Лизогу́б Фе́дір Андрі́йович (6 жовтня 1851, Седнів, Чернігівська губернія, Російська імперія — 1928, Белград, Королівство Сербів, Хорватів і Словенців) — український громадський і політичний діяч. У 1901–1915 роках — голова Полтавської губернської земської управи. У 1918 р. був міністром внутрішніх справ і з 24 жовтня 1918 — головою Ради міністрів Української Держави. Помер в еміграції.
Лизогуб Федір Андрійович | |
---|---|
| |
Отаман Ради міністрів Української держави | |
10 травня 1918 — 14 листопда 1918 | |
Попередник | Микола Василенко (в.о) |
Наступник | Сергій Гербель |
Міністр внутрішніх справ Гетьманського уряду України | |
3 травня 1918 — 8 липня 1918 | |
Попередник | Михайло Ткаченко |
Наступник | Ігор Кістяковський |
| |
Народився | 6 жовтня 1851 Седнів, Чернігівський повіт, Чернігівська губернія, Російська імперія |
Помер | 1928 Белград, Королівство Югославія |
Відомий як | лідер спільноти |
Країна | ![]() ![]() |
Політична партія | Октябристи |
Батько | Лизогуб Андрій Іванович |
Нагороди | |
![]() | |
![]() | |
Життєпис
Дореволюційний період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt6THlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqY2xSREVsT1RaZkpVUXhKVGd4SlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRkpVUXhKVGszSlVRd0pVSkRKVVF3SlVJNFh5VkVNQ1ZDUlNWRU1TVTROQ1ZFTVNVNU5pVkVNU1U0TmlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNReVZFTUNWQ09DNXFjR2N2TXpVd2NIZ3RKVVF3SlVFeEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1ZDTnlWRU1TVTVObDhsUkRFbE9ERWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9UY2xSREFsUWtNbFJEQWxRamhmSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnMEpVUXhKVGsySlVReEpUZzJKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKREpVUXdKVUk0TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Походив зі старовинного козацького роду, син Андрія Лизогуба, брат Дмитра Лизогуба. Відомий земський діяч та меценат. До революції був «октябристом» з українофільською орієнтацією.
У 1888–1897 роках був гласним Городнянської повітової, згодом Чернігівської губернської земської управи. У 1901–1915 роках — голова Полтавської губернської земської управи. За сприяння Федора Лизогуба Полтава та Миргород перетворилися на центри української культури. Був ініціатором спорудження в Полтаві нового будинку земства в національному стилі, пам'ятника Іванові Котляревському, відкриття кількох музеїв, підтримував майстрів українського декоративно-прикладного мистецтва.
У 1915–1917 роках — член ради для заведення земського самоврядування при наміснику Кавказу. В 1917 році очолював відділ іноземних підданих Міністерства закордонних справ Росії. Член партії «октябристів».
Революція
Після утвердження радянської влади в Росії Федір Лизогуб повернувся до України. Тут він долучився до роботи Генерального Секретаріату Центральної Ради — працював консультантом із земельних питань.
У травні-листопаді 1918 р. — голова Ради міністрів Української Держави гетьмана П.Скоропадського, одночасно від 3 травня до 8 липня — міністр внутрішніх справ. Внаслідок діяльності уряду Ф. Лизогуба Українська Держава досягла помітних успіхів в розбудові державності, утвердженні на міжнародній арені, стабілізації економіки й фінансів.
Намагався залучити до співпраці в уряді представників партій національно-демократичного напряму, в тому числі Український національно-демократичний союз. Протягом літа 1918 р. під головуванням Ф. Лизогуба проведена велика організаційна робота зі створення постійної штатної структури військових частин та підрозділів Сухопутних військ Збройних сил Української Держави, реформування Військово-Морського флоту, з демобілізації торговельного флоту, з відновлення Українського козацтва та зміцнення органів Державної варти.
