Андрі́й Атанасович Ме́льник (12 грудня 1890, Воля Якубова, Дрогобицький повіт, Королівство Галичини та Володимирії, Австро-Угорщина, нині Дрогобицький район, Львівська область, Україна — 1 листопада 1964, Кельн, ФРН) — український державний, військовий та політичний діяч. Полковник армії УНР, Голова Проводу Українських Націоналістів, другий голова ОУН (1938–1964). Один з найближчих соратників полковника та засновника ОУН Євгена Коновальця.
Андрій Атанасович Мельник | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
23 травня 1938 — 1 листопада 1964 | ||
Попередник: | Євген Коновалець | |
Наступник: | Олег Штуль-Жданович | |
| ||
1922 — 1924 | ||
Попередник: | Посада запроваджена. До цього Євген Коновалець як Голова УВО. | |
Наступник: | Ярослав Індишевський | |
Народження: | 12 грудня 1890 Воля Якубова, Дрогобицький повіт, Королівство Галичини та Володимирії, Австро-Угорщина, нині Дрогобицький район, Львівська область, Україна | |
Смерть: | 1 листопада 1964 (73 роки) Кельн, ФРН | |
Поховання: | Люксембурґ | |
Національність: | українець | |
Країна: | Польська Республіка і УНР | |
Релігія: | УГКЦ | |
Партія: | УВО (1920–1929) ОУН (1929—1 листопада 1964) | |
Батько: | Атанас Мельник | |
Мати: | Марія Коваль | |
Шлюб: | Софія Федак | |
Військова служба | ||
Роки служби: | 1918–1964 | |
Приналежність: | Армія УНР | |
Рід військ: | Січові Стрільці | |
Звання: | ![]() ![]() | |
Битви: | Перша світова війна | |
Нагороди: | ![]() | |
| ||
|
Один з організаторів (співзасновників) Січових Стрільців та його проводу Стрілецької Ради, та Української Військової Організації. Під час створення ОУН перебував у Львові, під постійним наглядом польської таємної поліції, також мав заборону від польської окупаційної влади покидати Львів. Через що Андрій Мельник не зміг взяти участь у першому конгресі українських націоналістів у Відні. Проте навіть при цьому, члени ПУН та провідні діячі ОУН вважали та відносили Андрія Мельника до співзасновників ОУН. Один з організаторів вбиства міністра внутрішніх справ Польщі Броніслава Перацького.
Один з ініціаторів проголошення відновлення незалежності Української Держави у Києві. Саме тому, похідні група ОУН 5 жовтня 1941 року утворила у Києві Українську Національну Раду (УНРада) у Києві 1941—1942, яка проголосила відновлення незалежності Української Держави.
Один з ініціаторів об'єднання трьох основних українських державних центрів — Львівської (Українська Національна Рада у Львові) та Київської УНРади (Українська Національна Рада) у Києві 1941—1942), а також Центральної Народної Ради Карпатської України. Тим самим було створено Всеукраїнську Національну Раду (ВУНР).
Андрій Мельник, разом з Степаном Бандерою, Андрієм Лівицьким, та Павлом Скоропадським став співзасновником Українського Національного Комітету.
Після завершення другої світової війни, був ініціатором консолідації українських самостійницьких сил, що призвело до створення Української національної ради.
Був ініціатором створення та ідеолог надпартійного Світового Конгресу Вільних Українців.
Багатолітній в'язень польських тюрем, в'язень німецького концтабору Заксенгаузен.
Заборонив членам ОУН мститися членам ОУН(б) за фізичне знищення членів ОУН.
Послідовний прихильник відновлення незалежності , на всіх її етнічних землях. Відповідно до українського законодавства може бути зарахований до борців за незалежність України у ХХ сторіччі.
Життєпис
Родина та початок життєвого шляху
Батько, Атанас Мельник, був громадським діячем, дружив з родиною Івана Франка. Мати, Марія Коваль, рано померла від туберкульозу; батько одружився вдруге, і мачуха, Павлина Матчак, виховала Андрія після смерті його рідного батька. У другому шлюбі народилась Наталія (1903 р.н.), сестра Андрія. Пізніше Андрій допомагав сестрі — надсилав кошти для навчання племінника Любомира у гімназії. За родинні зв'язки з Андрієм сім'ю Наталії було репресовано 1950-му році — всю сім'ю (чоловіка та п'ять дітей) було відправлено у заслання в сибірське спецпоселення. Наталію було задушено під час затримання; її родина повернулась в Україну у 58-му році.
З 1897 по 1900 роки навчався в народній школі в Самборі і Дрогобичі, а з 1900 по 1905 роки в гімназії в Дрогобичі, а згодом у гімназії в Стрию, яку закінчив у 1910 році. У 1910—1912 роках важко хворів, двічі оперований у Львові і Дрогобичі.
З 1912 по 1914 роки навчався у студії у Високої Школи Земельної Управи у Відні
У лавах Легіону Українських Січових Стрільців
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TUM4d1ppOGxSREFsT1VNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrSWxSREVsT0VNbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtGZkpVUXdKVGt3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJMEpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF3SlVJNUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsT1VNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrSWxSREVsT0VNbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtGZkpVUXdKVGt3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJMEpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF3SlVJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У 1914 році у Львові добровольцем вступив до лав Легіону Українських Січових Стрільців. Пізніше переїхав до Ґоронди на Закарпатті (у 1914 році в цьому селі діяв пункт вишколу Легіону УСС). В тому ж році, пізньою осінню вирушив на фронт в Карпатах.
З 1914 по 1916 роки воював на австрійсько-російському фронті. Брав участь у Карпатських боях Легіону УСС (Пікуй, Маківці) і в поході з Карпат на Поділля на Золоту Липу, під Заваловом і Стрипою, Галич, Соснів, Ішків, Лисоня в степені (званні) четаря(сучасна відповідність —лейтенант) і поручника (сучасна відповідність — старший лейтенант). По свідченню очевидців, був хоробрим старшиною та особисто очолював наступ. В боях на горі Лисоня під Бережанами разом зі своїми побратимами потрапив у московський полон.
Пізньою осінню 1916 року, після кількамісячної мандрівки, з Романом Сушком, Михайлом Матчаком, Василем Кучабським, Іваном Андрухом та іншими полоненими галичанами, були відправлені у табір для військовополонених у Царицині (сучасний Волгоград) над Волгою. Там Мельник вперше зустрівся із старшиною легіону УСС Євгеном Коновальцем, який потрапив у московський полон у 1915 році.
Під весну 1917 року, А. Мельника разом з іншими полоненими з легіону УСС, з якими потрапив у полон, відправляють на 50 верств на північ до місцевості Дубовка. Там був розташований інший табір для військовополонених. З якого вони втекли.
Участь у перших визвольних змаганнях
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF4TDFOb2RHRmlYM05wWTJodmRubG9YM04wY21sc2RITnBkaTVxY0djdk16QXdjSGd0VTJoMFlXSmZjMmxqYUc5MmVXaGZjM1J5YVd4MGMybDJMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WlM5bE9DOVBiR2wyWVM1VlZrOHVhbkJuTHpNd01IQjRMVTlzYVhaaExsVldUeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
7 січня 1918 група українських старшин, серед яких Мельник, Михайло Матчак, Роман Сушко та інші організували втечу з полону, і через Орел, Брянськ і Гомель добралися до Києва, де приєдналися до Галицько-Буковинського Куреня, який став зародком формації Січових Стрільців. У січні 1918 року став одним з організаторів Куреня січових стрільців. З січня 1918 року був призначений начальником штабу куреня. Протягом січня — березня 1918 року брав участь в боях за Київ як командир куреня Січових Стрільців. 3 березня 1918 року учасник звільнення Києва при співучасті куреня Січових Стрільців та організації військового параду на Софійській площі.
У березні — квітні 1918 року займався формуванням 1 полку Січових Стрільців в Києві в ранзі сотника, а після сформування полку стає начальником його штабу. Із серпня по листопад 1918 року бере участь в формуванні Окремого Загону Січових Стрільців в Білій Церкві, в званні «військового старшини» як помічник командира загону.
16 листопада 1918 бере участь в повстанні проти гетьманщини і в поході на Київ Осадного Корпусу Січових Стрільців. 18 листопада 1918 року, очолюючи штаб Окремого Загону Січових Стрільців, розробив план і брав участь у Мотовилівському бою. Після здобуття Києва Директорією Української Народної Республіки Мельнику присвоєно військове звання отамана (генерала) військ УНР.
У січні 1919 року Стрілецька Рада таємно запропонувала Симону Петлюрі запровадити військову диктатуру. Проте не бажаючи брати на себе повну відповідальність, він відмовився. Через це, був запропонований інший проєкт реформування державної влади під назвою «Тріумвірат» до якого повинні були увійти Симон Петлюра, Євген Коновалець, Андрій Мельник.
13 січня 1919 року в якості тимчасово виконувача обов'язків командира осадного корпусу видає «Наказ команди осадного Корпусу ч. 22», в якому наказує віддавати під військово-польовий суд всіх провокаторів, які поширюють чутки про можливість єврейських погромів або агітують за них, і розцінювати їх як злочинців які виступають супроти УНР.
16 січня 1919 року, так звана «державна нарада» в якій взяли участь члени Директорії, уряду, різних політичних партій, проєкт «Тріумвірату» був відкинутий. Після цього, Стрілецька Рада вирішила усунутись, від втручання до політичного життя, та відмовитись мати свого представника у Директорії УНР.
В січні — липні 1919 року призначається начальником штабу Дієвої Армії УНР. 23 липня 1919 бере участь в переможній Карабчиївській операції на і південь від Проскурова як помічник командира Корпусу СС.
4 грудня 1919 року в місті Чорториї (сучасна— Нова Чортория) відбулась нарада всіх командирів окремих частин армії УНР в присутності Головного Отамана Симона Петлюри, та Прем'єр-міністра УНР Ісака Мазепи, було ухвалено рішення ліквідувати регулярне військо, і перейти до партизанщини. Всі старшини корпуса Січових Стрільців одноголосно вирішили здемобілізувати Корпус, і надати всім право вибору, або приєднатись до повстанської армії(Першого зимового походу) або повернутись додому.
В грудні 1919 року захворів на тиф, перевезений до шпиталю до Рівного, звідки після одужання виїжджає до Луцька. Там затриманий поляками, та відправлений до табору інтернованих, в якому був і Євген Коновалець.
Пізніше Євген Коновалець пише:
«У цей же час перебув полковник Андрій Мельник найтяжчий рід синього плямистого тифу»
Весною 1920 року перебуває закордоном, разом із іншими членами Стрілецької Ради.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUxTHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxPRFFsUkRBbFFqSWxSREFsUWpNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrUmZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUkxSlVReEpUZzJKVVF4SlRoRFh5VkVNU1U0TWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9UQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJEQWxRamxmSlVRd0pUbERKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJYeVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRalVsUkRBbFFrTWxSREVsT1RZbFJEQWxRak1sUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT1RjdVh5VkVNU1U0TkNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUlY4eE9USXdMU1ZFTVNVNE5WOGxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrRWxSREVsT1RZbFJEQWxRakl1YW5Cbkx6STFNSEI0TFNWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxPRFFsUkRBbFFqSWxSREFsUWpNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrUmZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUkxSlVReEpUZzJKVVF4SlRoRFh5VkVNU1U0TWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9UQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJEQWxRamxmSlVRd0pUbERKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJYeVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRalVsUkRBbFFrTWxSREVsT1RZbFJEQWxRak1sUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT1RjdVh5VkVNU1U0TkNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUlY4eE9USXdMU1ZFTVNVNE5WOGxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrRWxSREVsT1RZbFJEQWxRakl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
На початку квітня 1920 року, розпорядженням Головного Отамана Симона Петлюри українським військовим агентом у Чехословаччині з одночасним виконанням обов'язків ревізора військових місій УНР за кордоном було призначено Андрія Мельника.
У 1920 році разом з Є.Коновальцем та іншими старшинами стає співзасновником «Української військової організації» (УВО).
У 1920—1921 року інспектор військових місій УНР у Празі.
1922 року закінчує студію у Високій школі Земельної Управи у Відні, зі степенем інженера лісівництва, рівночасно сповняючи, функції представника УВО за кордоном.
