Скоропа́дський Павло́ Петро́вич (3 [15] травня 1873, Вісбаден, Німецька імперія — 26 квітня 1945, Меттен, Баварія, Третій Рейх) — гетьман України, український державний, політичний і громадський діяч, військовик. Походив із козацько-старшинського роду Скоропадських. Офіцер Російської імператорської армії. Учасник російсько-японської, Першої світової війни та радянсько-української війни. Гетьман Української Держави (29 квітня — 14 грудня 1918).
Павло Скоропадський | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Eius Illustrissimus Dominus Dux Totius Ucrainae | |||||||||||||
![]() Гетьман Павло Скоропадський | |||||||||||||
![]() | |||||||||||||
Правління | 29 квітня — 14 грудня 1918 | ||||||||||||
Обрання | 29 квітня 1918 | ||||||||||||
Попередник | Кирило Розумовський, як гетьман Війська Запорозького, Михайло Грушевський, як голова Української Центральної Ради УНР | ||||||||||||
Наступник | посаду скасовано гетьманич Данило Скоропадський, як Голова Гетьманського руху. Володимир Винниченко, як Голова Директорії УНР | ||||||||||||
Інші титули | Князь | ||||||||||||
Біографічні дані | |||||||||||||
Релігія | православна церква і православ'я | ||||||||||||
Народження | 15 травня 1873 Вісбаден, Німецька імперія | ||||||||||||
Смерть | 26 квітня 1945 (71 рік) Меттен, Баварія, Третій Рейх | ||||||||||||
Поховання | Оберстдорф | ||||||||||||
Дружина | Олександра Дурново | ||||||||||||
Діти | Марія, Єлизавета, Петро, Данило, Павло, Олена | ||||||||||||
Династія | Скоропадські | ||||||||||||
Батько | Скоропадський Петро Іванович | ||||||||||||
Мати | Скоропадська Марія Андріївна | ||||||||||||
Нагороди |
| ||||||||||||
![]() | |||||||||||||
![]() | |||||||||||||
|
Відповідно до українського законодавства може бути зарахований до борців за незалежність України у ХХ сторіччі.
Життєпис
Ранні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl6TDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0NVgySjVYMDVwYTI5c1lXcGZSMlV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZOcmIzSnZjR0ZrYzJ0NVgySjVYMDVwYTI5c1lXcGZSMlV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Генеалогія козацького старшинського роду Скоропадських веде свій початок від першої половини XVII століття. Рід був пов'язаний шлюбними зв'язками з такими українськими старшинсько-шляхетськими родинами як Апостоли, Закревські, Кочубеї, Лизогуби, Лисенки, Милорадовичі, Полуботки, Розумовські, Тарновські, Маркевичі, Туманські, Миклашевські, Безбородьки, Бакуринські, Олсуф'єви, і навіть позашлюбні Голіцини. Нащадок брата гетьмана Івана Скоропадського — Василя Скоропадського, син Петра Скоропадського і Марії Андріївни Миклашевської. Прямий нащадок гетьмана Івана Самойловича. Нащадок Анни Розумовської, сестри гетьмана Кирила Розумовського. Прямий нащадок гетьмана Даниїла Апостола. Спорідненість з чотирма гетьманами (п'ятьма, якщо рахувати, що легендарна коханка Гетьмана Івана Мазепи, Мотря Кочубей — також представниця його роду по непрямій гілці) пояснює його інтерес до козацтва, адже козацька історія — це була фактично персональна історія його роду.
Народився 15 травня 1873 року в німецькому місті Вісбадені в родині офіцера армії Російської імперії Петра Скоропадського, де проживав до 5 років. Першою мовою, якою почав розмовляти Павло, була німецька. Бабуся Павла — Єлизавета Петрівна Скоропадська-Тарновська також часто гостювала на німецьких курортах і померла у Вісбадені. Дитячі роки провів у родовому маєтку Тростянець Чернігівської губернії (Сумщина), де його виховував дідусь — Іван Скоропадський. У садибі Скоропадських була велика колекція предметів української старовини, портретів визначних діячів. У побуті родина дотримувалася старих українських звичаїв.
Освіту Павло розпочав у гімназії в Стародубі. Сімейні традиції, як і традиції всієї тодішньої аристократії Російської імперії, вимагали, щоб юний Скоропадський пішов шляхом військовика. 1886 року Павло вступив до Пажеського корпусу в Санкт-Петербурзі, успішно закінчивши його в 1893 році. Молодого офіцера призначили на службу до [ru], де служив свого часу його батько. Павло тимчасово виконував обов'язки командира ескадрону. За два роки він отримав призначення на посаду полкового ад'ютанта, у грудні 1897 року став поручником.
Російсько-японська війна
З початком російсько-японської війни Павло подав рапорт із проханням перевести його на фронт у діючу армію. Наприкінці лютого 1904 року виїхав із Петербурга до Маньчжурії.
З 16 березня 1904 року служив у Мукдені, у складі [ru], осавулом 3-го Верхньоудинського кінного полку Забайкальського козацького війська. 1 травня молодого офіцера перевели в штаб на посаду ад'ютанта генерал-лейтенанта Федора Келлера, командувача Східного загону Маньчжурської армії. Проте 1 жовтня Скоропадський покинув штабну роботу за власним бажанням і став командиром 5-ї сотні 2-го Читинського кінного полку Забайкальського козацького війська. Його загони брали участь у розвідувальних операціях і нападах на тили противника.
29 жовтня 1904 року, за заслуги в боях проти японців у період із 20 квітня по 4 липня, імператор Микола II нагородив офіцера орденом Святої Анни 3-го ступеня з мечами і бантом. Його також нагороджено золотою нагородною зброєю «За хоробрість»[].
У травні 1905 року Скоропадського призначили на посаду ад'ютанта генерала Миколи Ліневича, командувача російськими військами на Далекому Сході. На цій посаді він пробув до 7 листопада.
У грудні 1905 року імператор Микола II призначив Скоропадського своїм флігель-ад'ютантом з наданням звання полковника.
4 вересня 1910 року полковник Скоропадський став командиром 20-го драгунського Фінляндського полку, лишаючись флігель-ад'ютантом. У 1912 році йому присвоєно звання генерал-майора імператорського полку.
Перша світова війна
З початком Першої світової війни Павло Скоропадський вирушає на фронт, і вже 6 серпня 1914 року Кінний полк генерала Скоропадського відзначився в бою під Краупішкеном (нині Ульяново). Був удостоєний ордена Святого Георгія 4-го ступеня.
3 жовтня 1914 призначений командиром 1-ї бригади 1-ї гвардійської кавалерійської дивізії. Того ж року командував Зведеною кавалерійською дивізією, до якої увійшли 1-а бригада 1-ї Гвардійської кавалерійської дивізії, батарея Лейб-гвардії Кінної артилерії та Кримський кінний полк.
29 липня 1915 призначений командувачем 5-ї кавалерійської дивізією, а 1 січня 1916 проведений в генерал-лейтенанти із затвердженням на посаді. 2 квітня 1916 призначений командувачем 1-ї гвардійської кавалерійської дивізії.
22 січня 1917 року приймає командування 34-м армійським корпусом, який розташовувався на теренах України. Перебуваючи на посаді командувача цього корпусу, Павло Петрович вперше познайомився з масовим українським революційним рухом.
Доба революції
Революційні події в Петрограді призвели до деморалізації армії й поступової її більшовизації. В Україні національний революційний рух навесні 1917 року очолила соціалістична Центральна Рада. Павло Скоропадський вороже ставився до соціалістичних ідей українських та російських революційних партій. У травні 1917 року в Києві відбувся Всеукраїнський військовий з'їзд, який ухвалив рішення про створення української національної армії.
У липні-серпні 1917 року за наказом верховного головнокомандуючого генерала Лавра Корнілова внаслідок українізації 34-й корпус під командуванням Скоропадського одним з перших українізовано та перетворено на 1-й український корпус. Генерал Денікін про Скоропадського:
![]() | Я викликав до себе генерала Скоропадського і запропонував йому стримати різкий хід українізації та, зокрема, відновити права командного складу або відпустити його з корпусу. Майбутній гетьман заявив, що про його діяльність склалася хибна думка, імовірно, за історичним минулим роду Скоропадських; що він істинно російська людина, гвардійський офіцер і зовсім далекий самостійності; виконує тільки покладене на нього начальством доручення, якому сам не співчуває… Оригінальний текст (рос.) Я вызвал к себе генерала Скоропадского и предложил ему умерить резкий ход украинизации и, в частности, восстановить права командного состава, или отпустить его из корпуса. Будущий гетман заявил, что об его деятельности составилось превратное мнение, вероятно, по историческому прошлому фамилии Скоропадских; что он истинно русский человек, гвардейский офицер и совершенно чужд самостийности; исполняет только возложенное на него начальством поручение, которому сам не сочувствует… | ![]() |
Повна українізація 20-ти дивізій та кількох десятків запасних полків відбулася згідно зі спільним вересневим наказом Олександра Керенського та Верховного головнокомандувача генерала Миколи Духоніна. Така різка зміна в ставленні Тимчасового уряду до «українського питання» відбулася через те, що Центральна Рада під час заколоту на чолі з генералом Корніловим підтримала Тимчасовий уряд. Окрім того, українізація армії ставала перепоною впливу реакційних російських офіцерів та більшовицької пропаганди на армію.
16-17 жовтня 1917 року на з'їзді Вільного козацтва в Чигирині делегати від п'яти українських губерній і Кубані обрали Скоропадського отаманом Вільного козацтва. Серед козаків особа нащадка гетьманського роду, бойового генерала Скоропадського мала неабияку популярність. Пізніше Павло Скоропадський втратив увесь свій набутий авторитет серед вільного козацтва через згоду балотуватися до Установчих зборів від блоку російських землевласників.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUzTDFCeVlYbGxjbDltYjNKZlNHVjBiV0Z1WDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0NVh6RTVNVGd1YW5Cbkx6TXdNSEI0TFZCeVlYbGxjbDltYjNKZlNHVjBiV0Z1WDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0NVh6RTVNVGd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNRaVZFTUNWQ1JWOGxSREFsUVRFbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJEQWxRalFsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZk1Ua3hPQzVxY0djdk16QXdjSGd0SlVRd0pUbEdKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl5SlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZCTVNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4eE9URTRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Після більшовицького перевороту в Петрограді в листопаді 1917 року Павло Скоропадський визнав зверхність наказів Центральної Ради і виконував накази командувача Українського фронту генерал-полковника Дмитра Щербачова, що у свою чергу підпорядковувався Генеральному Секретаріату. У листопаді 1917 року 2-й гвардійський корпус, вояки якого підтримали більшовиків, на чолі з Євгенією Бош рушив із Вінниці на Київ для розгону Української Центральної Ради. Скоропадський отримав наказ Петлюри та Щербачова: розігнати заколотників. Оскільки збільшовичені частини мали низький рівень дисципліни, то ліквідація їхнього наступу відбулася без значного кровопролиття. Зокрема, під Вінницею заколотників зустрів Український стрілецький дивізіон Скоропадського. Частини червоних майже без бою були миттєво роззброєні, повантажені до ешелонів і відіслані до Росії.
Скоропадський на той час не займав ніякої політичної позиції, а обмежував свою діяльність лише турботою про боєздатність свого військового підрозділу. Генерал зіткнувся з холодним ставленням до себе з боку Генерального Секретаріату. Ще з літа 1917 року уряд Центральної Ради, занепокоєний великою популярністю аристократа-землевласника генерала Скоропадського, чинив йому перешкоди в керівництві корпусом: припиняв або затримував надходження до 1-го українського корпусу озброєння, одягу, харчів тощо. Наприкінці року через неспрацювання з новим військовим секретарем міністром Миколою Поршем та головнокомандувачем військових сил в Україні полковником Юрієм Капканом та через власні незадоволені амбіції Павло Петрович пішов у відставку.
У січні 1918 року більшовики зайняли Київ, а Скоропадський переховувався від репресій.З поверненням, фактично на багнетах німецько-австрійських військ, до Києва, Центральна Рада в березні 1918 року оголосила про продовження нею внутрішньої політики соціалізації, що була відображена в III Універсалі. Селяни не скорялися діям посадовців Центральної Ради і неохоче віддавали зерно та продукти, які вона мала віддавати німцям як плату за військову допомогу. Окупаційні війська вважали, що українська влада не дотримає взятих на себе зобов'язань щодо передачі німцям харчів і почали каральні дії для примусового вилучення харчів із залишенням документів про вилучення. У відповідь на каральні дії німецьких та австрійських військ Україною поширився рух спротиву.
У середині березня Павло Скоропадський утвердив опозиційну до Ради політичну організацію, сформовану з військовиків і землевласників, під назвою «Українська Громада» (пізніше «Українська Народна Громада»), яка ввійшла в тісний контакт з Українською демократично-хліборобською партією В'ячеслава Липинського та Миколи Міхновського (на той час останній вже був в одній команді з Липинським) та Союзом земельних власників із метою спільними зусиллями домогтися зміни уряду й внутрішньоекономічної політики Центральної Ради. На хвилі незадоволення політикою Центральної Ради й німецьким окупаційним командуванням «Українська Народна Громада» розпочала підготовку до державного перевороту. На нараді 24 квітня з генералом Вільгельмом Ґренером, фактичним керівником німецького війська в Україні, за підтримку німців у перевороті (офіційно німецьке командування в цьому протистоянні зайняло нейтральну позицію) Скоропадський узяв на себе низку зобов'язань політичного та економічного характеру, які тяжіли на майбутній політиці гетьманського уряду.
29 квітня в Києві Всеукраїнський з'їзд хліборобів одностайно закликав проголосити Гетьманом України Павла Скоропадського. Центральну Раду розігнали німці, натомість одразу ж проголошено про утворення Української Держави на чолі з Гетьманом, який узяв на себе повноваження щодо управління краєм.