Ф. Лизогуб залишив помітний слід і в дипломатії. Однак, не всі дипломатичні ініціативи глави кабінету міністрів Української Держави були схвалені сучасниками. Особливо це стосувалося відносин із більшовицькою Росією.
Політично скандальною виявилась його заява в серпні 1918 р. в Берліні про готовність гетьманського уряду піти на федеративні відносини з Росією. Український національно-демократичний союз оголосив гострий протест проти цієї заяви Ф. Лизогуба.
У Берліні Ф. Лизогуб зустрічався з державним секретарем закордонних справ Німеччини Паулем фон Гінце і обговорював проблеми кордонів, укладення мирного договору з радянською Росією, питання, пов'язані з Кримом, Холмщиною, Чорноморським флотом, Збройними силами України. Німці підтримали домагання України щодо Чорноморського флоту, однак це обумовлювалося виплатою української частки боргових зобов'язань Російської імперії в розмірі 200 млн крб[].
Через те, що в Берліні делегація Федора Лизогуба не змогла домовитися з Німеччиною щодо всіх питань переговорів, у вересні 1918 року гетьман Павло Скоропадський особисто відвідав Німеччину. У цей час Федір Лизогуб був членом та головою Колегії Верховних Правителів, яка заміняла гетьмана на час його відсутности.
З ініціативи Ф. Лизогуба були накреслені перспективи економічного співробітництва. У цілому міністерство закордонних справ уряду Ф. Лизогуба протягом 8 місяців діяло досить активно. Україна мала 11 дипломатичних і близько 50 консульських представництв у 20 країнах, а на своїй території — 12 дипломатичних і 42 консульських представництва з 24 держав.
Після опублікування гетьманом П. Скоропадським 14 листопада 1918 р. «Грамоти Гетьмана всієї України до всіх українських громадян і козаків України» і проголошення федеративного союзу України з майбутньою небільшовицькою Росією Ф. Лизогуб склав свої повноваження.
На думку історика Руслана Пирога, ще 7 листопада відбулася «тиха» відставка голови Ради Міністрів. Того дня у протоколах засідання Федір Лизогуб востаннє значиться головою уряду. Між 8 і 14 листопада обов'язки голови виконував міністр фінансів А. Ржепецький, який і головував на засіданнях.
Федір Андрійович емігрував до Королівства Сербів, Хорватів і Словенців, де й помер у 1928 р. (м. Белград, Сербія).
Сім'я
Був одружений з Олександрою Федорівною Левіц.
Діти:
- 10 вересня 1890 р. — Олена
- 11 вересня 1892 р. — Єлизавета
- 27 квітня 1897 р. — Віра
Вшанування пам'яті
У місті Полтава провулок Суворовський перейменували на провулок Федора Лизогуба.
Примітки
- Самохіна Наталія Евгеніївна. Родина Лизогубів та її внесок у розвиток культури (PDF) // Скарбниця української культури : збірка наукових праць. — Чернігів, 2006. — Вип. 7. — С. 55. — . з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Самохіна Наталія Евгеніївна. Родина Лизогубів та її внесок у розвиток культури (PDF) // Скарбниця української культури : збірка наукових праць. — Чернігів, 2006. — Вип. 7. — С. 56. — . з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Половець Володимир. Федір Андрійович Лизогуб (1851 – 1928) (до 165-річчя з дня народження) (PDF) // Сіверянський літопис : науковий журнал. — Чернігів, 2016. — № 5 (131). — С. 157. з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Самохіна Наталія Евгеніївна. Родина Лизогубів та її внесок у розвиток культури (PDF) // Скарбниця української культури : збірка наукових праць. — Чернігів, 2006. — Вип. 7. — С. 57. — . з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Пиріг Руслан Якович. Діяльність Федора Лизогуба щодо організації роботи уряду Української Держави (травень – листопад 1918 р.) (PDF) // Український історичний журнал : науковий журнал. — 2011. — № 5 (500). — С. 74–75. з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Половець Володимир. Федір Андрійович Лизогуб (1851 – 1928) (до 165-річчя з дня народження) (PDF) // Сіверянський літопис : науковий журнал. — Чернігів, 2016. — № 5 (131). — С. 158. з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
- Пиріг Руслан Якович. Діяльність Федора Лизогуба щодо організації роботи уряду Української Держави (травень – листопад 1918 р.) (PDF) // Український історичний журнал : науковий журнал. — 2011. — № 5 (500). — С. 79. з джерела 15 квітня 2018. Процитовано 15 квітня 2018.