Повернення до Галичини. Участь в УВО та громадсько-політичній діяльності
30 вересня 1922 року повертається до Галичини, через кілька днів його заарештовують, але швидко звільняють. У грудні цього ж року обійняв поста Краєвого Команданта УВО, по виїзді з краю полковника Євгена Коновальця.
Підтвердження того що полк. Мельник після виїзду полковника Є.Коновальця став першим Крайовим Командантом УВО та очолив новостворену Крайову Команду УВО, ми знаходимо у свідченнях члена начальної та крайової Команди УВО Д.Герчанівського та члена Начальної Команди УВО В. Бемка.
У червні 1923 року передав повноваження Крайового Команданта УВО Ярославову Індишевському. Протягом 1923—1924 року інженер лісництва в греко-католицькій митрополії в Перегінську; там і арештований поляками весною 1924 року.
1924—1928 роки в'язень польських тюрем. Засуджений до 5 років в процесі Басарабової у Львові. Перебував у в'язницях Баторія і Бригідках у Львові, де піддавався жорстокому катуванню.
28 лютого 1929 року одружився з дочкою Степана Федака, Софією Федак (Мельник), яка була з ним продовж всього його життя.
З 1929 до 1938 років легально працював як інспектор лісів греко-католицької митрополії у Львові, там знайомиться з майбутнім люксембурзьким князем Феліксом. З 1932 по 1938 років обіймав посаду члена правління видавничої спілки «Діло».
В кінці вересня 1930 року зібрав та надав кошти на прохання Матвія Стахіва, для розгортання акції за кордоном проти політики Пацифікації Галичини. На той момент ПУН та УВО вже проводила відповідні акції.
1933–1938 року, голова Головної Ради Католицької Акції Української Молоді «Орли» (націоналістична католицька організація). Прохання очолити дану організацію Мельник отримав від митрополита А.Шептицького. Мельник входив до складу Товариства українських комбатантів «Молода Громада».
З 24 по 28 грудня 1934 року брав участь у міжпартійній нараді у Львові, на якій було створено Підготовку Комісію для скликання Всеукраїнського Світового Конгресу.
З 1929—1938 року член сеньйорату УВО та голова Сенату ОУН. З 1929 по 1938 роки виконує обов'язки представника ПУН на західноукраїнських землях. Він підтримує постійний контакт з Є.Коновальцем, отримує від нього директиви, та виконує його розпорядження.
У серпні 1937 року відбув за кордон для особистої зустрічі з полковником Є.Коновальцем, яка відбулась у Татрах на Щирбськім Озері. Отримав від нього пропозицію увійти до складу Проводу Українських Націоналістів та обійняти посаду його заступника. Оформлення цього мало б наступити на II ВЗУН в наступному(1938) році. На що він одразу погоджується:
Я не зволікав з відповіддю і не просив часу до надуми, а відразу заявив: коли він уважає, що мені треба це зробити, що він пропонує, то я, свідомий ваги справи, піду назустріч його бажанню...
23 травня 1938 року в Роттердамі вбито полковника Є.Коновальця. Через декілька тижнів (місяців) після смерті Є.Коновальця, відбувається зустріч Мельника з декількома членами ПУН, від них Мельник дізнається про заповіт Є.Коновальця. Відповідно до заповіту, у випадку смерті Є.Коновальця повинен очолити ПУН й ОУН.
30 серпня 1938 року, після благословення митрополита А.Шептицького виїжджає за кордон покликаний «вужчим» ПУН обійняти посаду голови ПУН.
Голова ОУН
Перші дії на чолі організації
11 жовтня 1938 року вужчим проводом ПУН винесена постанова про призначення полковника Мельника головою Проводу Українських Націоналістів. Підписанти постанови Омелян Сеник-«Грибівський», Ярослав Барановський-«Лімницький», Ріхард Ярий-«Карпат». 12 жовтня 1938 року обійняв обов'язки голови ПУН.
У жовтні того ж року видав заклик до членів ОУН, щоб вони підтримали закарпатських українців у боротьбі за незалежність. 15 березня 1939 року, оголошує відозву до українських націоналістів по подіях в Карпатській Україні. 21 липня 1939 року, у Венеції в присутності Голови ПУН полковника Мельника та Президента Карпатської України А.Волошина, підписується Акт взаємовідносин і напрямних співпраці між Проводом Українських Націоналістів і Урядом Карпатської України. У акті зазначається:
Виходячи з засади соборности української нації, обидві сторони твердо обстоюють становище невідривности Карпатської України від українських земель і заявляють, що принцип соборности українських земель не може бути нарушений
У травні 1939 року робив заходи, щоб перевести частину ПУН до нейтральної країни— Іспанії, а згодом Португалії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4THlWRU1DVTVRU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNPU1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1TmlWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqY2xSREFsUWtJbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGt3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJMEpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNVeVExOGxSREFsUWtVbFJERWxPREVsUkRBbFFrVWxSREFsUWpFbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSkdKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd3SlVReEpUZ3pKVVF4SlRnM1h5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TUNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ01TVkVNU1U0TXlWRU1TVTVORjhsUkRFbE9ETWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EY2xSREFsUWtRbFJEQWxRalVsUkRBbFFrUWxSREFsUWtRbFJERWxPRVl1WHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTmlWRU1DVkNRaVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSVjh4T1RNNVh5VkZNaVU0TUNVNU0xOHhPVFF3WHlWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1DNXFjR2N2TXpjMWNIZ3RKVVF3SlRsQkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVJNUpVUXdKVUpFSlVReEpUazJKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNRaVZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9UQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJEQWxRamxmSlVRd0pUbERKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJKVEpEWHlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ01GOGxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREVsT0RNbFJERWxPRGRmSlVRd0pVSkdKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd5SlVReEpUZ3dKVVF3SlVJMUpVUXdKVUl4SlVReEpUZ3pKVVF4SlRrMFh5VkVNU1U0TXlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TnlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFJpNWZKVVF3SlRsREpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTJKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRlh6RTVNemxmSlVVeUpUZ3dKVGt6WHpFNU5EQmZKVVF4SlRnd0pVUXhKVGd3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У червні 1939 року між ОУН та німецькою військовою розвідкою було укладено угоду про створення українського диверсійного підрозділу, який мав бути переправлений у Польщу з території Словаччини або повітряним шляхом через Східну Пруссію і під час вибуху антипольського повстання у Східній Галичині мав посилити його учасників.
Мельник зустрічався з головою німецької військової розвідки (Абверу) Вільгельмом Канарісом. За спогадами Осипа Бойдуника(а також інших провідних членів ПУН й ОУН) відмовився від повстання на тилах польської армії у випадку війни, якщо Німеччина не оголосить чіткої своєї позиції стосовно незалежності України.
26 серпня 1939 року в Римі відбувся ІІ Великий збір Українських націоналістів, що ухвалив політичну програму Організації українських націоналістів, проголошено український націоналізм ідеологією ОУН, встановлено потребу розбудови устрою Української держави на засадах націократії, головою ОУН надалі обрано А. Мельника.
У першій половині 1939 року ПУН висунув проєкт скликання всеукраїнського конгресу для створення української репрезентації «уряду». Конгрес повинен був відбутись у США, а репрезентації розташовуватись у Парижі. У вересні— жовтні 1939 року надає відповідні директиви Українському Народному Союзі у Франції, щоб запобігти мобілізації українців до польської армії організованої Генералом Сікорським. Веде перемовини з французькими урядовими колами, про надання дозволу для формування Українського легіону.
У жовтні 1939 року за ініціативою ПУН в Кракові створено допомоговий комітет емігрантам із західних українських земель, який згодом був перетворений в Українській Центральний Комітет з системою локальних допоміжних комітетів і діяв незалежно від ОУН.
Із початком радянсько-фінської війни підтримує ініціативи про допомогу українським полоненим у Фінляндії та створення з них українських частин, про що було передано лист Є.Онацький у посольство Фінляндії в Римі.
З січня по лютий 1940 року проводить через професора Є.Онацького перемовини з Андрієм Лівицьким та іншими політичними діячами УНР щодо консолідації зусиль у боротьбі за відновлення незалежності Української Держави. Мельник висуває вимогу до очільників УНР денонсувати Варшавський договір, і проводити будь-які переговори з польською стороною на позиції що західні землі України повинна належати Українській Державі.
Розкол ОУН
На початку 1940 в організації відбувся конфлікт, переважно між старшими членами, які проживали у еміграції, з однієї сторони та молодою генерацією, переважно колишніми політичними в'язнями на чолі із Степаном Бандерою, з іншої.
У січні 1940 році зустрівся із Степаном Бандерою та запропонував йому пост референта організаційних справ краю при Голові ПУН та введення його до складу ПУН. Степан Бандера відмовився від тих функцій, висунувши домагання персональних змін у складі ПУН.
22 березня 1940 року отримав листи від представників «крайовиків» з вимогою провести судове розслідування по Ярославу Барановському та Омеляну Сенику, а також усунути їх від членства в ПУН на час судового розгляду. У зв'язку з цим запросив Степана Бандеру на зустріч для пояснення цих вимог. 5 квітня 1940 року в Італії зустрічається зі Степаном Бандерою, який передав йому постанови «революційного ПУН». Переговори в Римі не врегулювали розбіжностей. Конфлікт набрав гострих форм і призвів до розколу. Частина ОУНівців на чолі з С.Бандерою в лютому 1940 року в Кракові утворили «Революційний Провід ОУН» й обрали собі назву ОУН(б) (пізніше — ОУН(сд), ОУН(р)), а інша частина залишилася в ОУН на чолі з Головою ПУН полк. Андрієм Мельником.
З березня по серпень 1940 року намагається порозумітись зі Степаном Бандерою та революційним ПУН. Шукають можливості для відновлення єдності ОУН. Після провалу переговорів скликає Революційний Трибунал ОУН.
У липні 1940 року виїжджає з Італії до Німеччини (а саме до «Генеральної губернії»), плануючи вернутися згодом назад, але німецькі політичні кола перешкодили отримання візи в Італійського уряду. Приїзд Мельника до Генеральної губернії був пов'язаний з тим, що Мельник ще раз спробував відновити єдність ОУН та вирішити кризу всередині ОУН.
У вересні 1940 року прибуває до Кракова, де відбувся Революційний Трибунал ОУН, який ухвалив рішення виключити Степана Бандеру та його прихильників із організації, та виносить смертний вирок Степану Бандері та Ярославу Стецьку.Голова ПУН полк. Мельник скасовує рішення Революційного Трибуналу про смертний вирок Степану Бандері та його соратникам, додає до рішення трибуналу можливість реабілітації їх у випадку каяття та продовженням ними підпільної антибільшовицької діяльності.
Діяльність в умовах війни з СРСР
У першій половині 1941 року доручив організувати «похідні групи ОУН» для відправлення на схід і звелів деяким провідним діячам ОУН, таким як Олег Ольжич, Микола Сціборський, Сеник Омелян,Микола Капустянський, Чемеринський Орест, Іван Рогач і багатьом іншим, вирушити вглиб українських земель і на місцях впливати на подальший розвиток подій.
11 травня 1941 року отримує лист від професора Луки Бича, у якому той висловлює свою думку щодо політичного становища Кубані й південно-східних кордонів , зазначивши, що переважна більшість населення Кубанського Краю становлять українці і що він повинен належати .
22 червня 1941 року ПУН надсилає інструкцію всьому активу ОУН, наказуючи почати створювати військові загони та об'єднання й не допускати їх до сутичок з німцями, займати різні терени й розбудовувати там усі форми державного життя. Нагромаджувати й заохочувати засоби, зокрема бойового характеру, щоб мати змогу їх використати в пізнішому етапі, коли в багато важчих умовинах доведеться далі провадити боротьбу.
29 червня 1941 року виступив з ініціативою створити Генеральну Раду Комбатантів та Воєнно-Історичну Раду. На чолі першої став генерал М. Омелянович-Павленко, а секретарем був полковник Віктор Малець, на чолі другої — генерал Микола Капустянський. Дані структури повинні були стати Генеральним Штабом створеної української національної армії.
30 червня 1941 року звертається до українців із закликом об'єднатись під одним прапором, під одним проводом заради виборення :
тільки один шлях стоїть перед нами, як перед Організацією Українських Націоналістів: стати на службу Української держави
6 липня 1941 року звертається із заявою до українців та закликає тих, хто пішов проти ПУН, повернутись до організації. Зазначає про готовність забути все, що було до цього, якщо виявлять вони добру волю й щиру охоту завернути на правильний шлях і стати під одним Проводом.