Гетьманат
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTDBobGRHMWhibDlUYTI5eWIzQmhaSE5yZVY5cGJsOUxlV2wyWHpFNU1UZ3VhbkJuTHpNd01IQjRMVWhsZEcxaGJsOVRhMjl5YjNCaFpITnJlVjlwYmw5TGVXbDJYekU1TVRndWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt6THlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqY2xSREVsT1RaZkpVUXhKVGd4SlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRkpVUXhKVGszSlVRd0pVSkRKVVF3SlVJNFh5VkVNQ1ZDUlNWRU1TVTROQ1ZFTVNVNU5pVkVNU1U0TmlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNReVZFTUNWQ09DNXFjR2N2TXpBd2NIZ3RKVVF3SlVFeEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1ZDTnlWRU1TVTVObDhsUkRFbE9ERWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9UY2xSREFsUWtNbFJEQWxRamhmSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnMEpVUXhKVGsySlVReEpUZzJKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKREpVUXdKVUk0TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WXk5ak5TOUhaWFJ0WVc1ZmFWOUxkV0poYmk1cWNHY3ZNekF3Y0hndFIyVjBiV0Z1WDJsZlMzVmlZVzR1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
29 квітня 1918 року внаслідок проголошення його гетьманом, Павло Скоропадський очолив владу в Україні. Більшість партій та верств населення відмовили Центральній Раді та її Раді Міністрів у підтримці, тому переворот пройшов майже без пострілів та крові, лише в сутичці з січовими стрільцями загинуло троє вірних гетьману офіцерів. Головною причиною успішності перевороту став параліч Центральної Ради. У Софійському соборі єпископ Никодим здійснив миропомазання Гетьмана, а на Софійському майдані відслужили урочистий молебень. Тоді ж опубліковано «Грамоту до всього українського народу», де Гетьман заявляв, що тимчасово взяв на себе всю повноту влади. Відповідно до цього документу, Центральна Рада й усі земельні комітети розпускалися, міністрів та їх товаришів звільняли з посад, а рядовим державним службовцям належало продовжувати роботу. Було відновлено право приватної власності. Гетьман також повідомляв, що незабаром видасть закон про вибори до Українського Сейму. Було обіцяно «забезпечити населенню спокій, закон і можливість творчої праці». До скликання Сейму в Україні мали діяти «Закони про тимчасовий державний устрій України», видані того ж дня. У них визначалися головні напрями діяльності Гетьмана в політичній сфері, організації державного управління, надані гарантії громадянських прав населенню, оголошено про встановлення Української Держави замість Української Народної Республіки. Нова держава ґрунтувалася як на республіканських, так і на монархічних засадах. Згідно з Законами, уся влада, зокрема й законодавча, зосереджувалася в руках Гетьмана. За формою це була диктаторська влада з атрибутами національної традиції, за політичною суттю — авторитарний режим консервативної частини населення без чітко оформленої моделі побудови нової держави.
Спроби створення монархії в Україні
У спогадах Павла Скоропадського описано навіть випадок, коли російський церковний ієрарх Антоній (Храповицький), митрополит Київський і Галицький, пропонував гетьману помазання на царство, а Україна могла стати європейською монархією.
Здійснені реформи та соціальні проблеми
Гетьман намагався силою влади й помірними реформами зліквідувати революційні зміни щодо земельного питання, відновити стабільність у суспільстві, але з перших днів йому протидіяли соціалісти-федералісти, соціал-демократи, українські есери та інші партії, які раніше підтримували Центральну Раду. Гетьманська держава здобула міжнародне визнання серед країн, що були у військовому союзі з Німеччиною. Встановивши дипломатичні зв'язки з Німеччиною, яку гетьман відвідав з офіційним візитом у вересні 1918 року й де він провів успішні переговори з кайзером Вільгельмом II, Україна здобула більшу свободу дій у своїй зовнішній політиці, зокрема згоду німців на розбудову регулярної української армії. Також встановлено політичні та економічні зносини з Кримом, Доном, Кубанню (велися навіть переговори про входження цих держав до складу України на федеративних засадах), здобуто визнання й 12 червня 1918 року підписано перемир'я з Радянською Росією.
Україна досягла певних успіхів у галузі науки, освіти та культури. Універсалами Скоропадського були створені Українська академія наук, українські університети — у Києві та Кам'янці-Подільському, 150 українських гімназій. Також вийшло друком кілька мільйонів примірників українських підручників; засновано широку мережу загальнокультурних закладів та установ (Національний архів, Національну галерею мистецтв, Національний історичний музей, Національну бібліотеку, Український театр драми та опери, Українську державну капелу, Державний симфонічний оркестр тощо).
На початку травня 1918 року Павло Скоропадський розпорядився створити Міністерство народного здоров'я та опіки.
Чимало труднощів виникло при спробі створити збройні сили Української Держави замість демобілізованих військових підрозділів Центральної Ради. З попереднього періоду нерозформованою залишалася тільки Запорізька дивізія, яка обороняла північно-східні кордони України. У липні 1918 року створено Сердюцьку дивізію під командуванням полковника Віктора Клименка в кількості 5 тисяч вояків, у серпні того ж року почали формувати (Окремий загін Січових стрільців). Універсалом Гетьмана відновлено стан українського козацтва. Крім того, створено Генеральний штаб та штабні структури у восьми територіальних корпусах. До збройних сил намагалися залучати лише тих громадян, які продемонстрували «безумовну відданість ідеї незалежної України».
Влітку 1918 року в армії України введено погони та військові звання, затверджено текст урочистої присяги на вірність Гетьману, заборонено політичну діяльність у військах, забезпечено перехід до схеми підготовки офіцерів: кадетський корпус — загальна козацька військова школа — Академія Генерального штабу. Загалом, уряду так і не вдалося створити дієвої армії — з одного боку урядовці побоювалися, що загальна мобілізація може привести до армії збільшовичені елементи, а з іншого — справу створення збройних сил гальмувала німецька воєнна адміністрація.
Усе ще потребувало розв'язання земельне питання. 29 квітня Гетьман скасував закони про конфіскацію великих маєтків, прийняті Центральною Радою, але план їхнього викупу та розподілу між селянами було ухвалено лише в листопаді (його так і не вдалося виконати). З перших днів діяльності гетьманський уряд вживав заходів щодо нормалізації становища на селі, яке потрясали невдоволення, суперечності, ексцеси. Для підготовки нового аграрного закону й полагодження конфліктів між землевласниками й селянами було створено губернські й повітові комісії. Тимчасові правила про земельні комісії зобов'язували селян повернути поміщицьке майно й відшкодувати збитки, яких вони завдали великим землевласникам. На початку листопада підготували проєкт аграрної реформи, що передбачав примусовий викуп державою великих земельних володінь і розподіл їх між селянами — не більше 25 десятин на двір.
Невизначеність становища селян та поміщиків викликала невдоволення з обох боків. Крім того, до своїх маєтків поверталися російські поміщики, відбираючи в селян землю з допомогою збройних загонів гетьмана. Водночас через залежність гетьманської влади від Німеччини та Австро-Угорщини, туди вивозилася величезна кількість українського зерна, м'яса та цукру. Урешті невирішеність аграрного питання разом із поразкою держав центрального блоку призвели до краху Гетьманату.
Сім з половиною місяців Української Держави більшість спостерігачів оцінює як період соціального й громадського спокою. Сучасники Павла Скоропадського та історики констатують факт певного економічного піднесення України цього періоду. Цьому сприяли відновлення приватної власності, підтримка Гетьманом вільного підприємництва, можливість промислових та торговельних кіл суттєво впливати на економічну політику влади, широкий збут товарів до Німеччини та Австро-Угорщини. У цей час було налагоджено грошовий обіг, удосконалено грошову систему, створено державний бюджет, відкрито кілька українських банків, засновано нові акціонерні компанії. Поступово було відроджено залізничний рух. Зовнішньою запорукою цього стала, безперечно, окупаційна австро-німецька армія, що припинила стан громадянської війни і вторгнення в Україну російських військ. У цих питаннях цілі німецько-австрійських військ і гетьмана збігалися.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF6THlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbE9USWxSREFsUWpBbFJERWxPREVsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtJbFJERWxPRU1sUkRBbFFqVWxSREFsUWpJbFJEQWxRamdsUkRFbE9EZGZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpGSlVReEpUZzNKVVF4SlRnekpVUXdKVUl4SlVRd0pVSTFKVVF3SlVJNUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsT1RJbFJEQWxRakFsUkRFbE9ERWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVGt5SlVRd0pVSXdKVVF4SlRneEpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXdKVUkxSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJNEpVUXhKVGczWHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TnlWRU1TVTRNeVZFTUNWQ01TVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Поряд із рядом конкретних досягнень, незважаючи на помітні позитивні зрушення в суспільному житті, гетьманський режим допустив фатальні прорахунки, а Павлу Скоропадському не вдалося надовго втримати владу. Гарантом стабільності в державі фактично виступала зовнішня сила — окупаційні війська Німеччини та Австро-Угорщини. Реставрація старих порядків Російської імперії, спроби повернути поміщикам землю, обов'язкова передача селянами врожаю у розпорядження держави, збільшення тривалості робочого дня на промислових підприємствах до 12 годин, заборона страйків — усе це сприяло формуванню опозиції. У липні-серпні 1918 року піднімається антигетьманська хвиля страйкового руху. Тоді ж на Київщині, Чернігівщині та Катеринославщині активізується селянська боротьба проти окупантів та гетьманщини. Повстанські загони налічували у своїх лавах понад 40 тисяч осіб. Також мали місце саботажі (вибухи й пожежі в Києві, Одесі тощо), атентати (вбивство фельдмаршала фон Ейхгорна) тощо, що спричинило репресії з боку гетьманського уряду й німецько-австрійської військової влади.
Розпад Австро-Угорської імперії та листопадова революція в Німеччині ліквідували зовнішню запоруку стабільності гетьманської влади. З іншого боку, представники Англії, Франції, США та Італії обіцяли допомогу тільки за умови проголошення курсу на федерацію з білою Росією, який врешті-решт, як і новий (з листопада 1918 року) проросійський кабінет міністрів Сергія Гербеля, виявився самовбивчим для Гетьмана.
Опозиційні рухи до гетьманської влади
Найчисельнішу опозицію до Гетьмана складав Український Національний Союз — координаційне об‘єднання політичних партій (УПСФ, УДХП, УСДРП, УПСР, УПСС, УТП) і громадських організацій (Союз земств, Селянська Спілка, Учительська Спілка, Правниче Товариство, Союз Залізничників, Поштово-Телеграфна Спілка, Лікарська Спілка, Товариство «Просвіта» тощо), що постало на початку серпня 1918 року шляхом реорганізації з раніше утвореного у травні попереднього Українського Національного Державного Союзу. Ця опозиція постійно критикувала гетьмана за відхід від національної ідеї, за російськомовність, вимагала відновлення УНР і повернення республіканських демократичних засад побудови держави. Своїх опонентів Павло Скоропадський тоді представляв новітніми більшовиками і демагогами, наявність колишніх монархістів на державних посадах виправдовував потребою залучення фахівців, церковні симпатії виправдовував потребою дотримання канонічної єдності Російської Православної Церкви, тривалу німецько-австрійську присутність та факти самоуправства їх вояків – необхідністю виконувати міжнародні договори та забезпечити безпеку від більшовицької Росії, російськомовність своїх урядовців та повільне запровадження державної мови у навчальних закладах – потребою більшого часу на її впровадження, контакти з діячами білого руху та наявність в Україні багатьох білогвардійських добровольчих дружин – потребою допомогти Росії звільнитися від більшовизму. На закиди, що в «його Україні», крім назв посад немає нічого українського, заявляв про необхідність спочатку створити хоча б таку Україну, а вже потім її розбудовувати. Менталітет багатьох раніше призначених урядовців і керівників гетьманської держави, на жаль, не дозволив їм позбутися старого пережиткового психологічного проросійського комплексу з ностальгією за колишньою «великою Росією», важко сприймав справжні національні прагнення українців, тому і призвів це державне утворення до краху..
Негативно впливали на внутрішню ситуацію в Українській державі й російські шовіністичні організації, які тоді опинилися в Україні (Союз відродження Росії, Національний центр, Союз державного об’єднання Росії тощо). За словами Дмитра Дорошенка, вони «замість вдячності краю, який врятував їх від розстрілу або голодної смерті палали злобою проти України та робили столицю гніздом усяких інтриг, конспірацій, змов, котрі були направлені проти молодої Української держави». І всі ці організації єдиним фронтом виступали проти українства, засуджували «сепаратизм» Скоропадського й узагалі сприймали Україну як державу-сюрприз, явище тимчасове та нежиттєздатне. Наприкінці липня 1918 року гетьманський міністр внутрішніх справ Ігор Кістяківський видав наказ про заборону агітувати на території України за «единую и неделимую» Росію. Проте уряд недооцінював небезпеку антиукраїнськи налаштованих «білих» російських організацій і зосереджував увагу головно на більшовицькій загрозі з боку «червоної» Росії.
Напівлегальною опозицією можна рахувати й більшу частину органів місцевого самоврядування. Значна частина земських діячів, що належали до лівих партій, нелегально підтримували селянські виступи, надаючи їм можливу з їхнього боку допомогу. Права опозиція в органах самоврядування особливо активізувалася восени 1918 р. в останні місяці існування Української Держави, коли стала зрозумілою неминучість поразки Німеччини та перемоги країн Антанти. Антиукраїнськи налаштовані проросійські кола насамперед міських дум, розгорнули таємну нелегальну (поряд із легальним функціонуванням) роботу, кінцевою метою якої було відновлення неподільної російської державності.
З іншого боку, ті політичні сили, які виступили ініціаторами й організаторами державного перевороту 29 квітня 1918 р. та слугували певною опорою політичного режиму Української Держави протягом її існування і їхні представники брали участь в гетьманських урядах — Всеукраїнський союз земельних власників, ПРОТОФІС, Партія народної свободи (кадети), УФДП грались у плюралізм і не поділяли соціально-економічний бік гетьманської програми та моделі державного ладу. З першого ж дня правління Павла Скоропадського вони піддавали критиці будь-які кроки гетьманського уряду, особливо в частині українізації, при цьому здебільшого перебільшуючи їх негативні наслідки. Саме державно-правовий статус Української Держави був головним пунктом розбіжностей у поглядах Гетьмана та урядових партій. На противагу Скоропадському, ці партії сприймали національну державність як плацдарм для відновлення Росії. З наближенням завершення Першої світової війни та розумінням того, що Німеччина її програє Всеукраїнський союз земельних власників, ПРОТОФІС та кадети почали відкрито заявляти про необхідність відновлення спілки з Росією. З огляду на те, що лідери цих партій користувалися значним авторитетом у суспільстві, вони багато зробили для формування відповідної громадської думки, твердячи про недемократичність, контрреволюційність гетьманату та неможливість конструктивної співпраці з ним. Постійна критика урядової політики фактично підготувала ґрунт для поширення ідеї необхідності організації загального антигетьманського повстання.
Створення Директорії
Ідеологи антигетьманського спротиву Микита Шаповал та Володимир Винниченко готували повстання, налагоджуючи стосунки з українськими військовими колами. Водночас курс на повалення влади Скоропадського підтримали представники КП(б) України, боротьбісти, проросійські кола. 13 листопада 1918 року в Києві, у будинку Міністерства шляхів зібралися представники соціалістичних партій та обрали Директорію, до якої увійшли Володимир Винниченко (Голова Директорії), Симон Петлюра, Федір Швець, Андрій Макаренко, Опанас Андрієвський.
Повстання
У відозві Директорії до населення йшлося про те, що гетьманська влада має бути «дощенту» знищена, а Гетьман є «поза законом». Симон Петлюра в Білій Церкві видав Універсал до народу із закликом до повстання. За кілька тижнів боїв повстанці, 14 грудня 1918 року, заволоділи столицею Української Держави. Обставини, що внеможливлювали подальшу владу Скоропадського, змусили його зректися того ж дня гетьманства та втекти з Києва. Директорія оголосила про відновлення Української Народної Республіки. Більшість керівництва Директорії стояла фактично на соціалістичній платформі. Декрети гетьманського уряду було анульовано. Права участі в політичному житті країни нова влада позбавила не лише поміщиків та капіталістів, а й інтелігенцію. Боротьба з наслідками гетьманату інколи набирала форм, які не могли не викликати протесту. Існувала, наприклад, ідея ліквідації Української Академії наук як «витвору гетьманату».[]
Еміграція
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTHlWRU1DVkJNeVZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09GOGxSREVsT0RNbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJERWxPRGNsUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRa1ZmSlVRd0pVSTNKVEkzSlVReEpUazNKVVF3SlVJM0pVUXdKVUkwSlVReEpUZ3pYeVZFTUNWQk15VkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNU1U1TnlWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNSVjhsUkRFbE9ERWxSREFsUWtVbFJERWxPRVVsUkRBbFFqY2xSREVsT0ROZkpVUXhKVGcxSlVRd0pVSkNKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl4SlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSXhKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5TFNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNOaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVXlRMThsUkRBbFFUQWxSREFsUWpVbFJEQWxRamtsUkRFbE9EVWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQWxSREVsT0RNbE1rTmZOQ1ZGTWlVNE1DVTVORGhmSlVReEpUZzNKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRUpVUXhKVGhHWHpFNU1qSmZKVVF4SlRnd0xtcHdaeTh6TURCd2VDMTBhSFZ0WW01aGFXd3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ek9DOVRhMjl5YjNCaFpITnJlV3BmVm1GdWVtVmxMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFUYTI5eWIzQmhaSE5yZVdwZlZtRnVlbVZsTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Після зречення влади, Скоропадський із родиною перебрався до Берліна, потім до Швейцарії, зрештою оселився в м. Ванзее поблизу Берліна. Вже 1920 року, завдяки наполяганням емігрантів-гетьманців, що на чолі з В'ячеславом Липинським та Сергієм Шеметом зорганізувалися в «Український союз хліборобів-державників», Павло Скоропадський повертається до активного політичного життя. Він очолив новий гетьманський рух, а Липинський став його теоретиком.
Проте на початку 1930-х років між практиком Скоропадським та теоретиком Липинським виникли певні розбіжності щодо існування руху, і єдиний «Союз» розколовся. Прибічники гетьмана об'єдналися в «Союз гетьманців-державників». Завдяки зусиллям Скоропадського, філії гетьманського руху з'являються не лише в Австрії та Німеччині, а й у Чехословаччині, Франції, Канаді, США, на західноукраїнських землях (Польща). Крім того, заходами Павла Петровича, 1926 року в Німеччині засновується Український науковий інститут при Берлінському університеті, що зіграв велику роль у розвитку української науки та культури.
З приходом до влади націонал-соціалістів життя Скоропадського ускладнилося. Доводилося докладати чималі зусилля і використовувати власний авторитет та зв'язки, щоб зробити можливим подальше існування і діяльність «Союзу гетьманців-державників» та української громади в Німеччині. Разом із тим, передбачаючи неминучу війну в Європі, Павло Скоропадський 1939 року відправив свого сина Данила до Англії з метою гарантування продовження існування гетьманського руху на випадок перемоги антигітлерівської коаліції.
І хоча гетьман не підтримував нацизм, він змушений був «лояльно» ставитися до нього. Але, незважаючи ні на що, Скоропадський завжди відстоював перед офіційними колами Рейху й серед громадськості інтереси українців. Наприклад, коли угорські війська окупували в 1939 році Карпатську Україну, гетьман виступив у оборону її незалежності. Заходам Павла Скоропадського завдячують звільненням з німецьких концтаборів Степана Бандери, Андрія Мельника, Ярослава Стецька та ін.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEzTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRVEVsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtZbFJEQWxRakFsUkRBbFFqUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRak1sUkRBbFFrVmZKVVF3SlVJeVh5VkVNQ1U1UlNWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE5DVkVNU1U1TmlVeVExOGxSREFsT1RFbFJEQWxRakFsUkRBbFFqSWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRFbE9UWWxSREVsT0VZdWFuQm5Mek13TUhCNExTVkVNQ1U1UXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01GOGxSREFsUVRFbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJEQWxRalFsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRa1ZmSlVRd0pVSXlYeVZFTUNVNVJTVkVNQ1ZDTVNWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTROQ1ZFTVNVNU5pVXlRMThsUkRBbE9URWxSREFsUWpBbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREVsT0RBbFJERWxPVFlsUkRFbE9FWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Протягом 1938—1941 років Скоропадський намагався згуртувати всі українські сили в діаспорі. Він не поділяв надій деяких угруповань емігрантів, що німці відновлять українську державність. На жаль, Павло Скоропадський не встиг у мирний час завершити організаційне та ідеологічне формування «Союзу гетьманців-державників».
11 березня 1945 року у Берліні Український штаб організував святкову Шевченківську академію. Зал заповнювали представники української науки і мистецтва, був присутній також і гетьман Павло Скоропадський.
Наприкінці війни, 16 квітня 1945 року, під час бомбардування англо-американською авіацією станції Платлінг, що поблизу Мюнхена в Баварії, він був смертельно поранений. Помер Павло Скоропадський 26 квітня 1945 року в лікарні монастиря Меттен.
Похований у місті Оберстдорфі, могила 47°24′54″ пн. ш. 10°17′06″ сх. д. / 47.4152667° пн. ш. 10.2850361° сх. д. знаходиться біля огорожі у північній частині цвинтаря коло перехрестя вулиць Ам Бангольц (Am Bannholz) та Бангофштрасе (Bahnhofstraße). На могилі встановлено сірий кам'яний хрест. У основи хреста дві чорні дошки з іменами Павла та Олександри Скоропадських, а також Петра та Марії Скоропадських.
Оцінка діяльності
Більшість сучасників Скоропадського його діяльність оцінювали більше негативно, ніж позитивно, через його економічно-класову проросійсько-наднаціональну преференцію великим земле- та капіталовласникам. Окрім того, союзні його режиму німецькі війська багато ким сприймалися як окупанти. Наприклад, соціал-демократ Ісаак Мазепа писав, що режим Скоропадського був «владою російських реакційних кіл» і «протиукраїнським режимом». Володимир Винниченко вважав, що Скоропадський прагнув до скасування української державності й реставрації Російської імперії. Микита Шаповал вважав, що
![]() | Гетьмансько-німецький переворот поставив проти себе дві сили: російсько-жидівську буржуазію, поміщиків і українських куркулів проти українських селянсько-робітничих мас, або коротше: чуже місто проти українського села. | ![]() |
Інший сучасник Скоропадського Петро Врангель, якому гетьман пропонував бути начальником штабу у своїх спогадах писав:
![]() | З приходом німців знову з'явилися газети, переважно київські. Переворот на Україні та утворення гетьманства були для нас повною несподіванкою. […] Скоропадський гаряче почав доводити мені, що Україна має всі дані для утворення самостійної і незалежної держави, що прагнення до самостійності давно жило в українському народові, а за останні багато років посилено працювала в цьому напрямі Австрія, і плоди цієї роботи значні. Урешті-решт він став доводити, що об'єднання слов'янських земель Австрії та України і утворення самостійної і незалежної України, мабуть, єдине життєве завдання. Оригінальний текст (рос.) С приходом немцев снова стали появляться газеты, главным образом киевские. Переворот на Украине и образование гетманства были для нас полной неожиданностью. […] Скоропадский горячо стал доказывать мне, что Украина имеет все данные для образования самостоятельного и независимого государства, что стремление к самостоятельности давно жило в украинском народе, а за последние много лет усиленно работала в этом направлении Австрия, и плоды этой работы значительны. В конце концов он стал доказывать, что объединение славянских земель Австрии и Украины и образование самостоятельной и независимой Украины, пожалуй, единственная жизненная задача. | ![]() |
Про взаємини гетьмана з Німеччиною згадував й Антон Денікін:
![]() | За кілька днів до захоплення влади він [Скоропадський] приїхав до одного з відомих київських генералів і запропонував йому взяти участь в утворенні нового уряду, «який має замінити Центральну Раду і стати посередником між німецьким командуванням і українським народом». Згадав, що в цій справі зацікавлені німці… Коли співрозмовник відповів відмовою, мотивуючи «неприйнятністю для нього роботи з німцями на них», Скоропадський заперечив, що «німці тут ні до чого, що він буде вести цілком самостійну політику», і закінчив навіть наївною заявою, що «сподівається обійти німців і змусити їх працювати на користь України». | ![]() |
Український історик та філософ Мирослав Попович у книзі «Червоне століття» каже, що «режим Скоропадського — це правоцентристський авторитарний режим, але немає жодних підстав вважати його антиукраїнським».
Отже, на думку Поповича, уряду Скоропадського вдалося домогтися внутрішньої стабільності, збити хвилю погромів і бандитизму, стабілізувати фінанси, нормалізувати торгівлю і створити передумови для економічного пожвавлення, принаймні в сільському господарстві.
У той же час його опоненти, сучасники, закидали йому зокрема відвертий протекціонізм білогвардійцям та ексвоякам РІА-монархістам у противагу до українських патріотично налаштованих формувань соціально-націоналістичної течії, реставрацію царських монархічних порядків, бездіяльність з приводу безчинств німців щодо населення зі збору контрибуцій тощо.
Вшанування пам'яті
У ряду міст України є вулиця Павла Скоропадського.
У місті Київ на вулиці Інституській, 20/8 встановлено меморіальну дошку.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ellpOGxSREFsT1RRbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EZ2xSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVRd0pVRXhKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJMEpVUXhKVGd4SlVReEpUaERKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVYeVZFTUNVNVFTVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTVOeVZFTUNWQ01sOGxSREFsT0RZbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRamdsUkRFbE9ESWxSREVsT0RNbFJERWxPRElsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZNakFsUkRBbFFqUWxSREVsT0RBbFJERWxPVFlsUkRBbFFqRTRMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9UUWxSREFsUWtVbFJERWxPRGdsUkRBbFFrRWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUV4SlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKR0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSTBKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1WHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ09DVkVNU1U1TnlWRU1DVkNNbDhsUkRBbE9EWWxSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWpnbFJERWxPRElsUkRFbE9ETWxSREVsT0RJbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmTWpBbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJEQWxRakU0TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Родовід
Яків Скоропадський | ||||||||||||||||
Михаїл Скоропадський | ||||||||||||||||
Єфросинія Закревська | ||||||||||||||||
Іоанн Скоропадський | ||||||||||||||||
Іоанн Маркевич | ||||||||||||||||
Пульхерія Маркевич | ||||||||||||||||
Єлизавета Кочубей | ||||||||||||||||
Петро Скоропадський | ||||||||||||||||
Василій Тарновський | ||||||||||||||||
Петро Тарновський | ||||||||||||||||
Анастасія Туманська | ||||||||||||||||
Єлизавета Тарновська | ||||||||||||||||
Павло Милорадович | ||||||||||||||||
Александра Милорадович | ||||||||||||||||
Марта Брежинська | ||||||||||||||||
Павло Скоропадський | ||||||||||||||||
Павло Миклашевський | ||||||||||||||||
Михаїл Миклашевський | ||||||||||||||||
Анастасія Бакуринська | ||||||||||||||||
Андрій Миклашевський | ||||||||||||||||
Василій Туманський | ||||||||||||||||
Марія Туманська | ||||||||||||||||
Уляна Лисенко | ||||||||||||||||
Марія Миклашевська | ||||||||||||||||
Деметрій Олсуф'єв | ||||||||||||||||
Александер Олсуф'єв | ||||||||||||||||
Генрієтта де Ліцин | ||||||||||||||||
Дарія Олсуф'єва | ||||||||||||||||
Павло Каверін | ||||||||||||||||
Марія Каверіна | ||||||||||||||||
Анна Корсакова | ||||||||||||||||
Сім'я
11 січня 1898 року Павло Скоропадський одружився з українською аристократкою Олександрою Дурново-Кочубей, дочкою генерал-лейтенанта Петра Дурново і його дружини Марії, уродженої княгині Кочубей.
Подружжя Скоропадських мало шестеро дітей:
- Марія Скоропадська (1898—1959; по одруженню графиня Монтрезор);
- Єлизавета Скоропадська (1899—1976; по одруженню Кужим);
- Петро Скоропадський (1900—1956), хворів на епілепсію;
- Данило Скоропадський (1904—1957), гетманич;
- Павло Скоропадський (1915—1918), помер у дитинстві внаслідок хвороби;
- Олена Скоропадська (1919—2014; по одруженню Отт-Скоропадська).
- Дружина Олександра
- Донька Марія
- Донька Олена
- Донька Єлизавета
- Гетьман з родиною
Нагороди
Орден Святої Анни 3-го ступеня з мечами і бантом
- Російсько-японська війна (1904—1905)
Орден Святого Георгія 4-го ступеня
- Перша світова війна (1914—1917)
- генерал-майор, почет Його Імператорської величності, командир 1-ї бригади 1-ї гвардійської кавалерійської дивізії:
- нагороджений за найвищим наказом Миколи II від 13 жовтня 1914 року за відмінне командування лейбгвардії Кінним полком з формулюванням: «керуючи в бою 6 серпня під центром бойового порядку, попри лютий артилерійський і гарматний вогонь противника, захопив частину позиції противника і утримав її, не допустивши навіть німцям відійти без величезних втрат, завдяки чому вельми сприяв кінцевому успіхові».
- генерал-майор, почет Його Імператорської величності, командир 1-ї бригади 1-ї гвардійської кавалерійської дивізії:
Орден Червоного орла, Великий хрест:
- за нормалізацію українсько-німецьких відносин (1918).
Бібліографія
- (оригінал російською) Скоропадський, Павло (1995). Спогади. Кінець 1917 – грудень 1918 (російською). Гол. ред. Ярослав Пеленський. Київ-Філадельфія: НАН України та ін.. с. 493. ISBN .
{{}}
: Недійсний|nopp=n
()- (переклад українською) Скоропадський, Павло (2016). Спогади. Кінець 1917 – грудень 1918. Переклад з рос. Елеонора Соловей. Київ: Наш Формат. с. 454. ISBN .
{{}}
: Недійсний|nopp=n
() - (переклад українською) Скоропадський, Павло (2019). Спомини. Кінець 1917 – грудень 1918. Переклад з рос. Надія Світлична. Київ: Темпора. с. 756. ISBN .
{{}}
: Недійсний|nopp=n
()
- (переклад українською) Скоропадський, Павло (2016). Спогади. Кінець 1917 – грудень 1918. Переклад з рос. Елеонора Соловей. Київ: Наш Формат. с. 454. ISBN .
- Промова ЯВП Гетьмана Павла Скоропадського на ІІ. Делеґатському З'їзді Української Громади в Берліні 30 серпня 1942 року [ 27 жовтня 2020 у Wayback Machine.]. — Берлін: Союз Гетьманців Державників, 1942. — 12 с.
Див. також
Примітки
- Кольори реставрував Руслан Хабанець.
- Павло Скоропадський. Гетьман, який стояв на варті здорового глузду. Український тиждень. 15 травня 2023.
- . Архів оригіналу за 13 грудня 2013. Процитовано 4 грудня 2013.
- Про правовий статус та вшанування пам'яті борців за незалежність України у XX столітті. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 1 травня 2022.
- Высочайший приказ 29 октября. Списки Всемилостивейше награжденных в русско-японскую войну согласно Высочайших приказов 1904 года [ 23 жовтня 2013 у Wayback Machine.] // Летопись войны с Японией 1904—1905 гг. (рос.)
- Отт-Скоропадська, Гай-Нижник, 1995, с. 37..
- Деникин А. И. Очерки русской смуты. Т. I. Крушение власти и армии. (Февраль-сентябрь 1917). — М. : Наука, 1991. — С. 201–202. — . (рос.)
- Репортаж: «Грядет 17-й год…». В Чернигове (Украина) по инициативе Леснинского Богородицкого монастыря (Франция) прошла научная конференция, посвященная памяти основателя РПЦЗ Митрополита Антония (Храповицкого), 23 ноября 2016 http://www.portal-credo.ru/site/?act=news&id=123007 [ 26 листопада 2016 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 10 липня 2020. Процитовано 7 липня 2020.
- Електронна бібліотека «Культура України»
- Андрій Мороз. Мотовилівський бій //Український погляд, 18.11.2009 - репост на сайті смт Борова (Київської обл.) 18.11.2015
- Тетяна Ралдугіна. Федеративна грамота Павла Скоропадського. Що змусило гетьмана-державника оголосити про об’єднання з Росією? // Український Тиждень,17.05.2023
- Олександр Бавико. Структурна характеристика політичної опозиції гетьманатові П.Скоропадського // Наукові записки Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України: Збірник наукових праць. – К., 2007. – Вип. 33. (підсерія "Курасівські читання") - с. 343-355
- Олена Любовець. ПОЛІТИЧНА ОПОРА ГЕТЬМАНАТУ П.СКОРОПАДСЬКОГО// Український історичний журнал 2013, № 3
- Жарких М., Парнікоза І. . Прадідівська слава. Українські пам’ятки (українська) . Микола Жарких. Архів оригіналу за 4 травня 2021.
- Павло Христюк Замітки і матеріяли до історії української революції. 1917—1920 рр. Том III (32-79 с.)
- Шаповал М. Велика революція і українська визвольна програма. [ 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] — Прага, 1928. — С. 115.
- Врангель П. Н. Записки. [ 22 грудня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- . Архів оригіналу за 6 березня 2016. Процитовано 21 серпня 2015.
- Всеволод Петрів «Військово-історичні праці. Спомини» (вступ В.Сергійчука) Збірник, «Поліграфкнига» К; 2002 640 с.
- . Архів оригіналу за 22 лютого 2014. Процитовано 14 лютого 2011.
- Скоропадский Павел Петрович // Русская Императорская Армия. Архів оригіналу за 23 травня 2012. Процитовано 14 лютого 2011.
- Отт-Скоропадська, Гай-Нижник, 1995, с. 38..
- . archeos.org.ua, 2003
Посилання
- Скоропадський Павло // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1965. — Т. 7, кн. XIV : Літери Сен — Сті. — С. 1762-1764. — 1000 екз.
- Гетьман Скоропадський. Берестійский Мир. Київ. 1918 рік. (аудіозапис) (укр.)
- Дніпровий М. Скоропадський та його «українська держава». [ 20 лютого 2016 у Wayback Machine.] (1955)
- Калинчук Дмитро. Операція «Федерація з Росією» гетьмана Скоропадського (2012) [ 18 листопада 2012 у Wayback Machine.]
- Нерсесов Ю. Три жизни гетмана Скоропадского (2015) [ 19 травня 2019 у Wayback Machine.](рос.)
- Павло Скоропадський | Програма «Велич особистості» (ВІДЕО)
- Скоропадський [ 4 грудня 2020 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2003. — Т. 5 : П — С. — 736 с. — .
- Скоропадский Павел Петрович [Архівовано 23 травня 2012 у WebCite] // Русская Императорская Армия (рос.)
- Феденко Панас. Влада Павла Скоропадського (1968) [ 24 лютого 2016 у Wayback Machine.]
- Фотографії могили родини Скоропадських у м. Оберстдорфі у Німеччині // Фейсбук-допис Тетяни Осташко. — 2018. — 3 травня.
- Гетьман Скоропадський як людина та особистість
[ 24 червня 2020 у Wayback Machine.]
- Ясь О. В. Народження Академії. Коротка хроніка 1918 року, або як це було… // Вісник НАН України. — 2018. — № 11. — С. 5–17. https://www.academia.edu/37932065 [ 16 лютого 2022 у Wayback Machine.]
- «Спокій ми можемо зазнати тільки на своїй Землі, коли виконаємо наш обов’язок перед Богом і Батьківщиною». Виставка архівних документів до 150-річчя від дня народження Павла Скоропадського. ЦДІАК. 14 травня 2023. Процитовано 17 травня 2023.
- Гетьманат Павла Скоропадського: зближення з Росією чи крок до незалежності України, який виявився «не на часі»
Література
- Життя та діяльність Павла Скоропадського: українська історіографія 1991—2011 рр.: Дис. … канд. іст. наук: 07.00.06 / Ю. В. Булгаков. — К., 2011. — 231 с.
- Життя та діяльність Павла Скоропадського в українській історіографії 1991—2011 рр.: бібліографія / Ю. В. Булгаков, С. Ф. Павленко. — К. : Логос, 2012. — 59 с.
- Гавриленко О. А., Логвиненко І. А. Гетьманський переворот 29 квітня 1918 р.: причини та наслідки [ 6 вересня 2010 у Wayback Machine.] // Актуальні проблеми юридичної науки у дослідженнях вчених: науково-практичний збірник. — К., 2000. — № 3. — С. 2–10.
- Головченко В. І. Скоропадський Павло Петрович // Українська дипломатична енциклопедія : у 2 т. / ред. кол.: Л. В. Губерський (голова) та ін. — К. : Знання України, 2004. — Т. 2 : М — Я. — 812 с. — .
- Дорошенко Д. Мої спогади про недавнє минуле (1914—1920). — Мюнхен, 1969.
- Дорошенко Д.. Історія України. 1917—1923 рр.: Українська гетьманська держава 1918 року. — Ужгород, 1930.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Лановик Б. Д., Матейко Р. М., Матисякевич З. М. Історія України: Навчальний посібник / За ред. Б. Д. Лановика. — 2-ге вид., перероб. — К. : Товариство «Знання», КОО, 1999. — 574 с.
- Отт-Скоропадська О., Гай-Нижник П. Павло Скоропадський: коротка хроніка життя (1873—1945) // Скоропадський П. Спогади. Кінець 1917 — грудень 1918. — Київ; Філадельфія, 1995. — С. 35-43.
- Масенко Л. Феномен малоросійства: Павло Скоропадський [ 1 лютого 2005 у Wayback Machine.] (з книги «Мова і політика»).
- Папакін Г. В. Скоропадський Павло Петрович [ 26 серпня 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 614. — .
- Папакін Георгій. Невідомий щоденник Павла Скоропадського періоду російсько-японської війни 1904—1905 рр. [ 13 серпня 2011 у Wayback Machine.]
- Пиріг Р. Скоропадський Павло Петрович // Політична енциклопедія / редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К. : Парламентське видавництво, 2011. — С. 667. — .
- Попович Мирослав. Червоне століття. — К. : АртЕк, 2005.
- Потульницький Володимир [ 4 травня 2021 у Wayback Machine.]. [ 4 травня 2021 у Wayback Machine.]Дипломатія Павла Скоропадського. Військово-дипломатичні стосунки гетьмана з острівними монархіями у 1926—1943 рр. — Акта [ 4 травня 2021 у Wayback Machine.]
- Реєнт О. Павло Скоропадський. — К. : Альтернативи, 2003. — 304 с.
Самовидець. Самостійник чи федераліст? Правда про Гетьмана Павла Скоропадського. — Шикаґо : Видання Союзу Гетьманців Державників Америки, 1935. — 12 с.
- Скоропадський П. Спогади. Кінець 1917 – грудень 1918. — Київ — Філадельфія, 1995.
- Рум'янцев В. Павло Скоропадський в українському державотворенні (до 140-річчя з дня народження) // Вісник Академії правових наук України. — 2013. — № 1. — С. 34–43. [ 10 січня 2020 у Wayback Machine.]
Попередник Кирило Розумовський оскаржувалося іншими претендентами | ![]() | Гетьман України 1918 | ![]() | Наступник Данило Скоропадський оскаржувалося іншими претендентами |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Skoropa dskij Pavlo Petro vich 3 15 travnya 1873 18730515 Visbaden Nimecka imperiya 26 kvitnya 1945 Metten Bavariya Tretij Rejh getman Ukrayini ukrayinskij derzhavnij politichnij i gromadskij diyach vijskovik Pohodiv iz kozacko starshinskogo rodu Skoropadskih Oficer Rosijskoyi imperatorskoyi armiyi Uchasnik rosijsko yaponskoyi Pershoyi svitovoyi vijni ta radyansko ukrayinskoyi vijni Getman Ukrayinskoyi Derzhavi 29 kvitnya 14 grudnya 1918 Pavlo SkoropadskijEius Illustrissimus Dominus Dux Totius UcrainaeGetman Pavlo SkoropadskijGetman UkrayiniPravlinnya 29 kvitnya 14 grudnya 1918Obrannya 29 kvitnya 1918Poperednik Kirilo Rozumovskij yak getman Vijska Zaporozkogo Mihajlo Grushevskij yak golova Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi UNRNastupnik posadu skasovano getmanich Danilo Skoropadskij yak Golova Getmanskogo ruhu Volodimir Vinnichenko yak Golova Direktoriyi UNRInshi tituli KnyazBiografichni daniReligiya pravoslavna cerkva i pravoslav yaNarodzhennya 15 travnya 1873 1873 05 15 Visbaden Nimecka imperiyaSmert 26 kvitnya 1945 1945 04 26 71 rik Metten Bavariya Tretij RejhPohovannya OberstdorfDruzhina Oleksandra DurnovoDiti Mariya Yelizaveta Petro Danilo Pavlo OlenaDinastiya SkoropadskiBatko Skoropadskij Petro IvanovichMati Skoropadska Mariya AndriyivnaNagorodi Orden Svyatogo GeorgiyaOrden Svyatogo Volodimira 2 stupenyaOrden Svyatogo Volodimira 3 stupenyaOrden Svyatogo Volodimira 4 stupenyaOrden Svyatoyi Anni 1 stupenyaOrden Svyatoyi Anni 2 stupenyaOrden Svyatoyi Anni 3 stupenyaOrden Svyatoyi Anni 4 stupenyaOrden Svyatogo Stanislava 1 stupenyaOrden Svyatogo Stanislava 2 stupenyaOrden Svyatogo Stanislava 3 stupenyaVelikij Hrest ordena Chervonogo orla Mediafajli u Vikishovishi Vidpovidno do ukrayinskogo zakonodavstva mozhe buti zarahovanij do borciv za nezalezhnist Ukrayini u HH storichchi ZhittyepisRanni roki Dokladnishe Skoropadski ta Miklashevski Mikola Ge Portret pani Skoropadskoyi z dvoma sinami Pavlo zliva u sinomu kostyumi Genealogiya kozackogo starshinskogo rodu Skoropadskih vede svij pochatok vid pershoyi polovini XVII stolittya Rid buv pov yazanij shlyubnimi zv yazkami z takimi ukrayinskimi starshinsko shlyahetskimi rodinami yak Apostoli Zakrevski Kochubeyi Lizogubi Lisenki Miloradovichi Polubotki Rozumovski Tarnovski Markevichi Tumanski Miklashevski Bezborodki Bakurinski Olsuf yevi i navit pozashlyubni Golicini Nashadok brata getmana Ivana Skoropadskogo Vasilya Skoropadskogo sin Petra Skoropadskogo i Mariyi Andriyivni Miklashevskoyi Pryamij nashadok getmana Ivana Samojlovicha Nashadok Anni Rozumovskoyi sestri getmana Kirila Rozumovskogo Pryamij nashadok getmana Daniyila Apostola Sporidnenist z chotirma getmanami p yatma yaksho rahuvati sho legendarna kohanka Getmana Ivana Mazepi Motrya Kochubej takozh predstavnicya jogo rodu po nepryamij gilci poyasnyuye jogo interes do kozactva adzhe kozacka istoriya ce bula faktichno personalna istoriya jogo rodu Narodivsya 15 travnya 1873 roku v nimeckomu misti Visbadeni v rodini oficera armiyi Rosijskoyi imperiyi Petra Skoropadskogo de prozhivav do 5 rokiv Pershoyu movoyu yakoyu pochav rozmovlyati Pavlo bula nimecka Babusya Pavla Yelizaveta Petrivna Skoropadska Tarnovska takozh chasto gostyuvala na nimeckih kurortah i pomerla u Visbadeni Dityachi roki proviv u rodovomu mayetku Trostyanec Chernigivskoyi guberniyi Sumshina de jogo vihovuvav didus Ivan Skoropadskij U sadibi Skoropadskih bula velika kolekciya predmetiv ukrayinskoyi starovini portretiv viznachnih diyachiv U pobuti rodina dotrimuvalasya starih ukrayinskih zvichayiv Osvitu Pavlo rozpochav u gimnaziyi v Starodubi Simejni tradiciyi yak i tradiciyi vsiyeyi todishnoyi aristokratiyi Rosijskoyi imperiyi vimagali shob yunij Skoropadskij pishov shlyahom vijskovika 1886 roku Pavlo vstupiv do Pazheskogo korpusu v Sankt Peterburzi uspishno zakinchivshi jogo v 1893 roci Molodogo oficera priznachili na sluzhbu do ru de sluzhiv svogo chasu jogo batko Pavlo timchasovo vikonuvav obov yazki komandira eskadronu Za dva roki vin otrimav priznachennya na posadu polkovogo ad yutanta u grudni 1897 roku stav poruchnikom Rosijsko yaponska vijna Dokladnishe Rosijsko yaponska vijna Z pochatkom rosijsko yaponskoyi vijni Pavlo podav raport iz prohannyam perevesti jogo na front u diyuchu armiyu Naprikinci lyutogo 1904 roku viyihav iz Peterburga do Manchzhuriyi Z 16 bereznya 1904 roku sluzhiv u Mukdeni u skladi ru osavulom 3 go Verhnoudinskogo kinnogo polku Zabajkalskogo kozackogo vijska 1 travnya molodogo oficera pereveli v shtab na posadu ad yutanta general lejtenanta Fedora Kellera komanduvacha Shidnogo zagonu Manchzhurskoyi armiyi Prote 1 zhovtnya Skoropadskij pokinuv shtabnu robotu za vlasnim bazhannyam i stav komandirom 5 yi sotni 2 go Chitinskogo kinnogo polku Zabajkalskogo kozackogo vijska Jogo zagoni brali uchast u rozviduvalnih operaciyah i napadah na tili protivnika 29 zhovtnya 1904 roku za zaslugi v boyah proti yaponciv u period iz 20 kvitnya po 4 lipnya imperator Mikola II nagorodiv oficera ordenom Svyatoyi Anni 3 go stupenya z mechami i bantom Jogo takozh nagorodzheno zolotoyu nagorodnoyu zbroyeyu Za horobrist koli U travni 1905 roku Skoropadskogo priznachili na posadu ad yutanta generala Mikoli Linevicha komanduvacha rosijskimi vijskami na Dalekomu Shodi Na cij posadi vin probuv do 7 listopada U grudni 1905 roku imperator Mikola II priznachiv Skoropadskogo svoyim fligel ad yutantom z nadannyam zvannya polkovnika 4 veresnya 1910 roku polkovnik Skoropadskij stav komandirom 20 go dragunskogo Finlyandskogo polku lishayuchis fligel ad yutantom U 1912 roci jomu prisvoyeno zvannya general majora imperatorskogo polku Persha svitova vijna Dokladnishe Persha svitova vijna Z pochatkom Pershoyi svitovoyi vijni Pavlo Skoropadskij virushaye na front i vzhe 6 serpnya 1914 roku Kinnij polk generala Skoropadskogo vidznachivsya v boyu pid Kraupishkenom nini Ulyanovo Buv udostoyenij ordena Svyatogo Georgiya 4 go stupenya 3 zhovtnya 1914 priznachenij komandirom 1 yi brigadi 1 yi gvardijskoyi kavalerijskoyi diviziyi Togo zh roku komanduvav Zvedenoyu kavalerijskoyu diviziyeyu do yakoyi uvijshli 1 a brigada 1 yi Gvardijskoyi kavalerijskoyi diviziyi batareya Lejb gvardiyi Kinnoyi artileriyi ta Krimskij kinnij polk 29 lipnya 1915 priznachenij komanduvachem 5 yi kavalerijskoyi diviziyeyu a 1 sichnya 1916 provedenij v general lejtenanti iz zatverdzhennyam na posadi 2 kvitnya 1916 priznachenij komanduvachem 1 yi gvardijskoyi kavalerijskoyi diviziyi 22 sichnya 1917 roku prijmaye komanduvannya 34 m armijskim korpusom yakij roztashovuvavsya na terenah Ukrayini Perebuvayuchi na posadi komanduvacha cogo korpusu Pavlo Petrovich vpershe poznajomivsya z masovim ukrayinskim revolyucijnim ruhom Doba revolyuciyi Revolyucijni podiyi v Petrogradi prizveli do demoralizaciyi armiyi j postupovoyi yiyi bilshovizaciyi V Ukrayini nacionalnij revolyucijnij ruh navesni 1917 roku ocholila socialistichna Centralna Rada Pavlo Skoropadskij vorozhe stavivsya do socialistichnih idej ukrayinskih ta rosijskih revolyucijnih partij U travni 1917 roku v Kiyevi vidbuvsya Vseukrayinskij vijskovij z yizd yakij uhvaliv rishennya pro stvorennya ukrayinskoyi nacionalnoyi armiyi U lipni serpni 1917 roku za nakazom verhovnogo golovnokomanduyuchogo generala Lavra Kornilova vnaslidok ukrayinizaciyi 34 j korpus pid komanduvannyam Skoropadskogo odnim z pershih ukrayinizovano ta peretvoreno na 1 j ukrayinskij korpus General Denikin pro Skoropadskogo Ya viklikav do sebe generala Skoropadskogo i zaproponuvav jomu strimati rizkij hid ukrayinizaciyi ta zokrema vidnoviti prava komandnogo skladu abo vidpustiti jogo z korpusu Majbutnij getman zayaviv sho pro jogo diyalnist sklalasya hibna dumka imovirno za istorichnim minulim rodu Skoropadskih sho vin istinno rosijska lyudina gvardijskij oficer i zovsim dalekij samostijnosti vikonuye tilki pokladene na nogo nachalstvom doruchennya yakomu sam ne spivchuvaye Originalnij tekst ros Ya vyzval k sebe generala Skoropadskogo i predlozhil emu umerit rezkij hod ukrainizacii i v chastnosti vosstanovit prava komandnogo sostava ili otpustit ego iz korpusa Budushij getman zayavil chto ob ego deyatelnosti sostavilos prevratnoe mnenie veroyatno po istoricheskomu proshlomu familii Skoropadskih chto on istinno russkij chelovek gvardejskij oficer i sovershenno chuzhd samostijnosti ispolnyaet tolko vozlozhennoe na nego nachalstvom poruchenie kotoromu sam ne sochuvstvuet Povna ukrayinizaciya 20 ti divizij ta kilkoh desyatkiv zapasnih polkiv vidbulasya zgidno zi spilnim veresnevim nakazom Oleksandra Kerenskogo ta Verhovnogo golovnokomanduvacha generala Mikoli Duhonina Taka rizka zmina v stavlenni Timchasovogo uryadu do ukrayinskogo pitannya vidbulasya cherez te sho Centralna Rada pid chas zakolotu na choli z generalom Kornilovim pidtrimala Timchasovij uryad Okrim togo ukrayinizaciya armiyi stavala pereponoyu vplivu reakcijnih rosijskih oficeriv ta bilshovickoyi propagandi na armiyu 16 17 zhovtnya 1917 roku na z yizdi Vilnogo kozactva v Chigirini delegati vid p yati ukrayinskih gubernij i Kubani obrali Skoropadskogo otamanom Vilnogo kozactva Sered kozakiv osoba nashadka getmanskogo rodu bojovogo generala Skoropadskogo mala neabiyaku populyarnist Piznishe Pavlo Skoropadskij vtrativ uves svij nabutij avtoritet sered vilnogo kozactva cherez zgodu balotuvatisya do Ustanovchih zboriv vid bloku rosijskih zemlevlasnikiv Moleben na kiyivskomu Sofijskomu majdani pislya progoloshennya Pavla Skoropadskogo getmanom Ukrayini 1918 rikGetman Pavlo Skoropadskij oglyadaye Sirozhupannikiv Pozadu getmana vijskovij ministr Oleksandr Rogoza 27 08 1918 Pislya bilshovickogo perevorotu v Petrogradi v listopadi 1917 roku Pavlo Skoropadskij viznav zverhnist nakaziv Centralnoyi Radi i vikonuvav nakazi komanduvacha Ukrayinskogo frontu general polkovnika Dmitra Sherbachova sho u svoyu chergu pidporyadkovuvavsya Generalnomu Sekretariatu U listopadi 1917 roku 2 j gvardijskij korpus voyaki yakogo pidtrimali bilshovikiv na choli z Yevgeniyeyu Bosh rushiv iz Vinnici na Kiyiv dlya rozgonu Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi Skoropadskij otrimav nakaz Petlyuri ta Sherbachova rozignati zakolotnikiv Oskilki zbilshovicheni chastini mali nizkij riven disciplini to likvidaciya yihnogo nastupu vidbulasya bez znachnogo krovoprolittya Zokrema pid Vinniceyu zakolotnikiv zustriv Ukrayinskij strileckij divizion Skoropadskogo Chastini chervonih majzhe bez boyu buli mittyevo rozzbroyeni povantazheni do esheloniv i vidislani do Rosiyi Skoropadskij na toj chas ne zajmav niyakoyi politichnoyi poziciyi a obmezhuvav svoyu diyalnist lishe turbotoyu pro boyezdatnist svogo vijskovogo pidrozdilu General zitknuvsya z holodnim stavlennyam do sebe z boku Generalnogo Sekretariatu She z lita 1917 roku uryad Centralnoyi Radi zanepokoyenij velikoyu populyarnistyu aristokrata zemlevlasnika generala Skoropadskogo chiniv jomu pereshkodi v kerivnictvi korpusom pripinyav abo zatrimuvav nadhodzhennya do 1 go ukrayinskogo korpusu ozbroyennya odyagu harchiv tosho Naprikinci roku cherez nespracyuvannya z novim vijskovim sekretarem ministrom Mikoloyu Porshem ta golovnokomanduvachem vijskovih sil v Ukrayini polkovnikom Yuriyem Kapkanom ta cherez vlasni nezadovoleni ambiciyi Pavlo Petrovich pishov u vidstavku U sichni 1918 roku bilshoviki zajnyali Kiyiv a Skoropadskij perehovuvavsya vid represij Z povernennyam faktichno na bagnetah nimecko avstrijskih vijsk do Kiyeva Centralna Rada v berezni 1918 roku ogolosila pro prodovzhennya neyu vnutrishnoyi politiki socializaciyi sho bula vidobrazhena v III Universali Selyani ne skoryalisya diyam posadovciv Centralnoyi Radi i neohoche viddavali zerno ta produkti yaki vona mala viddavati nimcyam yak platu za vijskovu dopomogu Okupacijni vijska vvazhali sho ukrayinska vlada ne dotrimaye vzyatih na sebe zobov yazan shodo peredachi nimcyam harchiv i pochali karalni diyi dlya primusovogo viluchennya harchiv iz zalishennyam dokumentiv pro viluchennya U vidpovid na karalni diyi nimeckih ta avstrijskih vijsk Ukrayinoyu poshirivsya ruh sprotivu U seredini bereznya Pavlo Skoropadskij utverdiv opozicijnu do Radi politichnu organizaciyu sformovanu z vijskovikiv i zemlevlasnikiv pid nazvoyu Ukrayinska Gromada piznishe Ukrayinska Narodna Gromada yaka vvijshla v tisnij kontakt z Ukrayinskoyu demokratichno hliborobskoyu partiyeyu V yacheslava Lipinskogo ta Mikoli Mihnovskogo na toj chas ostannij vzhe buv v odnij komandi z Lipinskim ta Soyuzom zemelnih vlasnikiv iz metoyu spilnimi zusillyami domogtisya zmini uryadu j vnutrishnoekonomichnoyi politiki Centralnoyi Radi Na hvili nezadovolennya politikoyu Centralnoyi Radi j nimeckim okupacijnim komanduvannyam Ukrayinska Narodna Gromada rozpochala pidgotovku do derzhavnogo perevorotu Na naradi 24 kvitnya z generalom Vilgelmom Grenerom faktichnim kerivnikom nimeckogo vijska v Ukrayini za pidtrimku nimciv u perevoroti oficijno nimecke komanduvannya v comu protistoyanni zajnyalo nejtralnu poziciyu Skoropadskij uzyav na sebe nizku zobov yazan politichnogo ta ekonomichnogo harakteru yaki tyazhili na majbutnij politici getmanskogo uryadu 29 kvitnya v Kiyevi Vseukrayinskij z yizd hliborobiv odnostajno zaklikav progolositi Getmanom Ukrayini Pavla Skoropadskogo Centralnu Radu rozignali nimci natomist odrazu zh progolosheno pro utvorennya Ukrayinskoyi Derzhavi na choli z Getmanom yakij uzyav na sebe povnovazhennya shodo upravlinnya krayem Getmanat Dokladnishe Ukrayinska Derzhava source source source Yasnovelmozhnij Pan Getman Vsiyeyi Ukrayini Pavlo Skoropadskij ta nimeckij kajzer i prusskij korol Vilgelm II na perekuri pid chas vizitu Pana Getmana do Berlina u veresni 1918 rokuGetman Pavlo Skoropadskij ta kajzer Vilgelm II pid chas vizitu do Berlina u veresni 1918 rokuGetman Skoropadskij pered svoyeyu rezidenciyeyu na Institutskij vulici 40 de vin provodiv zustrichi z inozemnimi poslami1 j ryad zliva napravo Fedir Lizogub getman Pavlo Skoropadskij Volodislav Dashkevich Gorbackij poseredini zzadu v bilij papasi Oleksandr Sahno Ustimovich 2 j zliva u 2 mu ryadi Kostyantin PrisovskijDelegaciya Kubanskogo krajovogo uryadu na prijomi u getmana 1 Pavlo Skoropadskij 2 V yacheslav Tkachov 3 Oleksandr Paltov 4 Gerasim Vdovenko jmovirno 6 Mihajlo Hanenko 7 Kuzma Bezkrovnij jmovirno 8 Gnat Zelenevskij 9 Ivan Poltavec Ostryanicya jmovirno 10 Yevgen Libov 11 Kostyantin Prisovskij 29 kvitnya 1918 roku vnaslidok progoloshennya jogo getmanom Pavlo Skoropadskij ocholiv vladu v Ukrayini Bilshist partij ta verstv naselennya vidmovili Centralnij Radi ta yiyi Radi Ministriv u pidtrimci tomu perevorot projshov majzhe bez postriliv ta krovi lishe v sutichci z sichovimi strilcyami zaginulo troye virnih getmanu oficeriv Golovnoyu prichinoyu uspishnosti perevorotu stav paralich Centralnoyi Radi U Sofijskomu sobori yepiskop Nikodim zdijsniv miropomazannya Getmana a na Sofijskomu majdani vidsluzhili urochistij moleben Todi zh opublikovano Gramotu do vsogo ukrayinskogo narodu de Getman zayavlyav sho timchasovo vzyav na sebe vsyu povnotu vladi Vidpovidno do cogo dokumentu Centralna Rada j usi zemelni komiteti rozpuskalisya ministriv ta yih tovarishiv zvilnyali z posad a ryadovim derzhavnim sluzhbovcyam nalezhalo prodovzhuvati robotu Bulo vidnovleno pravo privatnoyi vlasnosti Getman takozh povidomlyav sho nezabarom vidast zakon pro vibori do Ukrayinskogo Sejmu Bulo obicyano zabezpechiti naselennyu spokij zakon i mozhlivist tvorchoyi praci Do sklikannya Sejmu v Ukrayini mali diyati Zakoni pro timchasovij derzhavnij ustrij Ukrayini vidani togo zh dnya U nih viznachalisya golovni napryami diyalnosti Getmana v politichnij sferi organizaciyi derzhavnogo upravlinnya nadani garantiyi gromadyanskih prav naselennyu ogolosheno pro vstanovlennya Ukrayinskoyi Derzhavi zamist Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Nova derzhava gruntuvalasya yak na respublikanskih tak i na monarhichnih zasadah Zgidno z Zakonami usya vlada zokrema j zakonodavcha zoseredzhuvalasya v rukah Getmana Za formoyu ce bula diktatorska vlada z atributami nacionalnoyi tradiciyi za politichnoyu suttyu avtoritarnij rezhim konservativnoyi chastini naselennya bez chitko oformlenoyi modeli pobudovi novoyi derzhavi Sprobi stvorennya monarhiyi v Ukrayini U spogadah Pavla Skoropadskogo opisano navit vipadok koli rosijskij cerkovnij iyerarh Antonij Hrapovickij mitropolit Kiyivskij i Galickij proponuvav getmanu pomazannya na carstvo a Ukrayina mogla stati yevropejskoyu monarhiyeyu Zdijsneni reformi ta socialni problemi Getman namagavsya siloyu vladi j pomirnimi reformami zlikviduvati revolyucijni zmini shodo zemelnogo pitannya vidnoviti stabilnist u suspilstvi ale z pershih dniv jomu protidiyali socialisti federalisti social demokrati ukrayinski eseri ta inshi partiyi yaki ranishe pidtrimuvali Centralnu Radu Getmanska derzhava zdobula mizhnarodne viznannya sered krayin sho buli u vijskovomu soyuzi z Nimechchinoyu Vstanovivshi diplomatichni zv yazki z Nimechchinoyu yaku getman vidvidav z oficijnim vizitom u veresni 1918 roku j de vin proviv uspishni peregovori z kajzerom Vilgelmom II Ukrayina zdobula bilshu svobodu dij u svoyij zovnishnij politici zokrema zgodu nimciv na rozbudovu regulyarnoyi ukrayinskoyi armiyi Takozh vstanovleno politichni ta ekonomichni znosini z Krimom Donom Kubannyu velisya navit peregovori pro vhodzhennya cih derzhav do skladu Ukrayini na federativnih zasadah zdobuto viznannya j 12 chervnya 1918 roku pidpisano peremir ya z Radyanskoyu Rosiyeyu Ukrayina dosyagla pevnih uspihiv u galuzi nauki osviti ta kulturi Universalami Skoropadskogo buli stvoreni Ukrayinska akademiya nauk ukrayinski universiteti u Kiyevi ta Kam yanci Podilskomu 150 ukrayinskih gimnazij Takozh vijshlo drukom kilka miljoniv primirnikiv ukrayinskih pidruchnikiv zasnovano shiroku merezhu zagalnokulturnih zakladiv ta ustanov Nacionalnij arhiv Nacionalnu galereyu mistectv Nacionalnij istorichnij muzej Nacionalnu biblioteku Ukrayinskij teatr drami ta operi Ukrayinsku derzhavnu kapelu Derzhavnij simfonichnij orkestr tosho Na pochatku travnya 1918 roku Pavlo Skoropadskij rozporyadivsya stvoriti Ministerstvo narodnogo zdorov ya ta opiki Chimalo trudnoshiv viniklo pri sprobi stvoriti zbrojni sili Ukrayinskoyi Derzhavi zamist demobilizovanih vijskovih pidrozdiliv Centralnoyi Radi Z poperednogo periodu nerozformovanoyu zalishalasya tilki Zaporizka diviziya yaka oboronyala pivnichno shidni kordoni Ukrayini U lipni 1918 roku stvoreno Serdyucku diviziyu pid komanduvannyam polkovnika Viktora Klimenka v kilkosti 5 tisyach voyakiv u serpni togo zh roku pochali formuvati Okremij zagin Sichovih strilciv Universalom Getmana vidnovleno stan ukrayinskogo kozactva Krim togo stvoreno Generalnij shtab ta shtabni strukturi u vosmi teritorialnih korpusah Do zbrojnih sil namagalisya zaluchati lishe tih gromadyan yaki prodemonstruvali bezumovnu viddanist ideyi nezalezhnoyi Ukrayini Vlitku 1918 roku v armiyi Ukrayini vvedeno pogoni ta vijskovi zvannya zatverdzheno tekst urochistoyi prisyagi na virnist Getmanu zaboroneno politichnu diyalnist u vijskah zabezpecheno perehid do shemi pidgotovki oficeriv kadetskij korpus zagalna kozacka vijskova shkola Akademiya Generalnogo shtabu Zagalom uryadu tak i ne vdalosya stvoriti diyevoyi armiyi z odnogo boku uryadovci poboyuvalisya sho zagalna mobilizaciya mozhe privesti do armiyi zbilshovicheni elementi a z inshogo spravu stvorennya zbrojnih sil galmuvala nimecka voyenna administraciya Use she potrebuvalo rozv yazannya zemelne pitannya 29 kvitnya Getman skasuvav zakoni pro konfiskaciyu velikih mayetkiv prijnyati Centralnoyu Radoyu ale plan yihnogo vikupu ta rozpodilu mizh selyanami bulo uhvaleno lishe v listopadi jogo tak i ne vdalosya vikonati Z pershih dniv diyalnosti getmanskij uryad vzhivav zahodiv shodo normalizaciyi stanovisha na seli yake potryasali nevdovolennya superechnosti ekscesi Dlya pidgotovki novogo agrarnogo zakonu j polagodzhennya konfliktiv mizh zemlevlasnikami j selyanami bulo stvoreno gubernski j povitovi komisiyi Timchasovi pravila pro zemelni komisiyi zobov yazuvali selyan povernuti pomishicke majno j vidshkoduvati zbitki yakih voni zavdali velikim zemlevlasnikam Na pochatku listopada pidgotuvali proyekt agrarnoyi reformi sho peredbachav primusovij vikup derzhavoyu velikih zemelnih volodin i rozpodil yih mizh selyanami ne bilshe 25 desyatin na dvir Neviznachenist stanovisha selyan ta pomishikiv viklikala nevdovolennya z oboh bokiv Krim togo do svoyih mayetkiv povertalisya rosijski pomishiki vidbirayuchi v selyan zemlyu z dopomogoyu zbrojnih zagoniv getmana Vodnochas cherez zalezhnist getmanskoyi vladi vid Nimechchini ta Avstro Ugorshini tudi vivozilasya velichezna kilkist ukrayinskogo zerna m yasa ta cukru Ureshti nevirishenist agrarnogo pitannya razom iz porazkoyu derzhav centralnogo bloku prizveli do krahu Getmanatu Sim z polovinoyu misyaciv Ukrayinskoyi Derzhavi bilshist sposterigachiv ocinyuye yak period socialnogo j gromadskogo spokoyu Suchasniki Pavla Skoropadskogo ta istoriki konstatuyut fakt pevnogo ekonomichnogo pidnesennya Ukrayini cogo periodu Comu spriyali vidnovlennya privatnoyi vlasnosti pidtrimka Getmanom vilnogo pidpriyemnictva mozhlivist promislovih ta torgovelnih kil suttyevo vplivati na ekonomichnu politiku vladi shirokij zbut tovariv do Nimechchini ta Avstro Ugorshini U cej chas bulo nalagodzheno groshovij obig udoskonaleno groshovu sistemu stvoreno derzhavnij byudzhet vidkrito kilka ukrayinskih bankiv zasnovano novi akcionerni kompaniyi Postupovo bulo vidrodzheno zaliznichnij ruh Zovnishnoyu zaporukoyu cogo stala bezperechno okupacijna avstro nimecka armiya sho pripinila stan gromadyanskoyi vijni i vtorgnennya v Ukrayinu rosijskih vijsk U cih pitannyah cili nimecko avstrijskih vijsk i getmana zbigalisya Getman Pavlo Skoropadskij iz Mihajlom Hanenkom ta Vasilem Kochubeyem Poryad iz ryadom konkretnih dosyagnen nezvazhayuchi na pomitni pozitivni zrushennya v suspilnomu zhitti getmanskij rezhim dopustiv fatalni prorahunki a Pavlu Skoropadskomu ne vdalosya nadovgo vtrimati vladu Garantom stabilnosti v derzhavi faktichno vistupala zovnishnya sila okupacijni vijska Nimechchini ta Avstro Ugorshini Restavraciya starih poryadkiv Rosijskoyi imperiyi sprobi povernuti pomishikam zemlyu obov yazkova peredacha selyanami vrozhayu u rozporyadzhennya derzhavi zbilshennya trivalosti robochogo dnya na promislovih pidpriyemstvah do 12 godin zaborona strajkiv use ce spriyalo formuvannyu opoziciyi U lipni serpni 1918 roku pidnimayetsya antigetmanska hvilya strajkovogo ruhu Todi zh na Kiyivshini Chernigivshini ta Katerinoslavshini aktivizuyetsya selyanska borotba proti okupantiv ta getmanshini Povstanski zagoni nalichuvali u svoyih lavah ponad 40 tisyach osib Takozh mali misce sabotazhi vibuhi j pozhezhi v Kiyevi Odesi tosho atentati vbivstvo feldmarshala fon Ejhgorna tosho sho sprichinilo represiyi z boku getmanskogo uryadu j nimecko avstrijskoyi vijskovoyi vladi Rozpad Avstro Ugorskoyi imperiyi ta listopadova revolyuciya v Nimechchini likviduvali zovnishnyu zaporuku stabilnosti getmanskoyi vladi Z inshogo boku predstavniki Angliyi Franciyi SShA ta Italiyi obicyali dopomogu tilki za umovi progoloshennya kursu na federaciyu z biloyu Rosiyeyu yakij vreshti resht yak i novij z listopada 1918 roku prorosijskij kabinet ministriv Sergiya Gerbelya viyavivsya samovbivchim dlya Getmana Opozicijni ruhi do getmanskoyi vladi Najchiselnishu opoziciyu do Getmana skladav Ukrayinskij Nacionalnij Soyuz koordinacijne ob yednannya politichnih partij UPSF UDHP USDRP UPSR UPSS UTP i gromadskih organizacij Soyuz zemstv Selyanska Spilka Uchitelska Spilka Pravniche Tovaristvo Soyuz Zaliznichnikiv Poshtovo Telegrafna Spilka Likarska Spilka Tovaristvo Prosvita tosho sho postalo na pochatku serpnya 1918 roku shlyahom reorganizaciyi z ranishe utvorenogo u travni poperednogo Ukrayinskogo Nacionalnogo Derzhavnogo Soyuzu Cya opoziciya postijno kritikuvala getmana za vidhid vid nacionalnoyi ideyi za rosijskomovnist vimagala vidnovlennya UNR i povernennya respublikanskih demokratichnih zasad pobudovi derzhavi Svoyih oponentiv Pavlo Skoropadskij todi predstavlyav novitnimi bilshovikami i demagogami nayavnist kolishnih monarhistiv na derzhavnih posadah vipravdovuvav potreboyu zaluchennya fahivciv cerkovni simpatiyi vipravdovuvav potreboyu dotrimannya kanonichnoyi yednosti Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi trivalu nimecko avstrijsku prisutnist ta fakti samoupravstva yih voyakiv neobhidnistyu vikonuvati mizhnarodni dogovori ta zabezpechiti bezpeku vid bilshovickoyi Rosiyi rosijskomovnist svoyih uryadovciv ta povilne zaprovadzhennya derzhavnoyi movi u navchalnih zakladah potreboyu bilshogo chasu na yiyi vprovadzhennya kontakti z diyachami bilogo ruhu ta nayavnist v Ukrayini bagatoh bilogvardijskih dobrovolchih druzhin potreboyu dopomogti Rosiyi zvilnitisya vid bilshovizmu Na zakidi sho v jogo Ukrayini krim nazv posad nemaye nichogo ukrayinskogo zayavlyav pro neobhidnist spochatku stvoriti hocha b taku Ukrayinu a vzhe potim yiyi rozbudovuvati Mentalitet bagatoh ranishe priznachenih uryadovciv i kerivnikiv getmanskoyi derzhavi na zhal ne dozvoliv yim pozbutisya starogo perezhitkovogo psihologichnogo prorosijskogo kompleksu z nostalgiyeyu za kolishnoyu velikoyu Rosiyeyu vazhko sprijmav spravzhni nacionalni pragnennya ukrayinciv tomu i prizviv ce derzhavne utvorennya do krahu Negativno vplivali na vnutrishnyu situaciyu v Ukrayinskij derzhavi j rosijski shovinistichni organizaciyi yaki todi opinilisya v Ukrayini Soyuz vidrodzhennya Rosiyi Nacionalnij centr Soyuz derzhavnogo ob yednannya Rosiyi tosho Za slovami Dmitra