Джерела та література
- О. Д. Бойко. Лизогуб Федір Андрійович [ 13 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 141. — .
- П. П. Гай-Нижник. Лизогуб Федір Андрійович [ 15 квітня 2018 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2016. — Т. 16 : Куз — Лев. — 712 с. — .
- Д. І. Дорошенко. Історія України, 1917–1923. В 2-х т. : Документально науковое видання / К. Ю. Галушко. — Київ : Темпора, 2002. — Т. 2. — 352 с. — , 996-95992-7-2.
- Біографічна стаття на Урядовому порталі Кабінету Міністрів України[недоступне посилання] : [ 16.09.2016] // Урядовий портал. — Дата звернення: 29.01.2019.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Lizogub Lizogu b Fe dir Andri jovich 6 zhovtnya 1851 18511006 Sedniv Chernigivska guberniya Rosijska imperiya 1928 Belgrad Korolivstvo Serbiv Horvativ i Slovenciv ukrayinskij gromadskij i politichnij diyach U 1901 1915 rokah golova Poltavskoyi gubernskoyi zemskoyi upravi U 1918 r buv ministrom vnutrishnih sprav i z 24 zhovtnya 1918 golovoyu Radi ministriv Ukrayinskoyi Derzhavi Pomer v emigraciyi Lizogub Fedir AndrijovichOtaman Radi ministriv Ukrayinskoyi derzhavi10 travnya 1918 14 listopda 1918Poperednik Mikola Vasilenko v o Nastupnik Sergij GerbelMinistr vnutrishnih sprav Getmanskogo uryadu Ukrayini3 travnya 1918 8 lipnya 1918Poperednik Mihajlo TkachenkoNastupnik Igor KistyakovskijNarodivsya 6 zhovtnya 1851 1851 10 06 Sedniv Chernigivskij povit Chernigivska guberniya Rosijska imperiyaPomer 1928 Belgrad Korolivstvo YugoslaviyaVidomij yak lider spilnotiKrayina Rosijska imperiya Ukrayinska DerzhavaPolitichna partiya OktyabristiBatko Lizogub Andrij IvanovichNagorodi Mediafajli u VikishovishiZhittyepisDorevolyucijnij period 1 j ryad zliva napravo Fedir Lizogub getman Pavlo Skoropadskij Volodislav Dashkevich Gorbackij poseredini zzadu v bilij papasi Oleksandr Sahno Ustimovich 2 j zliva u 2 mu ryadi Kostyantin Prisovskij Pohodiv zi starovinnogo kozackogo rodu sin Andriya Lizoguba brat Dmitra Lizoguba Vidomij zemskij diyach ta mecenat Do revolyuciyi buv oktyabristom z ukrayinofilskoyu oriyentaciyeyu U 1888 1897 rokah buv glasnim Gorodnyanskoyi povitovoyi zgodom Chernigivskoyi gubernskoyi zemskoyi upravi U 1901 1915 rokah golova Poltavskoyi gubernskoyi zemskoyi upravi Za spriyannya Fedora Lizoguba Poltava ta Mirgorod peretvorilisya na centri ukrayinskoyi kulturi Buv iniciatorom sporudzhennya v Poltavi novogo budinku zemstva v nacionalnomu stili pam yatnika Ivanovi Kotlyarevskomu vidkrittya kilkoh muzeyiv pidtrimuvav majstriv ukrayinskogo dekorativno prikladnogo mistectva U 1915 1917 rokah chlen radi dlya zavedennya zemskogo samovryaduvannya pri namisniku Kavkazu V 1917 roci ocholyuvav viddil inozemnih piddanih Ministerstva zakordonnih sprav Rosiyi Chlen partiyi oktyabristiv Revolyuciya Pislya utverdzhennya radyanskoyi vladi v Rosiyi Fedir Lizogub povernuvsya do Ukrayini Tut vin