7 липня 1941 року надсилає листа через відділ Абверу в Кракові до Адольфа Гітлера, у якому просить надати дозвіл уможливити утворення української бойової частини.
7 липня 1941 року отримав лист від митрополита Андрея Шептицького, в якому той зазначає, що вся українська громадськість вимагає припинення суперечки між ним та Степаном Бандерою і що він визнає Ярослава Стецька підлеглим як полковника Андрія Мельника, так і Степана Бандери.
28 липня 1941 року протестує у листі до Генріха Гіммлера проти включення східної Галичини до Генерал-губернаторства.
Наприкінці липня 1941 року заарештований разом з дружиною за наказом голови Гестапо Генріха Мюллера та примусово відправлений до Берліну, де перебуває по 26 січня 1944 року під домашнім арештом та постійним наглядом Гестапо.
5 серпня 1941 року між представниками ПУН і командиром Поліської Січі — згодом УПА — отаманом Тарасом Бульбою-Боровцем досягнуто домовленість про співпрацю.
19 серпня 1941 року отримує листа від Генерал-поручника Кубанського Козачого Війська Андрія Шкуро, в якому він зголошується стати під прапор ОУН та оголошує про наміри про включення козацтва до складу українських самостійницьких формацій:
Часи, що їх тепер переживаємо, покладають на всіх Українців обов'язок скупчення всіх творчих сил під одним проводом у боротьбі з відвічним ворогом Української Нації для виборення її суверенного державного життя в усіх її етнографічних границях.
5 вересня 1941 рок звертається до членів ОУН через вбивства членів ПУН Омеляна Сеника-Грибівського та Миколи Сціборського. Називає убивць національними зрадниками, божевільними, які копають могилу Батьківщині.
У жовтні 1941 року за ініціативою Мельника й ПУН у Києві створено видавництво «Українське Слово», головним редактором якої став Іван Рогач, засновано часопис і також «Клуб ім. гетьмана Павла Полуботка». Була створена також Українська Національна Рада, на чолі якої стає професор Миколою Величківським. ПУН видає інструкцію щоб націоналісти були готові до співпраці з Українським Центральним Комітетом на чолі з професором Володимиром Кубійовичем, а також з Українською національною радою у Львові.
М.Величківський як позапартійна фігура став головою Української національної ради в Києві, створену 5 жовтня 1941 року ОУН під проводом Голови ПУН полк. Мельника. За своєю структурою ця політичною спрямованістю УНРада нагадувала Центральну Раду часів Української Народної Республіки. Це символізувало спадкоємність державницької традиції. УНРада складалася зі 130 делегатів, які представляли всі українські землі та не була однопартійною формацією. До її складу увійшли члени різних політичних напрямів: від гетьманців до націоналістів. Керівним ядром стала президія, до якої, крім професора М.Величківського, ввійшли інженер Антон Баранівський, геолог Іван Дубина і член проводу ОУН Осип Бойдуник.
На пресконференція М.Величківський разом з В.Багазієм проголосив А. Мельника єдиним законним головою України, а також відновлення української державності, що було негативно сприйнято німецькою владою. 6 лютого 1942 року київське гестапо заарештувало М.Величківського, але рейхсміністр окупованих східних територій Альфред Розенберг наказав випустити його з тюрми.
Наприкінці грудня 1941 року отримує звіт від секретаря Української Національної Ради в Києві про події в Україні. Мельник проводить нараду з членами ПУН та провідним членами ОУН. які в той час перебували у Берліні. Після наради, ухвалюють рішення підготувати меморандум та направити його Адольфу Гітлеру, розпочавши заходи зі створення українського всенаціонального фронту з одним політичним центром під назвою Українська Верховна Рада
15 січня 1942 року надсилає меморандум до Адольфа Гітлера з вимогами припинити нищівну німецьку політику в Україні. Цей документ, окрім нього, підписали Голова УНРади в Києві професор Микола Величківський, Голова Української Національної Ради у Львові митрополит Андрій Шептицький, Заступник Голови Директорії УНР Андрій Лівицький, Голова Українських Комбатантських Організацій генерал Омелянович-Павленко, окремо через політичні чинники підписав Гетьман Павло Скоропадський. Фотокопії меморандуму також були передані іноземним посольствам і послам, які були акредитованими у Берліні.
Протягом січня—лютого 1942 року з ініціативи ПУН робляться спроби налагодити контакти з державами, що належать до Осі. Налагодження відбуваються з фінським, хорватським, іспанським та італійським посольствами. Метою тих зв'язків було переконати союзників Німеччини в помилковості німецької політики щодо України і через них вплинути на її зміну.
24–25 травня 1942 року, за ініціативою ПУН відбулася Почаївська конференція ОУН, на якій заступником полковника Андрія Мельника і головою Проводу в Україні обрали Олега Кандибу-Ольжича, прихильника антинімецького курсу. За його ініціативою оунівці приступили до формування військових загонів, частина з яких увійшли до військових формувань Тараса Бульби-Боровця.
Арешт німцями та концтабір
До 26 січня 1944 року, Мельник перебував під домашнім арештом у Берліні, але під постійним наглядом гестапо продовжував очолювати ПУН та ОУН. Мельник таємно зустрічався з представниками ОУН які надавали йому оперативну інформацію про стан подій в Україні, та відправляв через них відповідні директиви назад до України. Протягом цього часу, Мельник також зустрічався та вів перемовини з представниками українських самостійницьких сил з метою консолідації зусиль задля відновлення української держави. Мельник неодноразово відправляв різни меморандуми, листи, заяви та протести, до високопосадовців Німецької держави включаючи Адольфа Гітлера, з метою змінити німецьку політику стосовно українського народу, та відношення німецьких політичних еліт до питання незалежності .
18 січня 1944 року, Мельник разом з дружиною таємно покидає Берлін та поселяється у Відні. В ці дні дізнається про вбивство у Львові полковника Романа Сушка. 26 січня 1944 року, Мельник знову заарештований разом з дружиною за наказом голови Гестапо Генріха Мюллера. 28 січня 1944 року доставлений до Берліна для спілкування з Генріхом Мюллером.
У перших днях березня 1944 року, Мельник разом з дружиною доставлений до Гіршег в Альпах. Гестапо розміщує їх у готелі «Іфен» в якому перебували різні політичні в'язні. Разом з ними прибув Карл Вольф, який вимагав підписати документ про певні зобов'язання, серед яких була відмова від намагань налагодити зв'язок з ОУН. Голова ПУН полк. Мельник відмовляється підписувати будь-які документи, та відмовляється брати на себе будь-які зобов'язання.
27 липня 1944 року, Мельник доставлений разом з дружиною за наказом гестапо до Берліна і в той же день відправлений до концтабору Заксенгаузен, в якому на той час перебували видатні діячі ОУН: Олег Ольжич, Степан Бандера, Ярослав Стецько, Євген Онацький, Дмитро Андрієвський, Володимир Мартинць, Дениса Квітковський, Олег Штуль, Лапичак Тома, Кость Мельник та багато інших українських політичних в'язнів, серед яких Тарас Бульба-Боровець та інші. Від Степана Бандери дізнається про присутніх у концтаборі соратників, та про смерть Олега Ольжича.
Через кілька місяців, на вимогу Степана Бандери як передумову для початку будь-яких переговорів, між українськими та німецькими політичними колами, німці поступово звільняють всіх українських в'язнів з концтабору Заксенгаузен, та інших місць неволі.
Проте за іншими даними, а саме за свідченнями представників різних українських самостійницьких сил, всі вони вимагали від німців, як передумову до початку переговорів звільнити всіх українських політичних в'язнів незалежно від їхніх політичних переконань. Саме тому можна припустити, що звільнення українських політичних в'язнів в тому числі Мельника, С.Бандери, Тараса Бульби-Боровця та інших, відбулось завдяки консолідованій вимозі всіх українських самостійницьких сил.
Звільнення з концтабору. Діяльність в останні місяці війни
17 жовтня 1944 року, Мельник звільнений разом з дружиною з концтабору Заксенгаузен, та примусово доставлений до Берліна. 18 жовтня 1944 року відбувається нарада, в якій взяли участь Мельник, Андрій Лівицький, Павло Скоропадський, Степан Бандера. Розглянувши пропозиції німців, по створенню Українського Національного Комітету як репрезентації українства на теренах Німеччини, вони вирішили уповноважити полковника Мельника очолити УНК після його створення та вести прямі переговори з німецькою стороною. Ці переговори тривали протягом листопада— грудня 1944 року і були висунуті Мельником наступні передумови німецькій стороні:
1. Переговори будуть відбуватися безпосередньо з німецьким міністерством закордонних справ.
2. Німецький уряд підпише та оголосить деклярацію, шо Німеччина раз на все зрікається всяких претенсій на українські землі і визнає право українського народу на самостійну державу.
3. Буде створений Український Національний Комітет як єдиний речник українців у Німеччині, нічим не зв'язаний з російським Комітетом Власова.
4. Буде створена Українська Національна Армія під українським одно- цілим командуванням.
5. Негайно будуть звільнені з концентраційних таборів і арештів усі українці, арештовані з політичних чи національних мотивів.
В кінці грудні 1944 року, після того як німецька сторона не прийняла передумов висунутих полковником Мельником, він відмовився від подальших переговорів з німецькою стороною та склав свої повноваження перед тими хто його ними наділив. За згодою полковника Андрія Мельника, Степана Бандери, Андрій Лівицький, Павла Скоропадського, головою Українського Національного Комітету був призначений генерал Павло Шандрук.
В першій половині січня 1945 року, Мельник скликає нараду членів ПУН і деяких провідних членів ОУН, які на той час перебували у Берліні. Після наради вирішує доручити всім членам ПУН та провідним діячам ОУН якомога швидше покинути Берлін та направитись на визначенні частини Німеччини, де після приходу союзників вони повинні увійти з ними в контакт та ознайомити їх з визвольною війною українського народу, роллю ОУН в цій боротьбі, а також попередити про загрозу московського імперіалізму.
11 лютого 1945 року, Мельник таємно разом з двома членами ПУН покинув Берлін і виїхав на південний захід до Бад Кіссінгена.
У березені 1945 року, Мельник повертається до Берліна для розмови з українцями. Повертаючись з Берліна прибув до Ваймара, де мав розмови з Андрієм Лівицьким і професором Володимиром Кубійовичем та іншими чільними особами українського політичного і громадського життя, що зупинилися в Ваймарі.
7 квітня 1945 року, американські війська зайняли Бад Кіссінген, відповідно до директив січневої наради у Берліні, члени ПУН що перебували у місті, увійшли у контакт з «представником Військового Управління в Бад Кіссінгені» і донесли свою позицію з питань громадського характеру, важливих для українців, що опинилися на території Німеччини, включно з потребою для них відповідної організованої форми.
27 квітня 1945 року, за директивою Мельника, членами ПУН за підписом Дмитра Андрієвськиого та Осипа Бойдуника, а також за підписом єпископа Мстислава був переданий меморандум до американського командування, а саме "Військового Управління — «Німеччина». Після якого, українці які перебували у таборах, вилучались в окрему групу від поляків та росіян, в таборах де перебували українці дозволялось вивішувати національний синьо-жовтий прапор, було налагоджено постійний окремий зв'язок між українцями та американцями.
Травень 1945 року, Мельник задля консолідації українських самостійницьких сил та створення єдиного репрезентаційного органу, домовившись з Андрій Лівицьким, скликає у Бад Кіссінгена нараду представників українських самостійницьких сил. В Нараді взяли участь від УНР Андрій Лівицький, Віктор Соловій, від союзу Гетьманців-Державників — Ріознятовський, Сегейда, від ОУН — Голова ПУН полковник Андрій Мельник та Осип Бойдуник, від ОУНР делегатів не було. І хоча остаточної консолідації не було досягнуто. Всі присутні погодились з необхідністю продовжити відповідні перемовини, та досягти остаточної згоди. Що в конечному результаті призвело до створення Української Національної Ради на базі Державного Центру Української Народної Республіки.
Восени 1945 року, Мельник разом з дружиною виїжджає до Бад Ґодесбер. В той самий час, через Дмитро Андрієвського передав листа до люксембурзького князя Фелікса (з яким познайомився ще до війни під час його приїздів до митрополичих лісів) з проханням про дозвіл на переїзд до Люксембургу.
Наприкінці травня 1946 року, Мельник отримав дозвіл на в'їзд до Люксембурга і вирушає туди разом з дружиною 25 травня 1946 року. Проживав у місті Клерво.
Діяльність на еміграції. Спроби об'єднання української еміграції
У 1945 році відбулись зустрічі представників Проводів ОУН і ОУНР, а в 1948 році між полковником Андрієм Мельником і Степаном Бандерою. Переговори засвідчили можливість співпраці в багатьох спільних справах, таких як боротьба з примусовою репатріацією, реорганізація ДЦ УНР, організація громадського життя української діаспори, протидія прорадянським тенденціям в політиці західних країн, участь в антикомуністичних міжнародних формаціях та в багатьох інших.
З 1946 року, Мельник призначає членів ПУН, відповідальними за різні терени в Європі. Так Олег Штуль був призначений очільником французького терену. Провідних діячів ОУН відправляє до Канади та США. Голова ПУН полк. Мельник ставив за мету розбудувати та посилити організаційну діяльність в усіх державах вільного світу, куди емігрували українці. За директивами ПУН засновуються видавництва, часописи та журнали. Налагоджується випуск щотижневих газет та журналів, публікації споминів учасників визвольних змагань тощо. Окремим напрямком діяльності ОУН було посилення її ролі в різних еміграційних організаціях, так головою президії українського національного об'єднання Канади став Микола Плав'юк. Створюється різна коопераційна діяльність, ціллю якої була взаємодопомога між українцями. Налагоджується система залучення молоді до організаційної, та політичної акції. Головною метою ставилось запобігти асиміляції українців, і підготовка української еміграції до боротьби за відновлення незалежності Української Держави.
У 1947 році на Третьому Великому Зборі Українських Націоналістів Мельник обраний довічним головою ПУН.За його ініціативою, почався процес омолодження ПУН.
Протягом січня— липня 1948 року з ініціативи Мельника, ПУН бере участь у консолідаційних нарадах, що закінчилися реорганізацією Державного Центру УНР та створення Української Національної Радидо складу якої увійшли всі українські політичні сили, крім гетьманців. А вже на першій Сесії УНРади 20 липня 1948 року у місті Аугсбург що у Баварії, схвалено постанову про необхідність створення Світового Союзу Українців, заснованого на громадських формаціях. Також на першій сесії УНРади було ухвалено компромісну декларацію, в якій схвалено акт Центральної Ради України від 22 січня 1918 року про відновлення незалежності Української Держави під назвою Українська Народна Республіка, а також створення Західної Української Народної республіки актом 1 листопада 1918 року, та акт Всеукраїнського Трудового Конгресу дня 22 січня 1919 року про злуку всіх українських земель в одно Соборну Державу. Тим самим де факто був відкинутий Варшавський договір 1920 року. З остаточного проєкту декларації було вилучено слова «про українські землі від Тиси до Кубані»
Протягом 1947—1959 років, Мельник веде листування та неодноразово зустрічається зі Степаном Бандерою. Налагоджують співпрацю по різних питань, шукають можливість відновлення єдності ОУН. У свої листах Степан Бандера звертається до полковника Андрія Мельника як до голови ПУН, а полковник Андрій Мельник до Степана Бандери як до вельмишановного друга. Степан Бандера підтримує ініціативу полковника Андрія Мельника по спільному вшануванню в річницю загибелі полковника Євгена Коновальця.
У 1948—1957 роках, за директивою Мельника провідні члени ОУН та ПУН входили до складу УНРади, та екзильного уряду. 19 березня 1957 році, Мельник затвердив постанову про вихід фракції ОУН з УНРади у зв'язку із домінування приватних інтересів певних очільників УНРади, а 2 листопада 1961 році фракція ОУН повернулось до УНРади. Неодноразово Мельник отримував пропозиції зайняти високі посади в структурах УНРади, проте завжди відмовлявся.
У травні 1957 року, Мельник відвідує Америку та Канаду, виступаючи як гість Українського Національного Об'єднання Канади на бенкеті з приводу 25-річчя УНО, висунув ідею скликати Світовий Конґрес Українців і створити Світовий Союз Українців. Під час виступу полковник Андрій Мельник зазначив:
«…Ввижається мені велика спроба об'єднання всіх українців у вільному світі без уваги на країну їхнього перебування, без уваги на державну приналежність — шляхом Світового Конгресу Українців для створення Світового Союзу Українців. Ось завдання, яке насамперед стоїть перед українським націоналістичним світом: дати не тільки ініціятиву, але й бути реалізатором того завдання…»
Під час відвідин Канади, Мельник переводить архів голови ПУН до Канади, призначає Ярослава Гайваса, Михайла Селешко, Миколу Плав'юка, О.Максиміва відповідальними за збереження даного архіву. Протягом травня 1957 — 1 листопада 1964 року видавав відповідні директиви членам ОУН та ПУН, зустрічався з представниками різних українських політичних партій та організацій, громадськими діячами, представниками українських церков задля того щоб ініціатива створення Світового Конґресу Українців була реалізована. Ініціатива полковника Андрія Мельника об'єднати Світове Українство була реалізовано, через декілька років після його смерті, в 1967 році. При житті полковник Андрій Мельник, неодноразово виказував свої думки, яким повинно бути це об'єднання::
«Скликання СКУ і створення ССУ треба, на мою думку, вівдідити від суто політичної ділянки, а в цьому і від УНРади чи Державного Центру УНР в цілому… Світовий Союз Українців мав би, в нашому розумінні, бути аполітичним. Він мав би за завдання поза межами України вдержати українство й унапрямлювати й координувати діяльність покликаних до того організацій суспільно- громадського характеру»
25 вересня 1960 року, Мельник нагороджений Воєнним хрестом.
Останні місяці життя, смерть та поховання
19 липня 1964 року, Мельник скликає п'ятий Великий Збір Українських Націоналістів. На чолі комісією підготовки Великого Збору став редактор Олег Штуль-Жданович.
З 5 до 8 червня 1964 року в Мюнхені відбулося засідання ПУН, в присутності дев'ятьох осіб, засідання проводив полковник Андрій Мельник. Обговорено низку засадничих справ, що відносилися до державного статусу УРСР та й інших. Планувалось наперед узгодити рішення, а потім запропонувати Великому Збору розглянути та затвердити їх. На кінець місяця планувалось ще одне засідання ПУН, проте 14 червня під час випроваджування на летовищі у Люксембургу члена ПУН, втрачає свідомість та потрапляє до лікарні Святої Єлисавети в Люксембурзі. Після приходу до тями, надсилає лист до ПУН, на руки генерала Миколи Капустянського в якому просить Миколу Капустянського, Осипа Бойдуника і Якова Маковецького, на час його недуги чи в разі смерті аж до обрання його наступника ведення справ ПУН. Призначає Якова Маковецького, своїм зв'язковим з ПУН. В тому ж місяці, за порадою лікаря перевезений до міста Кельн в Німеччині до міської лікарні Кельн-Мергайм.
29 червня 1964 року, Мельник надсилає лист до учасників V ВЗУН, в якому просить їх таємним голосуванням обрати нового Голову ПУН і не зважати на те, чи він доживе до Великого Збору чи ні.
24 липня 1964 року, Мельник приймає делегатів від п'ятого Великого Збору Олега Штуля-Ждановича і Якова Маковецького, вони проінформували його про перебіг Великого Збору, і передали однодушне прохання від учасників Великого Збору залишитись Головою ПУН. Отримує від Олега Штуля-Ждановича пропозицію обрати свого наступника, чи призначити першого заступника Голови ПУН, який після його смерті стане Головою ПУН. На що він відмовляє, і відповідає:
Призначення наступника — це не обов'язок Голови ПУН, а привілей. Я з цього привілею не скористав.
В той же день, відповідно до устрою ОУН, Мельник передає через делегатів, на затвердження Великого Збору, наступний перелік членів ПУН, до якого увійшли генерал Микола Капустянський, Осип Бойдуник, Ярослав Гайвас, Олекса Радченко, Зиновій Книш, Степан Кобилянський, Яків Маковецький, Володимир Маруняк, Михайло Мушинський, Микола Плав'юк, Юрій Пундик, Яків Шумелда, Олег Штуль. Також передав для затвердження Великого Збору, наступних Заступників Голови ПУН Олега Штуля, Якова Маковецького та Ярослава Гайваса.
П'ятий Великий Збір одноголосно переобрав полковника Андрія Мельника Головою Проводу Українських Націоналістів і затвердив запропонований ним склад ПУН. З уваги на положення, в якому знаходилась ОУН через хворобу її Голови, до Проводу ввійшли три заступники Голови ПУН та Діловий Керманич.
На Шостому ВЗУН, Яків Маковецький оголосив останню волю полковника Андріям Мельника. Він просив, скріпляти та берегти ОУН, підтримувати УНРух, допомогти та не лишати Ольгу Коновалець та Софію Мельник, не забувати матеріально підтримувати основоположників ОУН
Помер 1 листопада 1964 року в Кельні (Німеччина). Пропонувалось поховати полковника Андрія Мельника у Роттердамі, на тому ж самому цвинтарі, де був похований полковник Євген Коновалець, проте бажанням полковника Андрія Мельника було, щоб його поховали на цвинтарі в Люксембурзі, де вже спочила мати його дружини, пані Марія Федак. За декілька років перед смертю, зарезервував на тому цвинтарі місце, для себе і своєї дружини.
7 листопада 1964 року на міському цвинтарі Бонвуа (фр. Bonnevoie) у Люксембурзі відбулось поховання полковника Андрія Мельника, на якому були присутні сотні українців та чужинців. Не залежно від політичних уподобань та конфліктів у минулому, всі очільники українських самостійницьких сил від лідерів УНР, гетьманців, ОУН(б), ОУН (двійкарів), усі висловили свій жаль та повагу Голові ПУН Мельнику.
31 жовтня 1965 відкрито й освячено пам'ятник на могилі другого Голови ПУН й ОУН полковника Андрія Мельника.
Вшанування пам'яті
Іменем Андрія Мельника були названі вулиці у декількох містах України, зокрема у Дрогобичі, Івано-Франківську, Львові, Рівному, Білій Церкві та Черкасах.
У відділі історії музею «Дрогобиччина» створено «Меморіальну кімнату Андрія Мельника», яка присвячена життю та діяльності Голови Проводу (від особистих речей до тематичної літератури).
Дев'ятого квітня 2015 року, Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про правовий статус та вшанування пам'яті борців за незалежність України у XX столітті» в якому визнала учасників УВО, ОУН, та багатьох інших формувань, борцями за незалежність України
2 березня 2023 року Київська міська рада перейменувала вулицю Генерала Тупікова на вулицю Андрія Мельника.
У літературі
Андрій Мельник є одним з героїв роману «Країна Ірредента» Романа Іваничука.
Пам'ятники
Докладніше: Пам'ятники Андрію Мельнику
В Україні існують лише два пам'ятники Мельнику. З 23 липня 2006 р. у рідному селі Воля Якубова Дрогобицького району та від 17 грудня 2017 року у м. Івано-Франківськ.
- Могила Андрія Мельника на цвинтарі Боневуа в Люксембурзі
- Меморіальний комплекс у рідному селі Воля Якубова
Див. також
Примітки
- 1940-1999., Struk, Danylo Husar, (1993). Encyclopedia of Ukraine. University of Toronto Press Inc. ISBN . OCLC 499306420.
- Про правовий статус та вшанування пам'яті борців за незалежність України у XX столітті. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 5 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 15 листопада 2019. Процитовано 15 листопада 2019.
- . Архів оригіналу за 30 січня 2022. Процитовано 30 січня 2022.
- Упорядники О. Кучерук, Ю. Черченко. (2011). (українська) . Київ: Видавництво імені Олени Теліги. с. 231, 232, 303, 322, 310, 311, 324, 325, 326, 327, 241, 242, 175, 176, 178, 184, 108, 422, 425, 119, 120, 231, 232, 233, 247, 248, 280, 281, 301, 302, 303.272, 284, 65, 285, 286, 287, 288, 183, 522. ISBN . Архів оригіналу за 11 квітня 2020. Процитовано 8 квітня 2020.
- Коновалець, Євген (1928). (PDF) (українською) . Прага. с. 22, 32, 33, 34, 35. Архів оригіналу (PDF) за 1 грудня 2020. Процитовано 8 квітня 2020.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 30 листопада 2020. Процитовано 8 квітня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - Книш, Зиновій (1966). Власним руслом. Українська військова організація від осені 1922 до літа 1924 року (українська) . Торонто: Срібна Сурма. с. 51—53.
- . Архів оригіналу за 12 квітня 2020. Процитовано 12 квітня 2020.
- . Архів оригіналу за 6 квітня 2016. Процитовано 25 травня 2016.
- http://knysh.national.org.ua/rozbrat/r04.html.
{{}}
: Пропущений або порожній|title=
(); Пропущений або порожній|url=
() - Книш, Зиновій (1960). (українська) . Торонто: Срібна Сурма. с. 309. Архів оригіналу за 18 серпня 2016. Процитовано 14 квітня 2020.
- Упоряд.: О. Веселова, О. Лисенко, І. Патриляк, В. Сергійчук; Відп. ред. С. Кульчицький. (2006). (PDF) (українська) . Київ 2006: Ін-т історії України НАН України. с. 293, 294, 388, 542, . ISBN . Архів оригіналу (PDF) за 10 січня 2020. Процитовано 18 квітня 2020.
- . Історична правда. Архів оригіналу за 5 квітня 2022. Процитовано 30 квітня 2022.
- Гол. редакт. Л. Винар; заст. гол. редакт. Н. Пазуняк (1993). Державний центр Української Народної Республіки в екзилі. Статті і матеріали (українська) . Філядельфія; Київ; Вашінгтон,: Фундація ім. С. Петлюри, видавництво Веселка, Фундація Родини Фещенко-Чопівських,. с. 337, 367, 368, . ISBN .
- . diasporiana.org.ua. Архів оригіналу за 30 січня 2019. Процитовано 12 грудня 2018.
- Помилка цитування: Неправильний виклик тегу
<ref>
: для виносок під назвою:5
не вказано текст - У столиці перейменували ще чотири міські об’єкти, назви яких пов’язані з російською федерацією та її сателітами. Офіційний портал КМДА - Головна (укр.). Процитовано 2 березня 2023.
Джерела та література
- Блануца А. Мельник Андрій // Політична енциклопедія / Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К. : Парламентське видавництво, 2011. — С. 437. — .
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Дрогобиччина — земля Івана Франка. Голова Редакційної колегії Лука Луців. — Наукове товариство ім. Шевченка. Український архів. Том XXV. — Ню Йорк-Париж — Сидней — Торонто, 1973. — 854 с.
- Життя і смерть полковника Коновальця. — Історична бібліотека. Ч. 8. Серія «Сини України». — Львів : Червона калина, 1993. — 328 с.
- Кот С. І. Мельник Андрій Атанасович [ 15 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 597. — .
- Лазарович М. Легіон Українських січових стрільців: формування, ідея, боротьба. — Тернопіль : Джура, 2005. — 592 с.
- Мірчук П. Нарис історії ОУН. 1920—1939 роки. Видання третє, доповнене. — К. : Українська видавнича спілка, 2007.
- Науменко К. // Український визвольний рух. — Центр досліджень визвольного руху, Інститут українознавства ім. І.Крип'якевича НАН України. — Львів, 2006. — Збірник 8. — C. 11—24.
- . Збірник. — Ч. 2. / Зібрав, упорядкував і зредагував Зиновій Книш. — Торонто : Срібна сурма, 1963.
- Українські січові стрільці 1914—1920. / За ред. Б. Гнатевича. — Репринт. відтворення з вид. 1935 р. — Львів : Слово, 1991. — 160 с.
Посилання
- АНДРІЙ МЕЛЬНИК | Програма «Велич особистості» | 2014 (ВІДЕО)
- Володимир Гінда. Андрій Мельник більше був військовим, ніж політиком [ 20 грудня 2015 у Wayback Machine.] // Zbruch, 12.12.2015.
- Роман Долинський. Паломництво до наших героїв.
- Збройні формування ОУН — Мельника у 1943—1944 р. на Волині [ 17 грудня 2016 у Wayback Machine.].
- Червак Богдан. «Найкраща людина, яку українці можуть мати за вождя». До 120-річчя голови ОУН Андрія Мельника. // Історична правда, 14.12.2010 [ 20 грудня 2010 у Wayback Machine.] (востаннє перевірено 18.12.2010).
- ВІДЕОекскурсія виставкою «Андрій Мельник — воїн і соборник» у Національному музеї історії України
Попередник Євген Коновалець | ![]() | 2-й Голова ОУН 1938-1964 | ![]() | Наступник Олег Штуль-Жданович |
Попередник Петро Бакович | ![]() | 3-й Крайовий комендант УВО 1923-1924 | ![]() | Наступник Ярослав Індишевський |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Melnik U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z takim im yam Melnik Andrij Andri j Atanasovich Me lnik 12 grudnya 1890 Volya Yakubova Drogobickij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Avstro Ugorshina nini Drogobickij rajon Lvivska oblast Ukrayina 1 listopada 1964 Keln FRN ukrayinskij derzhavnij vijskovij ta politichnij diyach Polkovnik armiyi UNR Golova Provodu Ukrayinskih Nacionalistiv drugij golova OUN 1938 1964 Odin z najblizhchih soratnikiv polkovnika ta zasnovnika OUN Yevgena Konovalcya Andrij Atanasovich MelnikAndrij Atanasovich MelnikAndrij Melnik 1940 rik2 j Golova OUN23 travnya 1938 1 listopada 1964Poperednik Yevgen KonovalecNastupnik Oleg Shtul Zhdanovich1 j krajovij komendant UVO1922 1924Poperednik Posada zaprovadzhena Do cogo Yevgen Konovalec yak Golova UVO Nastupnik Yaroslav Indishevskij Narodzhennya 12 grudnya 1890 1890 12 12 Volya Yakubova Drogobickij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Avstro Ugorshina nini Drogobickij rajon Lvivska oblast UkrayinaSmert 1 listopada 1964 1964 11 01 73 roki Keln FRNPohovannya LyuksemburgNacionalnist ukrayinecKrayina Polska Respublika i UNRReligiya UGKCPartiya UVO 1920 1929 OUN 1929 1 listopada 1964 Batko Atanas MelnikMati Mariya KovalShlyub Sofiya Fedak Vijskova sluzhbaRoki sluzhbi 1918 1964Prinalezhnist Armiya UNRRid vijsk Sichovi StrilciZvannya Poruchnik ober lejtenant PolkovnikBitvi Persha svitova vijna Boyi za goru Makivku Antigetmanske povstannya Bitva pid Motovilivkoyu Radyansko ukrayinska vijna Boyi za ArsenalNagorodi Voyennij hrest UNR Mediafajli b u VikishovishiVislovlyuvannya u Vikicitatah Odin z organizatoriv spivzasnovnikiv Sichovih Strilciv ta jogo provodu Strileckoyi Radi ta Ukrayinskoyi Vijskovoyi Organizaciyi Pid chas stvorennya OUN perebuvav u Lvovi pid postijnim naglyadom polskoyi tayemnoyi policiyi takozh mav zaboronu vid polskoyi okupacijnoyi vladi pokidati Lviv Cherez sho Andrij Melnik ne zmig vzyati uchast u pershomu kongresi ukrayinskih nacionalistiv u Vidni Prote navit pri comu chleni PUN ta providni diyachi OUN vvazhali ta vidnosili Andriya Melnika do spivzasnovnikiv OUN Odin z organizatoriv vbistva ministra vnutrishnih sprav Polshi Bronislava Perackogo Odin z iniciatoriv progoloshennya vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayinskoyi Derzhavi u Kiyevi Same tomu pohidni grupa OUN 5 zhovtnya 1941 roku utvorila u Kiyevi Ukrayinsku Nacionalnu Radu UNRada u Kiyevi 1941 1942 yaka progolosila vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayinskoyi Derzhavi Odin z iniciatoriv ob yednannya troh osnovnih ukrayinskih derzhavnih centriv Lvivskoyi Ukrayinska Nacionalna Rada u Lvovi ta Kiyivskoyi UNRadi Ukrayinska Nacionalna Rada u Kiyevi 1941 1942 a takozh Centralnoyi Narodnoyi Radi Karpatskoyi Ukrayini Tim samim bulo stvoreno Vseukrayinsku Nacionalnu Radu VUNR Andrij Melnik razom z Stepanom Banderoyu Andriyem Livickim ta Pavlom Skoropadskim stav spivzasnovnikom Ukrayinskogo Nacionalnogo Komitetu Pislya zavershennya drugoyi svitovoyi vijni buv iniciatorom konsolidaciyi ukrayinskih samostijnickih sil sho prizvelo do stvorennya Ukrayinskoyi nacionalnoyi radi Buv iniciatorom stvorennya ta ideolog nadpartijnogo Svitovogo Kongresu Vilnih Ukrayinciv Bagatolitnij v yazen polskih tyurem v yazen nimeckogo konctaboru Zaksengauzen Zaboroniv chlenam OUN mstitisya chlenam OUN b za fizichne znishennya chleniv OUN Poslidovnij prihilnik vidnovlennya nezalezhnosti na vsih yiyi etnichnih zemlyah Vidpovidno do ukrayinskogo zakonodavstva mozhe buti zarahovanij do borciv za nezalezhnist Ukrayini u HH storichchi ZhittyepisRodina ta pochatok zhittyevogo shlyahu Batko Atanas Melnik buv gromadskim diyachem druzhiv z rodinoyu Ivana Franka Mati Mariya Koval rano pomerla vid tuberkulozu batko odruzhivsya vdruge i machuha Pavlina Matchak vihovala Andriya pislya smerti jogo ridnogo batka U drugomu shlyubi narodilas Nataliya 1903 r n sestra Andriya Piznishe Andrij dopomagav sestri nadsilav koshti dlya navchannya pleminnika Lyubomira u gimnaziyi Za rodinni zv yazki z Andriyem sim yu Nataliyi bulo represovano 1950 mu roci vsyu sim yu cholovika ta p yat ditej bulo vidpravleno u zaslannya v sibirske specposelennya Nataliyu bulo zadusheno pid chas zatrimannya yiyi rodina povernulas v Ukrayinu u 58 mu roci Z 1897 po 1900 roki navchavsya v narodnij shkoli v Sambori i Drogobichi a z 1900 po 1905 roki v gimnaziyi v Drogobichi a zgodom u gimnaziyi v Striyu yaku zakinchiv u 1910 roci U 1910 1912 rokah vazhko hvoriv dvichi operovanij u Lvovi i Drogobichi Z 1912 po 1914 roki navchavsya u studiyi u Visokoyi Shkoli Zemelnoyi Upravi u Vidni U lavah Legionu Ukrayinskih Sichovih Strilciv Poruchnik USS Andrij Melnik 1914Andrij Melnik 1919 rik U 1914 roci u Lvovi dobrovolcem vstupiv do lav Legionu Ukrayinskih Sichovih Strilciv Piznishe pereyihav do Gorondi na Zakarpatti u 1914 roci v comu seli diyav punkt vishkolu Legionu USS V tomu zh roci piznoyu osinnyu virushiv na front v Karpatah Z 1914 po 1916 roki voyuvav na avstrijsko rosijskomu fronti Brav uchast u Karpatskih boyah Legionu USS Pikuj Makivci i v pohodi z Karpat na Podillya na Zolotu Lipu pid Zavalovom i Stripoyu Galich Sosniv Ishkiv Lisonya v stepeni zvanni chetarya suchasna vidpovidnist lejtenant i poruchnika suchasna vidpovidnist starshij lejtenant Po svidchennyu ochevidciv buv horobrim starshinoyu ta osobisto ocholyuvav nastup V boyah na gori Lisonya pid Berezhanami razom zi svoyimi pobratimami potrapiv u moskovskij polon Piznoyu osinnyu 1916 roku pislya kilkamisyachnoyi mandrivki z Romanom Sushkom Mihajlom Matchakom Vasilem Kuchabskim Ivanom Andruhom ta inshimi polonenimi galichanami buli vidpravleni u tabir dlya vijskovopolonenih u Caricini suchasnij Volgograd nad Volgoyu Tam Melnik vpershe zustrivsya iz starshinoyu legionu USS Yevgenom Konovalcem yakij potrapiv u moskovskij polon u 1915 roci Pid vesnu 1917 roku A Melnika razom z inshimi polonenimi z legionu USS z yakimi potrapiv u polon vidpravlyayut na 50 verstv na pivnich do miscevosti Dubovka Tam buv roztashovanij inshij tabir dlya vijskovopolonenih Z yakogo voni vtekli Uchast u pershih vizvolnih zmagannyah Shtab Sichovih Strilciv pislya rozformuvannya 1920 sidyat zliva napravo Mihajlo Matchak Andrij Melnik Yevgen Konovalec Roman Sushko Ivan Dankiv stoyat zliva napravo Ivan Andruh Roman Dashkevich Vasil Kuchabskij Yaroslav ChizhKonferenciya Nachalnoyi Komandi UVO Oliva berezen 1923 Zliva napravo sidyat Volodimir Bemko Andrij Melnik Yevgen Konovalec Volodimir Celevich Yaroslav Selezinka Yaroslav Indishevskij stoyat Petro Bakovich Yuliyan Golovinskij Osip Rev yuk Pavlo Merkun 7 sichnya 1918 grupa ukrayinskih starshin sered yakih Melnik Mihajlo Matchak Roman Sushko ta inshi organizuvali vtechu z polonu i cherez Orel Bryansk i Gomel dobralisya do Kiyeva de priyednalisya do Galicko Bukovinskogo Kurenya yakij stav zarodkom formaciyi Sichovih Strilciv U sichni 1918 roku stav odnim z organizatoriv Kurenya sichovih strilciv Z sichnya 1918 roku buv priznachenij nachalnikom shtabu kurenya Protyagom sichnya bereznya 1918 roku brav uchast v boyah za Kiyiv yak komandir kurenya Sichovih Strilciv 3 bereznya 1918 roku uchasnik zvilnennya Kiyeva pri spivuchasti kurenya Sichovih Strilciv ta organizaciyi vijskovogo paradu na Sofijskij ploshi U berezni kvitni 1918 roku zajmavsya formuvannyam 1 polku Sichovih Strilciv v Kiyevi v ranzi sotnika a pislya sformuvannya polku staye nachalnikom jogo shtabu Iz serpnya po listopad 1918 roku bere uchast v formuvanni Okremogo Zagonu Sichovih Strilciv v Bilij Cerkvi v zvanni vijskovogo starshini yak pomichnik komandira zagonu 16 listopada 1918 bere uchast v povstanni proti getmanshini i v pohodi na Kiyiv Osadnogo Korpusu Sichovih Strilciv 18 listopada 1918 roku ocholyuyuchi shtab Okremogo Zagonu Sichovih Strilciv rozrobiv plan i brav uchast u Motovilivskomu boyu Pislya zdobuttya Kiyeva Direktoriyeyu Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Melniku prisvoyeno vijskove zvannya otamana generala vijsk UNR U sichni 1919 roku Strilecka Rada tayemno zaproponuvala Simonu Petlyuri zaprovaditi vijskovu diktaturu Prote ne bazhayuchi brati na sebe povnu vidpovidalnist vin vidmovivsya Cherez ce buv zaproponovanij inshij proyekt reformuvannya derzhavnoyi vladi pid nazvoyu Triumvirat do yakogo povinni buli uvijti Simon Petlyura Yevgen Konovalec Andrij Melnik 13 sichnya 1919 roku v yakosti timchasovo vikonuvacha obov yazkiv komandira osadnogo korpusu vidaye Nakaz komandi osadnogo Korpusu ch 22 v yakomu nakazuye viddavati pid vijskovo polovij sud vsih provokatoriv yaki poshiryuyut chutki pro mozhlivist yevrejskih pogromiv abo agituyut za nih i rozcinyuvati yih yak zlochinciv yaki vistupayut suproti UNR 16 sichnya 1919 roku tak zvana derzhavna narada v yakij vzyali uchast chleni Direktoriyi uryadu riznih politichnih partij proyekt Triumviratu buv vidkinutij Pislya cogo Strilecka Rada virishila usunutis vid vtruchannya do politichnogo zhittya ta vidmovitis mati svogo predstavnika u Direktoriyi UNR V sichni lipni 1919 roku priznachayetsya nachalnikom shtabu Diyevoyi Armiyi UNR 23 lipnya 1919 bere uchast v peremozhnij Karabchiyivskij operaciyi na i pivden vid Proskurova yak pomichnik komandira Korpusu SS 4 grudnya 1919 roku v misti Chortoriyi suchasna Nova Chortoriya vidbulas narada vsih komandiriv okremih chastin armiyi UNR v prisutnosti Golovnogo Otamana Simona Petlyuri ta Prem yer ministra UNR Isaka Mazepi bulo uhvaleno rishennya likviduvati regulyarne vijsko i perejti do partizanshini Vsi starshini korpusa Sichovih Strilciv odnogolosno virishili zdemobilizuvati Korpus i nadati vsim pravo viboru abo priyednatis do povstanskoyi armiyi Pershogo zimovogo pohodu abo povernutis dodomu V grudni 1919 roku zahvoriv na tif perevezenij do shpitalyu do Rivnogo zvidki pislya oduzhannya viyizhdzhaye do Lucka Tam zatrimanij polyakami ta vidpravlenij do taboru internovanih v yakomu buv i Yevgen Konovalec Piznishe Yevgen Konovalec pishe U cej zhe chas perebuv polkovnik Andrij Melnik najtyazhchij rid sinogo plyamistogo tifu Vesnoyu 1920 roku perebuvaye zakordonom razom iz inshimi chlenami Strileckoyi Radi Andrij Melnik ta Yevgen Konovalec Okolici Vidnya 1921 rik Na pochatku kvitnya 1920 roku rozporyadzhennyam Golovnogo Otamana Simona Petlyuri ukrayinskim vijskovim agentom u Chehoslovachchini z odnochasnim vikonannyam obov yazkiv revizora vijskovih misij UNR za kordonom bulo priznacheno Andriya Melnika U 1920 roci razom z Ye Konovalcem ta inshimi starshinami staye spivzasnovnikom Ukrayinskoyi vijskovoyi organizaciyi UVO U 1920 1921 roku inspektor vijskovih misij UNR u Prazi 1922 roku zakinchuye studiyu u Visokij shkoli Zemelnoyi Upravi u Vidni zi stepenem inzhenera lisivnictva rivnochasno spovnyayuchi funkciyi predstavnika UVO za kordonom Povernennya do Galichini Uchast v UVO ta gromadsko politichnij diyalnosti 30 veresnya 1922 roku povertayetsya do Galichini cherez kilka dniv jogo zaareshtovuyut ale shvidko zvilnyayut U grudni cogo zh roku obijnyav posta Krayevogo Komandanta UVO po viyizdi z krayu polkovnika Yevgena Konovalcya Pidtverdzhennya togo sho polk Melnik pislya viyizdu polkovnika Ye Konovalcya stav pershim Krajovim Komandantom UVO ta ocholiv novostvorenu Krajovu Komandu UVO mi znahodimo u svidchennyah chlena nachalnoyi ta krajovoyi Komandi UVO D Gerchanivskogo ta chlena Nachalnoyi Komandi UVO V Bemka U chervni 1923 roku peredav povnovazhennya Krajovogo Komandanta UVO Yaroslavovu Indishevskomu Protyagom 1923 1924 roku inzhener lisnictva v greko katolickij mitropoliyi v Pereginsku tam i areshtovanij polyakami vesnoyu 1924 roku 1924 1928 roki v yazen polskih tyurem Zasudzhenij do 5 rokiv v procesi Basarabovoyi u Lvovi Perebuvav u v yaznicyah Batoriya i Brigidkah u Lvovi de piddavavsya zhorstokomu katuvannyu 28 lyutogo 1929 roku odruzhivsya z dochkoyu Stepana Fedaka Sofiyeyu Fedak Melnik yaka bula z nim prodovzh vsogo jogo zhittya Z 1929 do 1938 rokiv legalno pracyuvav yak inspektor lisiv greko katolickoyi mitropoliyi u Lvovi tam znajomitsya z majbutnim lyuksemburzkim knyazem Feliksom Z 1932 po 1938 rokiv obijmav posadu chlena pravlinnya vidavnichoyi spilki Dilo V kinci veresnya 1930 roku zibrav ta nadav koshti na prohannya Matviya Stahiva dlya rozgortannya akciyi za kordonom proti politiki Pacifikaciyi Galichini Na toj moment PUN ta UVO vzhe provodila vidpovidni akciyi 1933 1938 roku golova Golovnoyi Radi Katolickoyi Akciyi Ukrayinskoyi Molodi Orli nacionalistichna katolicka organizaciya Prohannya ocholiti danu organizaciyu Melnik otrimav vid mitropolita A Sheptickogo Melnik vhodiv do skladu Tovaristva ukrayinskih kombatantiv Moloda Gromada Z 24 po 28 grudnya 1934 roku brav uchast u mizhpartijnij naradi u Lvovi na yakij bulo stvoreno Pidgotovku Komisiyu dlya sklikannya Vseukrayinskogo Svitovogo Kongresu Z 1929 1938 roku chlen senjoratu UVO ta golova Senatu OUN Z 1929 po 1938 roki vikonuye obov yazki predstavnika PUN na zahidnoukrayinskih zemlyah Vin pidtrimuye postijnij kontakt z Ye Konovalcem otrimuye vid nogo direktivi ta vikonuye jogo rozporyadzhennya U serpni 1937 roku vidbuv za kordon dlya osobistoyi zustrichi z polkovnikom Ye Konovalcem yaka vidbulas u Tatrah na Shirbskim Ozeri Otrimav vid nogo propoziciyu uvijti do skladu Provodu Ukrayinskih Nacionalistiv ta obijnyati posadu jogo zastupnika Oformlennya cogo malo b nastupiti na II VZUN v nastupnomu 1938 roci Na sho vin odrazu pogodzhuyetsya Ya ne zvolikav z vidpoviddyu i ne prosiv chasu do nadumi a vidrazu zayaviv koli vin uvazhaye sho meni treba ce zrobiti sho vin proponuye to ya svidomij vagi spravi pidu nazustrich jogo bazhannyu 23 travnya 1938 roku v Rotterdami vbito polkovnika Ye Konovalcya Cherez dekilka tizhniv misyaciv pislya smerti Ye Konovalcya vidbuvayetsya zustrich Melnika z dekilkoma chlenami PUN vid nih Melnik diznayetsya pro zapovit Ye Konovalcya Vidpovidno do zapovitu u vipadku smerti Ye Konovalcya povinen ocholiti PUN j OUN 30 serpnya 1938 roku pislya blagoslovennya mitropolita A Sheptickogo viyizhdzhaye za kordon poklikanij vuzhchim PUN obijnyati posadu golovi PUN Golova OUN Pershi diyi na choli organizaciyi 11 zhovtnya 1938 roku vuzhchim provodom PUN vinesena postanova pro priznachennya polkovnika Melnika golovoyu Provodu Ukrayinskih Nacionalistiv Pidpisanti postanovi Omelyan Senik Gribivskij Yaroslav Baranovskij Limnickij Rihard Yarij Karpat 12 zhovtnya 1938 roku obijnyav obov yazki golovi PUN U zhovtni togo zh roku vidav zaklik do chleniv OUN shob voni pidtrimali zakarpatskih ukrayinciv u borotbi za nezalezhnist 15 bereznya 1939 roku ogoloshuye vidozvu do ukrayinskih nacionalistiv po podiyah v Karpatskij Ukrayini 21 lipnya 1939 roku u Veneciyi v prisutnosti Golovi PUN polkovnika Melnika ta Prezidenta Karpatskoyi Ukrayini A Voloshina pidpisuyetsya Akt vzayemovidnosin i napryamnih spivpraci mizh Provodom Ukrayinskih Nacionalistiv i Uryadom Karpatskoyi Ukrayini U akti zaznachayetsya Vihodyachi z zasadi sobornosti ukrayinskoyi naciyi obidvi storoni tverdo obstoyuyut stanovishe nevidrivnosti Karpatskoyi Ukrayini vid ukrayinskih zemel i zayavlyayut sho princip sobornosti ukrayinskih zemel ne mozhe buti narushenij U travni 1939 roku robiv zahodi shob perevesti chastinu PUN do nejtralnoyi krayini Ispaniyi a zgodom Portugaliyi Krajnij