichnogo institutu 1961 192 s Bibliogr s 176 186 Istoriya ukrayinskoyi muziki v 6 ti tomah pid red M M Gordijchuk i in T 1 2 K 1989 t 3 K 1990 t 4 K 1992 t 5 K 2004 Istoriya ukrayinskoyi muzichnoyi kulturi pidruch dlya stud vish navch zakl Lidiya Kornij Bogdan Syuta K NMAU im P I Chajkovskogo 2011 719 16 s fotogr Bibliogr v kinci glav 500 pr ISBN 978 966 7357 58 0 Kozarenko O Fenomen ukrayinskoyi nacionalnoyi muzichnoyi movi monografiya O Kozarenko Nauk t vo im T Shevchenka Ukrayinoznavcha b ka NTSh chislo 15 Lviv NTSh 2011 286 s Bibliogr s 266 284 ISBN 966 7155 43 9 Kornij L P Istoriya ukrayinskoyi muzichnoyi kulturi vid davnini do pochatku HH stolittya monografiya L P Kornij Kiyiv Muzichna Ukrayina 2018 364 s ISBN 966 8259 84 5 Kornij L Istoriya ukrayinskoyi muziki chast 1 Vid najdavnishih chasiv do ser XVIII st chast 2 2 pol XVIII st chast 3 XIX st Kiyiv Harkiv Nyu Jork 1996 1998 2001 315 387 479 c Mala ukrayinska muzichna enciklopediya Uporyadnik O Zaleskij Myunhen 1971 Muha Anton Kompozitori Ukrayini ta ukrayinskoyi diaspori K 2004 ISBN 966 8259 08 4 Olhovskij Andrij Naris istoriyi ukrayinskoyi muziki K Muzichna Ukrayina 2003 Cherepanin M V Muzichna kultura Galichini druga polovina XIX persha polovina XX stolittya Monografiya K Vezha 1997 324 s il Bibliogr s 317 323 Shulgina V Muzichna ukrayinika informacijnij i nacionalno osvitnij prostir Dis d ra mistectvoznavstva 17 00 01 Nacionalna muzichna akademiya Ukrayini im P I Chajkovskogo K 2002 Shepakin V M Muzichna kultura Shodu i Pivdnya Ukrayini drugoyi polovini HIH pochatku HH stolit yevropejski vimiri monografiya V M Shepakin M vo kulturi Ukrayini Harkiv derzh akad kulturi Harkiv Panov A M 2017 479 s il not il portr Bibliogr s 381 437 1104 nazvi ISBN 978 617 7474 52 3 Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi