Ця стаття може містити . (січень 2024) |
Ця стаття не містить . (Січень 2024) |
Гетьман усієї України — колишня найвища урядова політична посада України, яка була еквівалентом голови держави.
Гетьман України | |
---|---|
![]() Персональний штандарт Гетьмана Української Держави | |
![]() | |
Стиль | Його Ясновельможна Світлість Пан Гетьман |
Тип | голова держави |
Резиденція | Гетьманський палац |
Номінує | |
Створення | 29 квітня 1918 |
Перший на посаді | Богдан Хмельницький (як гетьман Війська Запорозького) |
Останній на посаді | Павло Скоропадський (як гетьман України) |
Скасовано | 14 листопада 1918 |
Коротка історія
Гетьман усієї України або Гетьман України, Гетьман Рідної України та ін. — найвища урядова політична і військова посада Народної, Козацької і Гетьманської України, спочатку щось на зразок воєводи Київської землі (князівства, воєводства), згодом воєвода усієї Старої, Польської України (Київщини, Брацлавщини, Чернігівщини) подібно до Воєвод Молдавії чи Воєвод Литви і нарешті, після Гетьмана Богдана - Голова Держави Війська Запорозького, Низового себто Керівник Народної, Козацької і Гетьманської Військової Держави і одночасно Республіки, прямого попередника Сучасної України, що дозволяє називати Президентів України «спадкоємцями Гетьмана Богдана», а у випадку Радянської України - Перших (Головних) Секретарів ЦК КП(б)У, включаючи навіть горезвісних Лазаря Кагановича і Станіслава Косіора та їх спадкоємців на цій посаді, яких в народі теж називали «людьми Лазаря Кагановича». Також посада Гетьмана (Воєводи) пов’язана зі спадщиною Риму і Візантії, а отже Забутого Царства Християнського.
Одним з перших Воєвод Старої, Польської України якого козацький народ розглядав як Керівника Рідної України, що зокрема відображено в народних думах був нащадок Князів Литовських Князь Дмитро «Байда» Вишневецький, але як посада Керівника Республіки він став розглядатись коли Гетьманом став Богдан Хмельницький у часи національно-визвольної революції в середині XVII століття. Напередодні Зборівської битви король Ян II Казимир зі свого боку номінував на неї Семена Забузького, але через поразку змушений був підписати Зборівський договір, згідно з яким вона все ж була визнана за Хмельницьким. Протягом цього періоду посада була виборною. Всі вибори, крім перших, затверджувалися Радою Старшини в Чигирині, який до 1669 року слугував Ставкою (Штабом) себто Столицею Військової Держави Війська Запорозького, вона ж одночасно Народна, Українська, Козацька і Гетьманська Республіка.
Від часі Переяславської ради 1654 року декілька полковників та іншої старшини змовилися з Московським царством та 1663 провели Чорну раду в Ніжині, яка обрала Івана Брюховецького, як альтернативного гетьмана. Від часів поразки Петра Дорошенка в 1669 році титул Гетьмана було прийнято обраними проросійськими "гетьманами", резиденція яких знаходилася в Батурині. В ході Великої Північної війни один з них, Іван Мазепа, вирішив повстати проти російського панування в 1708 році, що пізніше призвело до жахливих наслідків для Війська Запорозького, як і для Запорозької Січі. Адміністрація була перенесена в Глухів де лялька Мазепи була публічно страчена й піддана анафемі Російською православною церквою. Пізніше, в кінці XVIII століття вона була успішно скасована урядом Росії при розширенні території Російської імперії до узбережжя Чорного моря.
У 1764 році російська імператриця Катерина II видала секретну інструкцію для князя Вяземського, який був генерал-прокурором Правлячого Сенату.
Посаду відновив в 1918 році український генерал Павло Скоропадський, онук колишнього гетьмана України Івана Скоропадського. На сесії Української Центральної Ради 29 квітня 1918 року було оголошено «Закони про тимчасовий державний устрій України» які заклали правову основу для нової посади. Павло Скоропадський перетворює Україну на автократичну Українську Державу під протекторатом Центральних держав, вигнавши більшовицькі сили Радянської Росії. Протягом його правління партія більшовиків була заборонена вперше на території України. За його правління в Україні відбулась політика українізації, запровадження валюти «гривня», відкриття близько сотні українських гімназій, запровадження української мови у шкільну програму, при ньому було відкрито низку українських державних університетів. Відбулась стабілізація в країні, покращення економіки та покращення міжнародних відносин з Україною. Після повстання під проводом Директорії, Павло Скоропадський був змушений зректися титулу, передати державну владу Кабінету Міністрів України й вирушити у вигнання до Німеччини.
Гетьмани
Єдина Гетьманщина | |||
---|---|---|---|
1648—1657 | ![]() | Богдан Хмельницький | організатор Хмельниччини, засновник держави Війська Запорозького. 1654 року прийняв московський протекторат. |
1657 | ![]() | Юрій Хмельницький | син Богдана, позбавлений булави до досягнення повноліття. |
1657—1659 | ![]() | Іван Виговський | 1658 року прийняв польський протекторат. |
1659—1660 | ![]() | Юрій Хмельницький | 1659 року повернувся до російського протекторату, але 1660 року прийняв польський протекторат. |
Розкол Гетьманщини |
Правобережжя | Лівобережжя | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
1660—1663 | ![]() | Юрій Хмельницький | 1663 року зрікся булави. | 1660—1663 | ![]() | Яким Сомко | наказний гетьман. |
1663—1665 | ![]() | Павло Тетеря | 1663—1668 | ![]() | Іван Брюховецький | 1663 року підписав Батуринські, а 1665 року — Московські статі, які обмежили козацьку автономію. | |
1665—1668 | ![]() | Петро Дорошенко | |||||
Об'єднання Гетьманщини | |||||||
1668— | ![]() | Петро Дорошенко |
Повторний розкол Гетьманщини | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Правобережжя | Лівобережжя | |||||||
1669—1676 | ![]() | Петро Дорошенко | 1669—1674 | ![]() | Михайло Ханенко | 1669—1672 | ![]() | Дем'ян Многогрішний |
1678—1681 | ![]() | Юрій Хмельницький | 1675—1679 | ![]() | Остап Гоголь | 1672—1687 | ![]() | Іван Самойлович |
1681—1683 | ![]() | Георге Дука (володар), Іван Драгинич (наказний гетьман) | 1683—1684 | ![]() | Стефан Куницький | 1687—1708 | ![]() | Іван Мазепа |
1684 — 1685 | Димитрій Кантакузіно (володар) | 1684—1689 | ![]() | Андрій Могила | ||||
1684 — 1685 | Теодор Сулименко | 1689—1692 | Григорій Гришко | |||||
1685 | Яким Самченко | 1693—1702 | Самійло Іванович Самусь | |||||
1685—1695 | Степан Лозинський | |||||||
1696—1698 | Іван Багатий | |||||||
1698—1702 | Петро Іваненко (Петрик) | |||||||
1702—1704 | Самійло Самусь | |||||||
Повторне об'єднання Гетьманщини | ||||||||
1704— | ![]() | Іван Мазепа |
ІІІ розкол Гетьманщини | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Правобережжя | Лівобережжя | |||||||
1708—1709 | ![]() | Іван Мазепа | 1712—1714 | Петро Іваненко (Петрик) | 1708—1722 | ![]() | Іван Скоропадський | |
1709—1742 | ![]() | Пилип Орлик | 1714—1733 | Костянтин Гордієнко | 1722—1724 | ![]() | Павло Полуботок | |
1733—1742 | ![]() | Пилип Орлик | 1727—1734 | ![]() | Данило Апостол | |||
1765—1781 | Яків Рудзевич | 1750—1764 | ![]() | Кирило Розумовський |
Гетьман Української Держави
1918—1948 | ![]() | Павло Скоропадський | Гетьман Всієї України; голова Української Держави |
---|
Гетьманат у еміграції
1948—1957 | ![]() | Данило Скоропадський | син Павла Скоропадського, лідер гетьманського руху в українській діаспорі. Фактично Україною ніколи не керував |
---|
Посилання
- Останній гетьман. Здійснення мрії… (2008) [ 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. Національна кінематека України. 2008.
- "Монолог Гетьмана Скоропадського": (1996)
Див. також
- Список лідерів України
- Українські гетьмани і кошові отамани
- Гетьман Війська Запорозького
- Гетьманський рух
- Власний конвой Ясновельможного пана гетьмана всієї України
- «Його світлість ясновельможний пан гетьман усієї України». www.ukrinform.ua
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mozhe mistiti originalne doslidzhennya Bud laska udoskonalte yiyi perevirivshi sumnivni tverdzhennya j dodavshi posilannya na dzherela Tverdzhennya yaki mistyat lishe originalne doslidzhennya mayut buti vilucheni sichen 2024 Cya stattya ne mistit posilan na dzherela Vi mozhete dopomogti polipshiti cyu stattyu dodavshi posilannya na nadijni avtoritetni dzherela Material bez dzherel mozhe buti piddano sumnivu ta vilucheno Sichen 2024 Cya stattya pro politichnu posadu suchasnoyi Ukrayini pislya Pershoyi svitovoyi vijni Pro politichnu posadu Vijska Zaporozkogo div Getman Vijska Zaporozkogo Getman usiyeyi Ukrayini kolishnya najvisha uryadova politichna posada Ukrayini yaka bula ekvivalentom golovi derzhavi Getman UkrayiniPersonalnij shtandart Getmana Ukrayinskoyi DerzhaviStil Jogo Yasnovelmozhna Svitlist Pan GetmanTip golova derzhaviRezidenciya Getmanskij palacNominuyeStvorennya 29 kvitnya 1918Pershij na posadi Bogdan Hmelnickij yak getman Vijska Zaporozkogo Ostannij na posadi Pavlo Skoropadskij yak getman Ukrayini Skasovano 14 listopada 1918Korotka istoriyaGetman usiyeyi Ukrayini abo Getman Ukrayini Getman Ridnoyi Ukrayini ta in najvisha uryadova politichna i vijskova posada Narodnoyi Kozackoyi i Getmanskoyi Ukrayini spochatku shos na zrazok voyevodi Kiyivskoyi zemli knyazivstva voyevodstva zgodom voyevoda usiyeyi Staroyi Polskoyi Ukrayini Kiyivshini Braclavshini Chernigivshini podibno do Voyevod Moldaviyi chi Voyevod Litvi i nareshti pislya Getmana Bogdana Golova Derzhavi Vijska Zaporozkogo Nizovogo sebto Kerivnik Narodnoyi Kozackoyi i Getmanskoyi Vijskovoyi Derzhavi i odnochasno Respubliki pryamogo poperednika Suchasnoyi Ukrayini sho dozvolyaye nazivati Prezidentiv Ukrayini spadkoyemcyami Getmana Bogdana a u vipadku Radyanskoyi Ukrayini Pershih Golovnih Sekretariv CK KP b U vklyuchayuchi navit gorezvisnih Lazarya Kaganovicha i Stanislava Kosiora ta yih spadkoyemciv na cij posadi yakih v narodi tezh nazivali lyudmi Lazarya Kaganovicha Takozh posada Getmana Voyevodi pov yazana zi spadshinoyu Rimu i Vizantiyi a otzhe Zabutogo Carstva Hristiyanskogo Odnim z pershih Voyevod Staroyi Polskoyi Ukrayini yakogo kozackij narod rozglyadav yak Kerivnika Ridnoyi Ukrayini sho zokrema vidobrazheno v narodnih dumah buv nashadok Knyaziv Litovskih Knyaz Dmitro Bajda Vishneveckij ale yak posada Kerivnika Respubliki vin stav rozglyadatis koli