zliva Polkovnik Andrij Melnik na mogili Polkovnika Yevgena Konovalcya 1939 abo 1940 rik U chervni 1939 roku mizh OUN ta nimeckoyu vijskovoyu rozvidkoyu bulo ukladeno ugodu pro stvorennya ukrayinskogo diversijnogo pidrozdilu yakij mav buti perepravlenij u Polshu z teritoriyi Slovachchini abo povitryanim shlyahom cherez Shidnu Prussiyu i pid chas vibuhu antipolskogo povstannya u Shidnij Galichini mav posiliti jogo uchasnikiv Melnik zustrichavsya z golovoyu nimeckoyi vijskovoyi rozvidki Abveru Vilgelmom Kanarisom Za spogadami Osipa Bojdunika a takozh inshih providnih chleniv PUN j OUN vidmovivsya vid povstannya na tilah polskoyi armiyi u vipadku vijni yaksho Nimechchina ne ogolosit chitkoyi svoyeyi poziciyi stosovno nezalezhnosti Ukrayini 26 serpnya 1939 roku v Rimi vidbuvsya II Velikij zbir Ukrayinskih nacionalistiv sho uhvaliv politichnu programu Organizaciyi ukrayinskih nacionalistiv progolosheno ukrayinskij nacionalizm ideologiyeyu OUN vstanovleno potrebu rozbudovi ustroyu Ukrayinskoyi derzhavi na zasadah naciokratiyi golovoyu OUN nadali obrano A Melnika U pershij polovini 1939 roku PUN visunuv proyekt sklikannya vseukrayinskogo kongresu dlya stvorennya ukrayinskoyi reprezentaciyi uryadu Kongres povinen buv vidbutis u SShA a reprezentaciyi roztashovuvatis u Parizhi U veresni zhovtni 1939 roku nadaye vidpovidni direktivi Ukrayinskomu Narodnomu Soyuzi u Franciyi shob zapobigti mobilizaciyi ukrayinciv do polskoyi armiyi organizovanoyi Generalom Sikorskim Vede peremovini z francuzkimi uryadovimi kolami pro nadannya dozvolu dlya formuvannya Ukrayinskogo legionu U zhovtni 1939 roku za iniciativoyu PUN v Krakovi stvoreno dopomogovij komitet emigrantam iz zahidnih ukrayinskih zemel yakij zgodom buv peretvorenij v Ukrayinskij Centralnij Komitet z sistemoyu lokalnih dopomizhnih komitetiv i diyav nezalezhno vid OUN Iz pochatkom radyansko finskoyi vijni pidtrimuye iniciativi pro dopomogu ukrayinskim polonenim u Finlyandiyi ta stvorennya z nih ukrayinskih chastin pro sho bulo peredano list Ye Onackij u posolstvo Finlyandiyi v Rimi Z sichnya po lyutij 1940 roku provodit cherez profesora Ye Onackogo peremovini z Andriyem Livickim ta inshimi politichnimi diyachami UNR shodo konsolidaciyi zusil u borotbi za vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayinskoyi Derzhavi Melnik visuvaye vimogu do ochilnikiv UNR denonsuvati Varshavskij dogovir i provoditi bud yaki peregovori z polskoyu storonoyu na poziciyi sho zahidni zemli Ukrayini povinna nalezhati Ukrayinskij Derzhavi Rozkol OUN Na pochatku 1940 v organizaciyi vidbuvsya konflikt perevazhno mizh starshimi chlenami yaki prozhivali u emigraciyi z odniyeyi storoni ta molodoyu generaciyeyu perevazhno kolishnimi politichnimi v yaznyami na choli iz Stepanom Banderoyu z inshoyi U sichni 1940 roci zustrivsya iz Stepanom Banderoyu ta zaproponuvav jomu post referenta organizacijnih sprav krayu pri Golovi PUN ta vvedennya jogo do skladu PUN Stepan Bandera vidmovivsya vid tih funkcij visunuvshi domagannya personalnih zmin u skladi PUN 22 bereznya 1940 roku otrimav listi vid predstavnikiv krajovikiv z vimogoyu provesti sudove rozsliduvannya po Yaroslavu Baranovskomu ta Omelyanu Seniku a takozh usunuti yih vid chlenstva v PUN na chas sudovogo rozglyadu U zv yazku z cim zaprosiv Stepana Banderu na zustrich dlya poyasnennya cih vimog 5 kvitnya 1940 roku v Italiyi zustrichayetsya zi Stepanom Banderoyu yakij peredav jomu postanovi revolyucijnogo PUN Peregovori v Rimi ne vregulyuvali rozbizhnostej Konflikt nabrav gostrih form i prizviv do rozkolu Chastina OUNivciv na choli z S Banderoyu v lyutomu 1940 roku v Krakovi utvorili Revolyucijnij Provid OUN j obrali sobi nazvu OUN b piznishe OUN sd OUN r a insha chastina zalishilasya v OUN na choli z Golovoyu PUN polk Andriyem Melnikom Z bereznya po serpen 1940 roku namagayetsya porozumitis zi Stepanom Banderoyu ta revolyucijnim PUN Shukayut mozhlivosti dlya vidnovlennya yednosti OUN Pislya provalu peregovoriv sklikaye Revolyucijnij Tribunal OUN U lipni 1940 roku viyizhdzhaye z Italiyi do Nimechchini a same do Generalnoyi guberniyi planuyuchi vernutisya zgodom nazad ale nimecki politichni kola pereshkodili otrimannya vizi v Italijskogo uryadu Priyizd Melnika do Generalnoyi guberniyi buv pov yazanij z tim sho Melnik she raz sprobuvav vidnoviti yednist OUN ta virishiti krizu vseredini OUN U veresni 1940 roku pribuvaye do Krakova de vidbuvsya Revolyucijnij Tribunal OUN yakij uhvaliv rishennya viklyuchiti Stepana Banderu ta jogo prihilnikiv iz organizaciyi ta vinosit smertnij virok Stepanu Banderi ta Yaroslavu Stecku Golova PUN polk Melnik skasovuye rishennya Revolyucijnogo Tribunalu pro smertnij virok Stepanu Banderi ta jogo soratnikam dodaye do rishennya tribunalu mozhlivist reabilitaciyi yih u vipadku kayattya ta prodovzhennyam nimi pidpilnoyi antibilshovickoyi diyalnosti Diyalnist v umovah vijni z SRSR U pershij polovini 1941 roku doruchiv organizuvati pohidni grupi OUN dlya vidpravlennya na shid i zveliv deyakim providnim diyacham OUN takim yak Oleg Olzhich Mikola Sciborskij Senik Omelyan Mikola Kapustyanskij Chemerinskij Orest Ivan Rogach i bagatom inshim virushiti vglib ukrayinskih zemel i na miscyah vplivati na podalshij rozvitok podij 11 travnya 1941 roku otrimuye list vid profesora Luki Bicha u yakomu toj vislovlyuye svoyu dumku shodo politichnogo stanovisha Kubani j pivdenno shidnih kordoniv zaznachivshi sho perevazhna bilshist naselennya Kubanskogo Krayu stanovlyat ukrayinci i sho vin povinen nalezhati 22 chervnya 1941 roku PUN nadsilaye instrukciyu vsomu aktivu OUN nakazuyuchi pochati stvoryuvati vijskovi zagoni ta ob yednannya j ne dopuskati yih do sutichok z nimcyami zajmati rizni tereni j rozbudovuvati tam usi formi derzhavnogo zhittya Nagromadzhuvati j zaohochuvati zasobi zokrema bojovogo harakteru shob mati zmogu yih vikoristati v piznishomu etapi koli v bagato vazhchih umovinah dovedetsya dali provaditi borotbu 29 chervnya 1941 roku vistupiv z iniciativoyu stvoriti Generalnu Radu Kombatantiv ta Voyenno Istorichnu Radu Na choli pershoyi stav general M Omelyanovich Pavlenko a sekretarem buv polkovnik Viktor Malec na choli drugoyi general Mikola Kapustyanskij Dani strukturi povinni buli stati Generalnim Shtabom stvorenoyi ukrayinskoyi nacionalnoyi armiyi 30 chervnya 1941 roku zvertayetsya do ukrayinciv iz zaklikom ob yednatis pid odnim praporom pid odnim provodom zaradi viborennya tilki odin shlyah stoyit pered nami yak pered Organizaciyeyu Ukrayinskih Nacionalistiv stati na sluzhbu Ukrayinskoyi derzhavi 6 lipnya 1941 roku zvertayetsya iz zayavoyu do ukrayinciv ta zaklikaye tih hto pishov proti PUN povernutis do organizaciyi Zaznachaye pro gotovnist zabuti vse sho bulo do cogo yaksho viyavlyat voni dobru volyu j shiru ohotu zavernuti na pravilnij shlyah i stati pid odnim Provodom 7 lipnya 1941 roku nadsilaye lista cherez viddil Abveru v Krakovi do Adolfa Gitlera u yakomu prosit nadati dozvil umozhliviti utvorennya ukrayinskoyi bojovoyi chastini 7 lipnya 1941 roku otrimav list vid mitropolita Andreya Sheptickogo v yakomu toj zaznachaye sho vsya ukrayinska gromadskist vimagaye pripinennya superechki mizh nim ta Stepanom Banderoyu i sho vin viznaye Yaroslava Stecka pidleglim yak polkovnika Andriya Melnika tak i Stepana Banderi 28 lipnya 1941 roku protestuye u listi do Genriha Gimmlera proti vklyuchennya shidnoyi Galichini do General gubernatorstva Naprikinci lipnya 1941 roku zaareshtovanij razom z druzhinoyu za nakazom golovi Gestapo Genriha Myullera ta primusovo vidpravlenij do Berlinu de perebuvaye po 26 sichnya 1944 roku pid domashnim areshtom ta postijnim naglyadom Gestapo 5 serpnya 1941 roku mizh predstavnikami PUN i komandirom Poliskoyi Sichi zgodom UPA otamanom Tarasom Bulboyu Borovcem dosyagnuto domovlenist pro spivpracyu 19 serpnya 1941 roku otrimuye lista vid General poruchnika Kubanskogo Kozachogo Vijska Andriya Shkuro v yakomu vin zgoloshuyetsya stati pid prapor OUN ta ogoloshuye pro namiri pro vklyuchennya kozactva do skladu ukrayinskih samostijnickih formacij Chasi sho yih teper perezhivayemo pokladayut na vsih Ukrayinciv obov yazok skupchennya vsih tvorchih sil pid odnim provodom u borotbi z vidvichnim vorogom Ukrayinskoyi Naciyi dlya viborennya yiyi suverennogo derzhavnogo zhittya v usih yiyi etnografichnih granicyah 5 veresnya 1941 rok zvertayetsya do chleniv OUN cherez vbivstva chleniv PUN Omelyana Senika Gribivskogo ta Mikoli Sciborskogo Nazivaye ubivc nacionalnimi zradnikami bozhevilnimi yaki kopayut mogilu Batkivshini U zhovtni 1941 roku za iniciativoyu Melnika j PUN u Kiyevi stvoreno vidavnictvo Ukrayinske Slovo golovnim redaktorom yakoyi stav Ivan Rogach zasnovano chasopis i takozh Klub im getmana Pavla Polubotka Bula stvorena takozh Ukrayinska Nacionalna Rada na choli yakoyi staye profesor Mikoloyu Velichkivskim PUN vidaye instrukciyu shob nacionalisti buli gotovi do spivpraci z Ukrayinskim Centralnim Komitetom na choli z profesorom Volodimirom Kubijovichem a takozh z Ukrayinskoyu nacionalnoyu radoyu u Lvovi M Velichkivskij yak pozapartijna figura stav golovoyu Ukrayinskoyi nacionalnoyi radi v Kiyevi stvorenu 5 zhovtnya 1941 roku OUN pid provodom Golovi PUN polk Melnika Za svoyeyu strukturoyu cya politichnoyu spryamovanistyu UNRada nagaduvala Centralnu Radu chasiv Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Ce simvolizuvalo spadkoyemnist derzhavnickoyi tradiciyi UNRada skladalasya zi 130 delegativ yaki predstavlyali vsi ukrayinski zemli ta ne bula odnopartijnoyu formaciyeyu Do yiyi skladu uvijshli chleni riznih politichnih napryamiv vid getmanciv do nacionalistiv Kerivnim yadrom stala prezidiya do yakoyi krim profesora M Velichkivskogo vvijshli inzhener