Doroshenka voni zamist vdyachnosti krayu yakij vryatuvav yih vid rozstrilu abo golodnoyi smerti palali zloboyu proti Ukrayini ta robili stolicyu gnizdom usyakih intrig konspiracij zmov kotri buli napravleni proti molodoyi Ukrayinskoyi derzhavi I vsi ci organizaciyi yedinim frontom vistupali proti ukrayinstva zasudzhuvali separatizm Skoropadskogo j uzagali sprijmali Ukrayinu yak derzhavu syurpriz yavishe timchasove ta nezhittyezdatne Naprikinci lipnya 1918 roku getmanskij ministr vnutrishnih sprav Igor Kistyakivskij vidav nakaz pro zaboronu agituvati na teritoriyi Ukrayini za edinuyu i nedelimuyu Rosiyu Prote uryad nedoocinyuvav nebezpeku antiukrayinski nalashtovanih bilih rosijskih organizacij i zoseredzhuvav uvagu golovno na bilshovickij zagrozi z boku chervonoyi Rosiyi Napivlegalnoyu opoziciyeyu mozhna rahuvati j bilshu chastinu organiv miscevogo samovryaduvannya Znachna chastina zemskih diyachiv sho nalezhali do livih partij nelegalno pidtrimuvali selyanski vistupi nadayuchi yim mozhlivu z yihnogo boku dopomogu Prava opoziciya v organah samovryaduvannya osoblivo aktivizuvalasya voseni 1918 r v ostanni misyaci isnuvannya Ukrayinskoyi Derzhavi koli stala zrozumiloyu neminuchist porazki Nimechchini ta peremogi krayin Antanti Antiukrayinski nalashtovani prorosijski kola nasampered miskih dum rozgornuli tayemnu nelegalnu poryad iz legalnim funkcionuvannyam robotu kincevoyu metoyu yakoyi bulo vidnovlennya nepodilnoyi rosijskoyi derzhavnosti Z inshogo boku ti politichni sili yaki vistupili iniciatorami j organizatorami derzhavnogo perevorotu 29 kvitnya 1918 r ta sluguvali pevnoyu oporoyu politichnogo rezhimu Ukrayinskoyi Derzhavi protyagom yiyi isnuvannya i yihni predstavniki brali uchast v getmanskih uryadah Vseukrayinskij soyuz zemelnih vlasnikiv PROTOFIS Partiya narodnoyi svobodi kadeti UFDP gralis u plyuralizm i ne podilyali socialno ekonomichnij bik getmanskoyi programi ta modeli derzhavnogo ladu Z pershogo zh dnya pravlinnya Pavla Skoropadskogo voni piddavali kritici bud yaki kroki getmanskogo uryadu osoblivo v chastini ukrayinizaciyi pri comu zdebilshogo perebilshuyuchi yih negativni naslidki Same derzhavno pravovij status Ukrayinskoyi Derzhavi buv golovnim punktom rozbizhnostej u poglyadah Getmana ta uryadovih partij Na protivagu Skoropadskomu ci partiyi sprijmali nacionalnu derzhavnist yak placdarm dlya vidnovlennya Rosiyi Z nablizhennyam zavershennya Pershoyi svitovoyi vijni ta rozuminnyam togo sho Nimechchina yiyi prograye Vseukrayinskij soyuz zemelnih vlasnikiv PROTOFIS ta kadeti pochali vidkrito zayavlyati pro neobhidnist vidnovlennya spilki z Rosiyeyu Z oglyadu na te sho lideri cih partij koristuvalisya znachnim avtoritetom u suspilstvi voni bagato zrobili dlya formuvannya vidpovidnoyi gromadskoyi dumki tverdyachi pro nedemokratichnist kontrrevolyucijnist getmanatu ta nemozhlivist konstruktivnoyi spivpraci z nim Postijna kritika uryadovoyi politiki faktichno pidgotuvala grunt dlya poshirennya ideyi neobhidnosti organizaciyi zagalnogo antigetmanskogo povstannya Stvorennya Direktoriyi Ideologi antigetmanskogo sprotivu Mikita Shapoval ta Volodimir Vinnichenko gotuvali povstannya nalagodzhuyuchi stosunki z ukrayinskimi vijskovimi kolami Vodnochas kurs na povalennya vladi Skoropadskogo pidtrimali predstavniki KP b Ukrayini borotbisti prorosijski kola 13 listopada 1918 roku v Kiyevi u budinku Ministerstva shlyahiv zibralisya predstavniki socialistichnih partij ta obrali Direktoriyu do yakoyi uvijshli Volodimir Vinnichenko Golova Direktoriyi Simon Petlyura Fedir Shvec Andrij Makarenko Opanas Andriyevskij Povstannya U vidozvi Direktoriyi do naselennya jshlosya pro te sho getmanska vlada maye buti doshentu znishena a Getman ye poza zakonom Simon Petlyura v Bilij Cerkvi vidav Universal do narodu iz zaklikom do povstannya Za kilka tizhniv boyiv povstanci 14 grudnya 1918 roku zavolodili stoliceyu Ukrayinskoyi Derzhavi Obstavini sho vnemozhlivlyuvali podalshu vladu Skoropadskogo zmusili jogo zrektisya togo zh dnya getmanstva ta vtekti z Kiyeva Direktoriya ogolosila pro vidnovlennya Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Bilshist kerivnictva Direktoriyi stoyala faktichno na socialistichnij platformi Dekreti getmanskogo uryadu bulo anulovano Prava uchasti v politichnomu zhitti krayini nova vlada pozbavila ne lishe pomishikiv ta kapitalistiv a j inteligenciyu Borotba z naslidkami getmanatu inkoli nabirala form yaki ne mogli ne viklikati protestu Isnuvala napriklad ideya likvidaciyi Ukrayinskoyi Akademiyi nauk yak vitvoru getmanatu dzherelo Emigraciya Dokladnishe Getmanskij ruh Uchasniki ustanovchogo z yizdu Ukrayinskogo soyuzu hliborobiv derzhavnikiv Rejhenau 4 8 chervnya 1922 roku Zliva napravo sidyat Ivan Leontovich getman Pavlo Skoropadskij V yacheslav Lipinskij Lyudvig Sidleckij stoyat Mihajlo Timofiyiv Mikola Kochubej Adam Montrezor Andrij Bilopolskij Mihajlo Savur Cipriyanovich Igor Loskij Volodimir Zalozeckij Sergij Shemet Oleksandr Skoropis Joltuhovskij Vanzee 1923 rik Zliva napravo Oleksandr Skoropis Joltuhovskij V yacheslav Lipinskij Pavlo Skoropadskij Volodimir Korostovec Sergij Shemet Oleksandr Sahno Ustimovich Pislya zrechennya vladi Skoropadskij iz rodinoyu perebravsya do Berlina potim do Shvejcariyi zreshtoyu oselivsya v m Vanzee poblizu Berlina Vzhe 1920 roku zavdyaki napolyagannyam emigrantiv getmanciv sho na choli z V yacheslavom Lipinskim ta Sergiyem Shemetom zorganizuvalisya v Ukrayinskij soyuz hliborobiv derzhavnikiv Pavlo Skoropadskij povertayetsya do aktivnogo politichnogo zhittya Vin ocholiv novij getmanskij ruh a Lipinskij stav jogo teoretikom Prote na pochatku 1930 h rokiv mizh praktikom Skoropadskim ta teoretikom Lipinskim vinikli pevni rozbizhnosti shodo isnuvannya ruhu i yedinij Soyuz rozkolovsya Pribichniki getmana ob yednalisya v Soyuz getmanciv derzhavnikiv Zavdyaki zusillyam Skoropadskogo filiyi getmanskogo ruhu z yavlyayutsya ne lishe v Avstriyi ta Nimechchini a j u Chehoslovachchini Franciyi Kanadi SShA na zahidnoukrayinskih zemlyah Polsha Krim togo zahodami Pavla Petrovicha 1926 roku v Nimechchini zasnovuyetsya Ukrayinskij naukovij institut pri Berlinskomu universiteti sho zigrav veliku rol u rozvitku ukrayinskoyi nauki ta kulturi Z prihodom do vladi nacional socialistiv zhittya Skoropadskogo uskladnilosya Dovodilosya dokladati chimali zusillya i vikoristovuvati vlasnij avtoritet ta zv yazki shob zrobiti mozhlivim podalshe isnuvannya i diyalnist Soyuzu getmanciv derzhavnikiv ta ukrayinskoyi gromadi v Nimechchini Razom iz tim peredbachayuchi neminuchu vijnu v Yevropi Pavlo Skoropadskij 1939 roku vidpraviv svogo sina Danila do Angliyi z metoyu garantuvannya prodovzhennya isnuvannya getmanskogo ruhu na vipadok peremogi antigitlerivskoyi koaliciyi I hocha getman ne pidtrimuvav nacizm vin zmushenij buv loyalno stavitisya do nogo Ale nezvazhayuchi ni na sho Skoropadskij zavzhdi vidstoyuvav pered oficijnimi kolami Rejhu j sered gromadskosti interesi ukrayinciv Napriklad koli ugorski vijska okupuvali v 1939 roci Karpatsku Ukrayinu getman vistupiv u oboronu yiyi nezalezhnosti Zahodam Pavla Skoropadskogo zavdyachuyut zvilnennyam z nimeckih konctaboriv Stepana Banderi Andriya Melnika Yaroslava Stecka ta in Mogila P Skoropadskogo v m Obersdorf na pivdni Bavariyi Protyagom 1938 1941 rokiv Skoropadskij namagavsya zgurtuvati vsi ukrayinski sili v diaspori Vin ne podilyav nadij deyakih ugrupovan emigrantiv sho nimci vidnovlyat ukrayinsku derzhavnist Na zhal Pavlo Skoropadskij ne vstig u mirnij chas zavershiti organizacijne ta ideologichne formuvannya Soyuzu getmanciv derzhavnikiv 11 bereznya 1945 roku u Berlini Ukrayinskij shtab organizuvav svyatkovu Shevchenkivsku akademiyu Zal zapovnyuvali predstavniki ukrayinskoyi nauki i mistectva buv prisutnij takozh i getman Pavlo Skoropadskij Naprikinci vijni 16 kvitnya 1945 roku pid chas bombarduvannya anglo amerikanskoyu aviaciyeyu stanciyi Platling sho poblizu Myunhena v Bavariyi vin buv smertelno poranenij Pomer Pavlo Skoropadskij 26 kvitnya 1945 roku v likarni monastirya Metten Pohovanij u misti Oberstdorfi mogila 47 24 54 pn sh 10 17 06 sh d 47 4152667 pn sh 10 2850361 sh d 47 4152667 10 2850361 znahoditsya bilya ogorozhi u pivnichnij chastini cvintarya kolo perehrestya vulic Am Bangolc Am Bannholz ta Bangofshtrase Bahnhofstrasse Na mogili vstanovleno sirij kam yanij hrest U osnovi hresta dvi chorni doshki z imenami Pavla ta Oleksandri Skoropadskih a takozh Petra ta Mariyi Skoropadskih Ocinka diyalnostiBilshist suchasnikiv Skoropadskogo jogo diyalnist ocinyuvali bilshe negativno nizh pozitivno cherez jogo ekonomichno klasovu prorosijsko nadnacionalnu preferenciyu velikim zemle ta kapitalovlasnikam Okrim togo soyuzni jogo rezhimu nimecki vijska bagato kim sprijmalisya yak okupanti Napriklad social demokrat Isaak Mazepa pisav sho rezhim Skoropadskogo buv vladoyu rosijskih reakcijnih kil i protiukrayinskim rezhimom Volodimir Vinnichenko vvazhav sho Skoropadskij pragnuv do skasuvannya ukrayinskoyi derzhavnosti j restavraciyi Rosijskoyi imperiyi Mikita Shapoval vvazhav sho Getmansko nimeckij perevorot postaviv proti sebe dvi sili rosijsko zhidivsku burzhuaziyu pomishikiv i ukrayinskih kurkuliv proti ukrayinskih selyansko robitnichih mas abo korotshe chuzhe misto proti ukrayinskogo sela Inshij suchasnik Skoropadskogo Petro Vrangel yakomu getman proponuvav buti nachalnikom shtabu u svoyih spogadah pisav Z prihodom nimciv znovu z yavilisya gazeti perevazhno kiyivski Perevorot na Ukrayini ta utvorennya getmanstva buli dlya nas povnoyu nespodivankoyu Skoropadskij garyache pochav dovoditi meni sho Ukrayina maye vsi dani dlya utvorennya samostijnoyi i nezalezhnoyi derzhavi sho pragnennya do samostijnosti davno zhilo v ukrayinskomu narodovi a za ostanni bagato rokiv posileno pracyuvala v comu napryami Avstriya i plodi ciyeyi roboti znachni Ureshti resht vin stav dovoditi sho ob yednannya slov yanskih zemel Avstriyi ta Ukrayini i utvorennya samostijnoyi i nezalezhnoyi Ukrayini mabut yedine zhittyeve zavdannya Originalnij tekst ros S prihodom nemcev snova stali poyavlyatsya gazety glavnym obrazom kievskie Perevorot na Ukraine i obrazovanie getmanstva byli dlya nas polnoj neozhidannostyu Skoropadskij goryacho stal dokazyvat mne chto Ukraina imeet vse dannye dlya obrazovaniya samostoyatelnogo i nezavisimogo gosudarstva chto stremlenie k samostoyatelnosti davno zhilo v ukrainskom narode a za poslednie mnogo let usilenno rabotala v etom napravlenii Avstriya i plody etoj raboty znachitelny V konce koncov on stal dokazyvat chto obedinenie slavyanskih zemel Avstrii i Ukrainy i obrazovanie samostoyatelnoj i nezavisimoj Ukrainy pozhaluj edinstvennaya zhiznennaya zadacha Pro vzayemini getmana z Nimechchinoyu zgaduvav j Anton Denikin Za kilka dniv do zahoplennya vladi vin Skoropadskij priyihav do odnogo z vidomih kiyivskih generaliv i zaproponuvav jomu vzyati uchast v utvorenni novogo uryadu yakij maye zaminiti Centralnu Radu i stati poserednikom mizh nimeckim komanduvannyam i ukrayinskim narodom Zgadav sho v cij spravi zacikavleni nimci Koli spivrozmovnik vidpoviv vidmovoyu motivuyuchi neprijnyatnistyu dlya nogo roboti z nimcyami na nih Skoropadskij zaperechiv sho nimci tut ni do chogo sho vin bude vesti cilkom samostijnu politiku i zakinchiv navit nayivnoyu zayavoyu sho spodivayetsya obijti nimciv i zmusiti yih pracyuvati na korist Ukrayini Ukrayinskij