doluchivsya do roboti Generalnogo Sekretariatu Centralnoyi Radi pracyuvav konsultantom iz zemelnih pitan U travni listopadi 1918 r golova Radi ministriv Ukrayinskoyi Derzhavi getmana P Skoropadskogo odnochasno vid 3 travnya do 8 lipnya ministr vnutrishnih sprav Vnaslidok diyalnosti uryadu F Lizoguba Ukrayinska Derzhava dosyagla pomitnih uspihiv v rozbudovi derzhavnosti utverdzhenni na mizhnarodnij areni stabilizaciyi ekonomiki j finansiv Namagavsya zaluchiti do spivpraci v uryadi predstavnikiv partij nacionalno demokratichnogo napryamu v tomu chisli Ukrayinskij nacionalno demokratichnij soyuz Protyagom lita 1918 r pid golovuvannyam F Lizoguba provedena velika organizacijna robota zi stvorennya postijnoyi shtatnoyi strukturi vijskovih chastin ta pidrozdiliv Suhoputnih vijsk Zbrojnih sil Ukrayinskoyi Derzhavi reformuvannya Vijskovo Morskogo flotu z demobilizaciyi torgovelnogo flotu z vidnovlennya Ukrayinskogo kozactva ta zmicnennya organiv Derzhavnoyi varti F Lizogub zalishiv pomitnij slid i v diplomatiyi Odnak ne vsi diplomatichni iniciativi glavi kabinetu ministriv Ukrayinskoyi Derzhavi buli shvaleni suchasnikami Osoblivo ce stosuvalosya vidnosin iz bilshovickoyu Rosiyeyu Politichno skandalnoyu viyavilas jogo zayava v serpni 1918 r v Berlini pro gotovnist getmanskogo uryadu piti na federativni vidnosini z Rosiyeyu Ukrayinskij nacionalno demokratichnij soyuz ogolosiv gostrij protest proti ciyeyi zayavi F Lizoguba U Berlini F Lizogub zustrichavsya z derzhavnim sekretarem zakordonnih sprav Nimechchini Paulem fon Gince i obgovoryuvav problemi kordoniv ukladennya mirnogo dogovoru z radyanskoyu Rosiyeyu pitannya pov yazani z Krimom Holmshinoyu Chornomorskim flotom Zbrojnimi silami Ukrayini Nimci pidtrimali domagannya Ukrayini shodo Chornomorskogo flotu odnak ce obumovlyuvalosya viplatoyu ukrayinskoyi chastki borgovih zobov yazan Rosijskoyi imperiyi v rozmiri 200 mln krb dzherelo Cherez te sho v Berlini delegaciya Fedora Lizoguba ne zmogla domovitisya z Nimechchinoyu shodo vsih pitan peregovoriv u veresni 1918 roku getman Pavlo Skoropadskij osobisto vidvidav Nimechchinu U cej chas Fedir Lizogub buv chlenom ta golovoyu Kolegiyi Verhovnih Praviteliv yaka zaminyala getmana na chas jogo vidsutnosti Z iniciativi F Lizoguba buli nakresleni perspektivi ekonomichnogo spivrobitnictva U cilomu ministerstvo zakordonnih sprav uryadu F Lizoguba protyagom 8 misyaciv diyalo dosit aktivno Ukrayina mala 11 diplomatichnih i blizko 50 konsulskih predstavnictv u 20 krayinah a na svoyij teritoriyi 12 diplomatichnih i 42 konsulskih predstavnictva z 24 derzhav Pislya opublikuvannya getmanom P Skoropadskim 14 listopada 1918 r Gramoti Getmana vsiyeyi Ukrayini do vsih ukrayinskih gromadyan i kozakiv Ukrayini i progoloshennya federativnogo soyuzu Ukrayini z majbutnoyu nebilshovickoyu Rosiyeyu F Lizogub sklav svoyi povnovazhennya Na dumku istorika