Getmanom stav Bogdan Hmelnickij u chasi nacionalno vizvolnoyi revolyuciyi v seredini XVII stolittya Naperedodni Zborivskoyi bitvi korol Yan II Kazimir zi svogo boku nominuvav na neyi Semena Zabuzkogo ale cherez porazku zmushenij buv pidpisati Zborivskij dogovir zgidno z yakim vona vse zh bula viznana za Hmelnickim Protyagom cogo periodu posada bula vibornoyu Vsi vibori krim pershih zatverdzhuvalisya Radoyu Starshini v Chigirini yakij do 1669 roku sluguvav Stavkoyu Shtabom sebto Stoliceyu Vijskovoyi Derzhavi Vijska Zaporozkogo vona zh odnochasno Narodna Ukrayinska Kozacka i Getmanska Respublika Vid chasi Pereyaslavskoyi radi 1654 roku dekilka polkovnikiv ta inshoyi starshini zmovilisya z Moskovskim carstvom ta 1663 proveli Chornu radu v Nizhini yaka obrala Ivana Bryuhoveckogo yak alternativnogo getmana Vid chasiv porazki Petra Doroshenka v 1669 roci titul Getmana bulo prijnyato obranimi prorosijskimi getmanami rezidenciya yakih znahodilasya v Baturini V hodi Velikoyi Pivnichnoyi vijni odin z nih Ivan Mazepa virishiv povstati proti rosijskogo panuvannya v 1708 roci sho piznishe prizvelo do zhahlivih naslidkiv dlya Vijska Zaporozkogo yak i dlya Zaporozkoyi Sichi Administraciya bula perenesena v Gluhiv de lyalka Mazepi bula publichno strachena j piddana anafemi Rosijskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu Piznishe v kinci XVIII stolittya vona bula uspishno skasovana uryadom Rosiyi pri rozshirenni teritoriyi Rosijskoyi imperiyi do uzberezhzhya Chornogo morya U 1764 roci rosijska imperatricya Katerina II vidala sekretnu instrukciyu dlya knyazya Vyazemskogo yakij buv general prokurorom Pravlyachogo Senatu Posadu vidnoviv v 1918 roci ukrayinskij general Pavlo Skoropadskij onuk kolishnogo getmana Ukrayini Ivana Skoropadskogo Na sesiyi Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi 29 kvitnya 1918 roku bulo ogolosheno Zakoni pro timchasovij derzhavnij ustrij Ukrayini yaki zaklali pravovu osnovu dlya novoyi posadi Pavlo Skoropadskij peretvoryuye Ukrayinu na avtokratichnu Ukrayinsku Derzhavu pid protektoratom Centralnih derzhav vignavshi bilshovicki sili Radyanskoyi Rosiyi Protyagom jogo pravlinnya partiya bilshovikiv bula zaboronena vpershe na teritoriyi Ukrayini Za jogo pravlinnya v Ukrayini vidbulas politika ukrayinizaciyi zaprovadzhennya valyuti grivnya vidkrittya blizko sotni ukrayinskih gimnazij zaprovadzhennya ukrayinskoyi movi u shkilnu programu pri nomu bulo vidkrito nizku ukrayinskih derzhavnih universitetiv Vidbulas stabilizaciya v krayini pokrashennya ekonomiki ta pokrashennya mizhnarodnih vidnosin z Ukrayinoyu Pislya povstannya pid provodom Direktoriyi Pavlo Skoropadskij buv zmushenij zrektisya titulu peredati derzhavnu vladu Kabinetu Ministriv