istorik ta filosof Miroslav Popovich u knizi Chervone stolittya kazhe sho rezhim Skoropadskogo ce pravocentristskij avtoritarnij rezhim ale nemaye zhodnih pidstav vvazhati jogo antiukrayinskim Otzhe na dumku Popovicha uryadu Skoropadskogo vdalosya domogtisya vnutrishnoyi stabilnosti zbiti hvilyu pogromiv i banditizmu stabilizuvati finansi normalizuvati torgivlyu i stvoriti peredumovi dlya ekonomichnogo pozhvavlennya prinajmni v silskomu gospodarstvi U toj zhe chas jogo oponenti suchasniki zakidali jomu zokrema vidvertij protekcionizm bilogvardijcyam ta eksvoyakam RIA monarhistam u protivagu do ukrayinskih patriotichno nalashtovanih formuvan socialno nacionalistichnoyi techiyi restavraciyu carskih monarhichnih poryadkiv bezdiyalnist z privodu bezchinstv nimciv shodo naselennya zi zboru kontribucij tosho Vshanuvannya pam yatiU ryadu mist Ukrayini ye vulicya Pavla Skoropadskogo U misti Kiyiv na vulici Instituskij 20 8 vstanovleno memorialnu doshku Memorialna doshka na Institutskij vulici 20 8 v KiyeviRodovid Yakiv Skoropadskij Mihayil Skoropadskij Yefrosiniya Zakrevska Ioann Skoropadskij Ioann Markevich Pulheriya Markevich Yelizaveta Kochubej Petro Skoropadskij Vasilij Tarnovskij Petro Tarnovskij Anastasiya Tumanska Yelizaveta Tarnovska Pavlo Miloradovich Aleksandra Miloradovich Marta Brezhinska Pavlo Skoropadskij Pavlo Miklashevskij Mihayil Miklashevskij Anastasiya Bakurinska Andrij Miklashevskij Vasilij Tumanskij Mariya Tumanska Ulyana Lisenko Mariya Miklashevska Demetrij Olsuf yev Aleksander Olsuf yev Genriyetta de Licin Dariya Olsuf yeva Pavlo Kaverin Mariya Kaverina Anna Korsakova Sim ya11 sichnya 1898 roku Pavlo Skoropadskij odruzhivsya z ukrayinskoyu aristokratkoyu Oleksandroyu Durnovo Kochubej dochkoyu general lejtenanta Petra Durnovo i jogo druzhini Mariyi urodzhenoyi knyagini Kochubej Podruzhzhya Skoropadskih malo shestero ditej Mariya Skoropadska 1898 1959 po odruzhennyu grafinya Montrezor Yelizaveta Skoropadska 1899 1976 po odruzhennyu Kuzhim Petro Skoropadskij 1900 1956 hvoriv na epilepsiyu Danilo Skoropadskij 1904 1957 getmanich Pavlo Skoropadskij 1915 1918 pomer u ditinstvi vnaslidok hvorobi Olena Skoropadska 1919 2014 po odruzhennyu Ott Skoropadska Druzhina Oleksandra Donka Mariya Donka Olena Donka Yelizaveta Getman z rodinoyuNagorodiNagrudna zirka Ordena Chervonogo Orla vruchenogo Pavlu Skoropadskomu pid chas vidvidin Nimechchini 1918 roku Orden Svyatoyi Anni 3 go stupenya z mechami i bantomRosijsko yaponska vijna 1904 1905 osavul 3 go Verhnoudinskogo polku Zabajkalskogo kozackogo vijska nagorodzhenij za najvishim nakazom Mikoli II vid 29 zhovtnya 1904 roku za zaslugi u boyah proti yaponciv z 20 kvitnya po 4 lipnya 1904 roku dd dd Orden Svyatogo Georgiya 4 go stupenyaPersha svitova vijna 1914 1917 general major pochet Jogo Imperatorskoyi velichnosti komandir 1 yi brigadi 1 yi gvardijskoyi kavalerijskoyi diviziyi nagorodzhenij za najvishim nakazom Mikoli II vid 13 zhovtnya 1914 roku za vidminne komanduvannya lejbgvardiyi Kinnim polkom z formulyuvannyam keruyuchi v boyu 6 serpnya pid centrom bojovogo poryadku popri lyutij artilerijskij i garmatnij vogon protivnika zahopiv chastinu poziciyi protivnika i utrimav yiyi ne dopustivshi navit nimcyam vidijti bez velicheznih vtrat zavdyaki chomu velmi spriyav kincevomu uspihovi dd dd Orden Chervonogo orla Velikij hrest za normalizaciyu ukrayinsko nimeckih vidnosin 1918 dd dd BibliografiyaDokladnishe Spogadi Kinec 1917 gruden 1918 original rosijskoyu Skoropadskij Pavlo 1995 Spogadi Kinec 1917 gruden 1918 rosijskoyu Gol red Yaroslav Pelenskij Kiyiv Filadelfiya NAN Ukrayini ta in s 493 ISBN 5 7702 0845 7 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Nedijsnij nopp n dovidka pereklad ukrayinskoyu Skoropadskij Pavlo 2016 Spogadi Kinec 1917 gruden 1918 Pereklad z ros Eleonora Solovej Kiyiv Nash Format s 454 ISBN 978 617 7279 57 9 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Nedijsnij nopp n dovidka pereklad ukrayinskoyu Skoropadskij Pavlo 2019 Spomini Kinec 1917 gruden 1918 Pereklad z ros Nadiya Svitlichna Kiyiv Tempora s 756 ISBN 978 617 5693 84 1 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Nedijsnij nopp n dovidka Promova YaVP Getmana Pavla Skoropadskogo na II Delegatskomu Z yizdi Ukrayinskoyi Gromadi v Berlini 30 serpnya 1942 roku 27 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Berlin Soyuz Getmanciv Derzhavnikiv 1942 12 s Div takozhSpogadi Kinec 1917 gruden 1918 Ukrayinskij konservatizmPrimitkiKolori restavruvav Ruslan Habanec Pavlo Skoropadskij Getman yakij stoyav na varti zdorovogo gluzdu Ukrayinskij tizhden 15 travnya 2023 Arhiv originalu za 13 grudnya 2013 Procitovano 4 grudnya 2013 Pro pravovij status ta vshanuvannya pam yati borciv za nezalezhnist Ukrayini u XX stolitti Oficijnij vebportal parlamentu Ukrayini ukr Procitovano 1 travnya 2022 Vysochajshij prikaz 29 oktyabrya Spiski Vsemilostivejshe nagrazhdennyh v russko yaponskuyu vojnu soglasno Vysochajshih prikazov 1904 goda 23 zhovtnya 2013 u Wayback Machine Letopis vojny s Yaponiej 1904 1905 gg ros Ott Skoropadska Gaj Nizhnik 1995 s 37 Denikin A I Ocherki russkoj smuty T I Krushenie vlasti i armii Fevral sentyabr 1917 M Nauka 1991 S 201 202 ISBN 5 02 008582 0 ros Reportazh Gryadet 17 j god V Chernigove Ukraina po iniciative Lesninskogo Bogorodickogo monastyrya Franciya proshla nauchnaya konferenciya posvyashennaya pamyati osnovatelya RPCZ Mitropolita Antoniya Hrapovickogo 23 noyabrya 2016 http www portal credo ru site act news amp id 123007 26 listopada 2016 u Wayback Machine Arhiv originalu za 10 lipnya 2020 Procitovano 7 lipnya 2020 Elektronna biblioteka Kultura Ukrayini Andrij Moroz Motovilivskij bij Ukrayinskij poglyad 18 11 2009 repost na sajti smt Borova Kiyivskoyi obl 18 11 2015 Tetyana Raldugina Federativna gramota Pavla Skoropadskogo Sho zmusilo getmana derzhavnika ogolositi pro ob yednannya z Rosiyeyu Ukrayinskij Tizhden 17 05 2023 Oleksandr Baviko Strukturna harakteristika politichnoyi opoziciyi getmanatovi P Skoropadskogo Naukovi zapiski Institutu politichnih i etnonacionalnih doslidzhen im I F Kurasa NAN Ukrayini Zbirnik naukovih prac K 2007 Vip 33 pidseriya Kurasivski chitannya s 343 355 Olena Lyubovec POLITIChNA OPORA GETMANATU P SKOROPADSKOGO Ukrayinskij istorichnij zhurnal 2013 3 Zharkih M Parnikoza I Pradidivska slava Ukrayinski pam yatki ukrayinska Mikola Zharkih Arhiv originalu za 4 travnya 2021 Pavlo Hristyuk Zamitki i materiyali do istoriyi ukrayinskoyi revolyuciyi 1917 1920 rr Tom III 32 79 s Shapoval M Velika revolyuciya i ukrayinska vizvolna programa 20 grudnya 2016 u Wayback Machine Praga 1928 S 115 Vrangel P N Zapiski 22 grudnya 2016 u Wayback Machine ros Arhiv originalu za 6 bereznya 2016 Procitovano 21 serpnya 2015 Vsevolod Petriv Vijskovo istorichni praci Spomini vstup V Sergijchuka Zbirnik Poligrafkniga K 2002 640 s ISBN 966 530 110 1 Arhiv originalu za 22 lyutogo 2014 Procitovano 14 lyutogo 2011 Skoropadskij Pavel Petrovich Russkaya Imperatorskaya Armiya Arhiv originalu za 23 travnya 2012 Procitovano 14 lyutogo 2011 Ott Skoropadska Gaj Nizhnik 1995 s 38 archeos org ua 2003PosilannyaSkoropadskij Pavlo Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1965 T 7 kn XIV Literi Sen Sti S 1762 1764 1000 ekz Getman Skoropadskij Berestijskij Mir Kiyiv 1918 rik audiozapis ukr Dniprovij M Skoropadskij ta jogo ukrayinska derzhava 20 lyutogo 2016 u Wayback Machine 1955 Kalinchuk Dmitro Operaciya Federaciya z Rosiyeyu getmana Skoropadskogo 2012 18 listopada 2012 u Wayback Machine Nersesov Yu Tri zhizni getmana Skoropadskogo 2015 19 travnya 2019 u Wayback Machine ros Pavlo Skoropadskij Programa Velich osobistosti VIDEO Skoropadskij 4 grudnya 2020 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2003 T 5 P S 736 s ISBN 966 7492 05 2 Skoropadskij Pavel Petrovich Arhivovano 23 travnya 2012 u WebCite Russkaya Imperatorskaya Armiya ros Fedenko Panas Vlada Pavla Skoropadskogo 1968 24 lyutogo 2016 u Wayback Machine Fotografiyi mogili rodini Skoropadskih u m Oberstdorfi u Nimechchini Fejsbuk dopis Tetyani Ostashko 2018 3 travnya Getman Skoropadskij yak lyudina ta osobistist 24 chervnya 2020 u Wayback Machine Yas O V Narodzhennya Akademiyi Korotka hronika 1918 roku abo yak ce bulo Visnik NAN Ukrayini 2018 11 S 5 17 https www academia edu 37932065 16 lyutogo 2022 u Wayback Machine Spokij mi mozhemo zaznati tilki na svoyij Zemli koli vikonayemo nash obov yazok pered Bogom i Batkivshinoyu Vistavka arhivnih dokumentiv do 150 richchya vid dnya narodzhennya Pavla Skoropadskogo CDIAK 14 travnya 2023 Procitovano 17 travnya 2023 Getmanat Pavla Skoropadskogo zblizhennya z Rosiyeyu chi krok do nezalezhnosti Ukrayini yakij viyavivsya ne na chasi LiteraturaZhittya ta diyalnist Pavla Skoropadskogo ukrayinska istoriografiya 1991 2011 rr Dis kand ist nauk 07 00 06 Yu V Bulgakov K 2011 231 s Zhittya ta diyalnist Pavla Skoropadskogo v ukrayinskij istoriografiyi 1991 2011 rr bibliografiya Yu V Bulgakov S F Pavlenko K Logos 2012 59 s Gavrilenko O A Logvinenko I A Getmanskij perevorot 29 kvitnya 1918 r prichini ta naslidki 6 veresnya 2010 u Wayback Machine Aktualni problemi yuridichnoyi nauki u doslidzhennyah vchenih naukovo praktichnij zbirnik K 2000 3 S 2 10 Golovchenko V I Skoropadskij Pavlo Petrovich Ukrayinska diplomatichna enciklopediya u 2 t red kol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 2 M Ya 812 s ISBN 966 316 045 4 Doroshenko D Moyi spogadi pro nedavnye minule 1914 1920 Myunhen 1969 Doroshenko D Istoriya Ukrayini 1917 1923 rr Ukrayinska getmanska derzhava 1918 roku Uzhgorod 1930 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Lanovik B D Matejko R M Matisyakevich Z M Istoriya Ukrayini Navchalnij posibnik Za red B D Lanovika 2 ge vid pererob K Tovaristvo Znannya KOO 1999 574 s Ott Skoropadska O Gaj Nizhnik P Pavlo Skoropadskij korotka hronika zhittya 1873 1945 Skoropadskij P Spogadi Kinec 1917 gruden 1918 Kiyiv Filadelfiya 1995 S 35 43 Masenko L Fenomen malorosijstva Pavlo Skoropadskij 1 lyutogo 2005 u Wayback Machine z knigi Mova i politika Papakin G V Skoropadskij Pavlo Petrovich 26 serpnya 2017 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 614 ISBN 978 966 00 1290 5 Papakin Georgij Nevidomij shodennik Pavla Skoropadskogo periodu rosijsko yaponskoyi vijni 1904 1905 rr 13 serpnya 2011 u Wayback Machine Pirig R Skoropadskij Pavlo Petrovich Politichna enciklopediya redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 S 667 ISBN 978 966 611 818 2 Popovich Miroslav Chervone stolittya K ArtEk 2005 Potulnickij Volodimir 4 travnya 2021 u Wayback Machine 4 travnya 2021 u Wayback Machine Diplomatiya Pavla Skoropadskogo Vijskovo diplomatichni stosunki getmana z ostrivnimi monarhiyami u 1926 1943 rr Akta 4 travnya 2021 u Wayback Machine Reyent O Pavlo Skoropadskij K Alternativi 2003 304 s Samovidec Samostijnik chi federalist Pravda pro Getmana Pavla Skoropadskogo Shikago Vidannya Soyuzu Getmanciv Derzhavnikiv Ameriki 1935 12 s Skoropadskij P Spogadi Kinec 1917 gruden 1918 Kiyiv Filadelfiya 1995 Rum yancev V Pavlo Skoropadskij v ukrayinskomu derzhavotvorenni do 140 richchya z dnya narodzhennya Visnik Akademiyi pravovih nauk Ukrayini 2013 1 S 34 43 10 sichnya 2020 u Wayback Machine Poperednik Kirilo Rozumovskij oskarzhuvalosya inshimi pretendentami Getman Ukrayini 1918 Nastupnik Danilo Skoropadskij oskarzhuvalosya inshimi pretendentami