Ruslana Piroga she 7 listopada vidbulasya tiha vidstavka golovi Radi Ministriv Togo dnya u protokolah zasidannya Fedir Lizogub vostannye znachitsya golovoyu uryadu Mizh 8 i 14 listopada obov yazki golovi vikonuvav ministr finansiv A Rzhepeckij yakij i golovuvav na zasidannyah Fedir Andrijovich emigruvav do Korolivstva Serbiv Horvativ i Slovenciv de j pomer u 1928 r m Belgrad Serbiya Sim yaBuv odruzhenij z Oleksandroyu Fedorivnoyu Levic Diti 10 veresnya 1890 r Olena 11 veresnya 1892 r Yelizaveta 27 kvitnya 1897 r ViraVshanuvannya pam yatiU misti Poltava provulok Suvorovskij perejmenuvali na provulok Fedora Lizoguba PrimitkiSamohina Nataliya Evgeniyivna Rodina Lizogubiv ta yiyi vnesok u rozvitok kulturi PDF Skarbnicya ukrayinskoyi kulturi zbirka naukovih prac Chernigiv 2006 Vip 7 S 55 ISBN 966 7905 78 0 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Samohina Nataliya Evgeniyivna Rodina Lizogubiv ta yiyi vnesok u rozvitok kulturi PDF Skarbnicya ukrayinskoyi kulturi zbirka naukovih prac Chernigiv 2006 Vip 7 S 56 ISBN 966 7905 78 0 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Polovec Volodimir Fedir Andrijovich Lizogub 1851 1928 do 165 richchya z dnya narodzhennya PDF Siveryanskij litopis naukovij zhurnal Chernigiv 2016 5 131 S 157 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Samohina Nataliya Evgeniyivna Rodina Lizogubiv ta yiyi vnesok u rozvitok kulturi PDF Skarbnicya ukrayinskoyi kulturi zbirka naukovih prac Chernigiv 2006 Vip 7 S 57 ISBN 966 7905 78 0 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Pirig Ruslan Yakovich Diyalnist Fedora Lizoguba shodo organizaciyi roboti uryadu Ukrayinskoyi Derzhavi traven listopad 1918 r PDF Ukrayinskij istorichnij zhurnal naukovij zhurnal 2011 5 500 S 74 75 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Polovec Volodimir Fedir Andrijovich Lizogub 1851 1928 do 165 richchya z dnya narodzhennya PDF Siveryanskij litopis naukovij zhurnal Chernigiv 2016 5 131 S 158 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Pirig Ruslan Yakovich Diyalnist Fedora Lizoguba shodo organizaciyi roboti uryadu Ukrayinskoyi Derzhavi traven listopad 1918 r PDF Ukrayinskij istorichnij zhurnal naukovij zhurnal 2011 5 500 S 79 z dzherela 15 kvitnya 2018 Procitovano 15 kvitnya 2018 Dzherela ta literaturaO D Bojko Lizogub Fedir Andrijovich 13 kvitnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 141 ISBN 978 966 00 1028 1 P P Gaj Nizhnik Lizogub Fedir Andrijovich 15 kvitnya 2018 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2016 T 16 Kuz Lev 712 s ISBN 978 966 02 7998 8 D I Doroshenko Istoriya Ukrayini 1917 1923 V 2 h t Dokumentalno naukovoe vidannya K Yu Galushko Kiyiv Tempora 2002 T 2 352 s ISBN 966 95991 5 6 996 95992 7 2 Biografichna stattya na Uryadovomu portali Kabinetu Ministriv Ukrayini nedostupne posilannya 16 09 2016 Uryadovij portal Data zvernennya 29 01 2019