Ukrayini j virushiti u vignannya do Nimechchini Getmani Dokladnishe Getmanshina ta Getman Yedina Getmanshina1648 1657 Bogdan Hmelnickij organizator Hmelnichchini zasnovnik derzhavi Vijska Zaporozkogo 1654 roku prijnyav moskovskij protektorat 1657 Yurij Hmelnickij sin Bogdana pozbavlenij bulavi do dosyagnennya povnolittya 1657 1659 Ivan Vigovskij 1658 roku prijnyav polskij protektorat 1659 1660 Yurij Hmelnickij 1659 roku povernuvsya do rosijskogo protektoratu ale 1660 roku prijnyav polskij protektorat Rozkol GetmanshiniPravoberezhzhya LivoberezhzhyaPolskij protektorat Rosijskij protektorat1660 1663 Yurij Hmelnickij 1663 roku zriksya bulavi 1660 1663 Yakim Somko nakaznij getman 1663 1665 Pavlo Teterya 1663 1668 Ivan Bryuhoveckij 1663 roku pidpisav Baturinski a 1665 roku Moskovski stati yaki obmezhili kozacku avtonomiyu 1665 1668 Petro DoroshenkoOb yednannya Getmanshini1668 1669 Petro DoroshenkoPovtornij rozkol GetmanshiniPravoberezhzhya LivoberezhzhyaOsmanskij protektorat Polskij protektorat Rosijskij protektorat1669 1676 Petro Doroshenko 1669 1674 Mihajlo Hanenko 1669 1672 Dem yan Mnogogrishnij1678 1681 Yurij Hmelnickij 1675 1679 Ostap Gogol 1672 1687 Ivan Samojlovich1681 1683 George Duka volodar Ivan Draginich nakaznij getman 1683 1684 Stefan Kunickij 1687 1708 Ivan Mazepa1684 1685 Dimitrij Kantakuzino volodar 1684 1689 Andrij Mogila1684 1685 Teodor Sulimenko 1689 1692 Grigorij Grishko1685 Yakim Samchenko 1693 1702 Samijlo Ivanovich Samus1685 1695 Stepan Lozinskij1696 1698 Ivan Bagatij1698 1702 Petro Ivanenko Petrik 1702 1704 Samijlo SamusPovtorne ob yednannya Getmanshini1704 1709 Ivan MazepaIII rozkol GetmanshiniPravoberezhzhya LivoberezhzhyaShvedskij protektorat Osmanskij protektorat Rosijskij protektorat1708 1709 Ivan Mazepa 1712 1714 Petro Ivanenko Petrik 1708 1722 Ivan Skoropadskij1709 1742 Pilip Orlik 1714 1733 Kostyantin Gordiyenko 1722 1724 Pavlo Polubotok1733 1742 Pilip Orlik 1727 1734 Danilo Apostol1765 1781 Yakiv Rudzevich 1750 1764 Kirilo RozumovskijGetman Ukrayinskoyi DerzhaviDokladnishe Getman Ukrayini 1918 1948 Pavlo Skoropadskij Getman Vsiyeyi Ukrayini golova Ukrayinskoyi DerzhaviGetmanat u emigraciyiDokladnishe Getmanskij ruh 1948 1957 Danilo Skoropadskij sin Pavla Skoropadskogo lider getmanskogo ruhu v ukrayinskij diaspori Faktichno Ukrayinoyu nikoli ne keruvavPosilannyaOstannij getman Zdijsnennya mriyi 2008 9 bereznya 2016 u Wayback Machine Nacionalna kinemateka Ukrayini 2008 Monolog Getmana Skoropadskogo 1996 Div takozhSpisok lideriv Ukrayini Ukrayinski getmani i koshovi otamani Getman Vijska Zaporozkogo Getmanskij ruh Vlasnij konvoj Yasnovelmozhnogo pana getmana vsiyeyi Ukrayini Jogo svitlist yasnovelmozhnij pan getman usiyeyi Ukrayini www ukrinform ua