Anton Baranivskij geolog Ivan Dubina i chlen provodu OUN Osip Bojdunik Na preskonferenciya M Velichkivskij razom z V Bagaziyem progolosiv A Melnika yedinim zakonnim golovoyu Ukrayini a takozh vidnovlennya ukrayinskoyi derzhavnosti sho bulo negativno sprijnyato nimeckoyu vladoyu 6 lyutogo 1942 roku kiyivske gestapo zaareshtuvalo M Velichkivskogo ale rejhsministr okupovanih shidnih teritorij Alfred Rozenberg nakazav vipustiti jogo z tyurmi Naprikinci grudnya 1941 roku otrimuye zvit vid sekretarya Ukrayinskoyi Nacionalnoyi Radi v Kiyevi pro podiyi v Ukrayini Melnik provodit naradu z chlenami PUN ta providnim chlenami OUN yaki v toj chas perebuvali u Berlini Pislya naradi uhvalyuyut rishennya pidgotuvati memorandum ta napraviti jogo Adolfu Gitleru rozpochavshi zahodi zi stvorennya ukrayinskogo vsenacionalnogo frontu z odnim politichnim centrom pid nazvoyu Ukrayinska Verhovna Rada 15 sichnya 1942 roku nadsilaye memorandum do Adolfa Gitlera z vimogami pripiniti nishivnu nimecku politiku v Ukrayini Cej dokument okrim nogo pidpisali Golova UNRadi v Kiyevi profesor Mikola Velichkivskij Golova Ukrayinskoyi Nacionalnoyi Radi u Lvovi mitropolit Andrij Sheptickij Zastupnik Golovi Direktoriyi UNR Andrij Livickij Golova Ukrayinskih Kombatantskih Organizacij general Omelyanovich Pavlenko okremo cherez politichni chinniki pidpisav Getman Pavlo Skoropadskij Fotokopiyi memorandumu takozh buli peredani inozemnim posolstvam i poslam yaki buli akreditovanimi u Berlini Protyagom sichnya lyutogo 1942 roku z iniciativi PUN roblyatsya sprobi nalagoditi kontakti z derzhavami sho nalezhat do Osi Nalagodzhennya vidbuvayutsya z finskim horvatskim ispanskim ta italijskim posolstvami Metoyu tih zv yazkiv bulo perekonati soyuznikiv Nimechchini v pomilkovosti nimeckoyi politiki shodo Ukrayini i cherez nih vplinuti na yiyi zminu 24 25 travnya 1942 roku za iniciativoyu PUN vidbulasya Pochayivska konferenciya OUN na yakij zastupnikom polkovnika Andriya Melnika i golovoyu Provodu v Ukrayini obrali Olega Kandibu Olzhicha prihilnika antinimeckogo kursu Za jogo iniciativoyu ounivci pristupili do formuvannya vijskovih zagoniv chastina z yakih uvijshli do vijskovih formuvan Tarasa Bulbi Borovcya Aresht nimcyami ta konctabir Do 26 sichnya 1944 roku Melnik perebuvav pid domashnim areshtom u Berlini ale pid postijnim naglyadom gestapo prodovzhuvav ocholyuvati PUN ta OUN Melnik tayemno zustrichavsya z predstavnikami OUN yaki nadavali jomu operativnu informaciyu pro stan podij v Ukrayini ta vidpravlyav cherez nih vidpovidni direktivi nazad do Ukrayini Protyagom cogo chasu Melnik takozh zustrichavsya ta viv peremovini z predstavnikami ukrayinskih samostijnickih sil z metoyu konsolidaciyi zusil zadlya vidnovlennya ukrayinskoyi derzhavi Melnik neodnorazovo vidpravlyav rizni memorandumi listi zayavi ta protesti do visokoposadovciv Nimeckoyi derzhavi vklyuchayuchi Adolfa Gitlera z metoyu zminiti nimecku politiku stosovno ukrayinskogo narodu ta vidnoshennya nimeckih politichnih elit do pitannya nezalezhnosti 18 sichnya 1944 roku Melnik razom z druzhinoyu tayemno pokidaye Berlin ta poselyayetsya u Vidni V ci dni diznayetsya pro vbivstvo u Lvovi polkovnika Romana Sushka 26 sichnya 1944 roku Melnik znovu zaareshtovanij razom z druzhinoyu za nakazom golovi Gestapo Genriha Myullera 28 sichnya 1944 roku dostavlenij do Berlina dlya spilkuvannya z Genrihom Myullerom U pershih dnyah bereznya 1944 roku Melnik razom z druzhinoyu dostavlenij do Girsheg v Alpah Gestapo rozmishuye yih u goteli Ifen v yakomu perebuvali rizni politichni v yazni Razom z nimi pribuv Karl Volf yakij vimagav pidpisati dokument pro pevni zobov yazannya sered yakih bula vidmova vid namagan nalagoditi zv yazok z OUN Golova PUN polk Melnik vidmovlyayetsya pidpisuvati bud yaki dokumenti ta vidmovlyayetsya brati na sebe bud yaki zobov yazannya 27 lipnya 1944 roku Melnik dostavlenij razom z druzhinoyu za nakazom gestapo do Berlina i v toj zhe den vidpravlenij do konctaboru Zaksengauzen v yakomu na toj chas perebuvali vidatni diyachi OUN Oleg Olzhich Stepan Bandera Yaroslav Stecko Yevgen Onackij Dmitro Andriyevskij Volodimir Martinc Denisa Kvitkovskij Oleg Shtul Lapichak Toma Kost Melnik ta bagato inshih ukrayinskih politichnih v yazniv sered yakih Taras Bulba Borovec ta inshi Vid Stepana Banderi diznayetsya pro prisutnih u konctabori soratnikiv ta pro smert Olega Olzhicha Cherez kilka misyaciv na vimogu Stepana Banderi yak peredumovu dlya pochatku bud yakih peregovoriv mizh ukrayinskimi ta nimeckimi politichnimi kolami nimci postupovo zvilnyayut vsih ukrayinskih v yazniv z konctaboru Zaksengauzen ta inshih misc nevoli Prote za inshimi danimi a same za svidchennyami predstavnikiv riznih ukrayinskih samostijnickih sil vsi voni vimagali vid nimciv yak peredumovu do pochatku peregovoriv zvilniti vsih ukrayinskih politichnih v yazniv nezalezhno vid yihnih politichnih perekonan Same tomu mozhna pripustiti sho zvilnennya ukrayinskih politichnih v yazniv v tomu chisli Melnika S Banderi Tarasa Bulbi Borovcya ta inshih vidbulos zavdyaki konsolidovanij vimozi vsih ukrayinskih samostijnickih sil Zvilnennya z konctaboru Diyalnist v ostanni misyaci vijni 17 zhovtnya 1944 roku Melnik zvilnenij razom z druzhinoyu z konctaboru Zaksengauzen ta primusovo dostavlenij do Berlina 18 zhovtnya 1944 roku vidbuvayetsya narada v yakij vzyali uchast Melnik Andrij Livickij Pavlo Skoropadskij Stepan Bandera Rozglyanuvshi propoziciyi nimciv po stvorennyu Ukrayinskogo Nacionalnogo Komitetu yak reprezentaciyi ukrayinstva na terenah Nimechchini voni virishili upovnovazhiti polkovnika Melnika ocholiti UNK pislya jogo stvorennya ta vesti pryami peregovori z nimeckoyu storonoyu Ci peregovori trivali protyagom listopada grudnya 1944 roku i buli visunuti Melnikom nastupni peredumovi nimeckij storoni 1 Peregovori budut vidbuvatisya bezposeredno z nimeckim ministerstvom zakordonnih sprav 2 Nimeckij uryad pidpishe ta ogolosit deklyaraciyu sho Nimechchina raz na vse zrikayetsya vsyakih pretensij na ukrayinski zemli i viznaye pravo ukrayinskogo narodu na samostijnu derzhavu 3 Bude stvorenij Ukrayinskij Nacionalnij Komitet yak yedinij rechnik ukrayinciv u Nimechchini nichim ne zv yazanij z rosijskim Komitetom Vlasova 4 Bude stvorena Ukrayinska Nacionalna Armiya pid ukrayinskim odno cilim komanduvannyam 5 Negajno budut zvilneni z koncentracijnih taboriv i areshtiv usi ukrayinci areshtovani z politichnih chi nacionalnih motiviv V kinci grudni 1944 roku pislya togo yak nimecka storona ne prijnyala peredumov visunutih polkovnikom Melnikom vin vidmovivsya vid podalshih peregovoriv z nimeckoyu storonoyu ta sklav svoyi povnovazhennya pered timi hto jogo nimi nadiliv Za zgodoyu polkovnika Andriya Melnika Stepana Banderi Andrij Livickij Pavla Skoropadskogo golovoyu Ukrayinskogo Nacionalnogo Komitetu buv priznachenij general Pavlo Shandruk V pershij polovini sichnya 1945 roku Melnik sklikaye naradu chleniv PUN i deyakih providnih chleniv OUN yaki na toj chas perebuvali u Berlini Pislya naradi virishuye doruchiti vsim chlenam PUN ta providnim diyacham OUN yakomoga shvidshe pokinuti Berlin ta napravitis na viznachenni chastini Nimechchini de pislya prihodu soyuznikiv voni povinni uvijti z nimi v kontakt ta oznajomiti yih z vizvolnoyu vijnoyu ukrayinskogo narodu rollyu OUN v cij borotbi a takozh poperediti pro zagrozu moskovskogo imperializmu 11 lyutogo 1945 roku Melnik tayemno razom z dvoma chlenami PUN pokinuv Berlin i viyihav na pivdennij zahid do Bad Kissingena U berezeni 1945 roku Melnik povertayetsya do Berlina dlya rozmovi z ukrayincyami Povertayuchis z Berlina pribuv do Vajmara de mav rozmovi z Andriyem Livickim i profesorom Volodimirom Kubijovichem ta inshimi chilnimi osobami ukrayinskogo politichnogo i gromadskogo zhittya sho zupinilisya v Vajmari 7 kvitnya 1945 roku amerikanski vijska zajnyali Bad Kissingen vidpovidno do direktiv sichnevoyi naradi u Berlini chleni PUN sho perebuvali u misti uvijshli u kontakt z predstavnikom Vijskovogo Upravlinnya v Bad Kissingeni i donesli svoyu poziciyu z pitan gromadskogo harakteru vazhlivih dlya ukrayinciv sho opinilisya na teritoriyi Nimechchini vklyuchno z potreboyu dlya nih vidpovidnoyi organizovanoyi formi 27 kvitnya 1945 roku za direktivoyu Melnika chlenami PUN za pidpisom Dmitra Andriyevskiogo ta Osipa Bojdunika a takozh za pidpisom yepiskopa Mstislava buv peredanij memorandum do amerikanskogo komanduvannya a same Vijskovogo Upravlinnya Nimechchina Pislya yakogo ukrayinci yaki perebuvali u taborah viluchalis v okremu grupu vid polyakiv ta rosiyan v taborah de perebuvali ukrayinci dozvolyalos vivishuvati nacionalnij sino zhovtij prapor bulo nalagodzheno postijnij okremij zv yazok mizh ukrayincyami ta amerikancyami Traven 1945 roku Melnik zadlya konsolidaciyi ukrayinskih samostijnickih sil ta stvorennya yedinogo reprezentacijnogo organu domovivshis z Andrij Livickim sklikaye u Bad Kissingena naradu predstavnikiv ukrayinskih samostijnickih sil V Naradi vzyali uchast vid UNR Andrij Livickij Viktor Solovij vid soyuzu Getmanciv Derzhavnikiv Rioznyatovskij Segejda vid OUN Golova PUN polkovnik Andrij Melnik ta Osip Bojdunik vid OUNR delegativ ne bulo I hocha ostatochnoyi konsolidaciyi ne bulo dosyagnuto Vsi prisutni pogodilis z neobhidnistyu prodovzhiti vidpovidni peremovini ta dosyagti ostatochnoyi zgodi Sho v konechnomu rezultati prizvelo do stvorennya Ukrayinskoyi Nacionalnoyi Radi na bazi Derzhavnogo Centru Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Voseni 1945 roku Melnik razom z druzhinoyu viyizhdzhaye do Bad Godesber V toj samij chas cherez Dmitro Andriyevskogo peredav lista do lyuksemburzkogo knyazya Feliksa z yakim poznajomivsya she do vijni pid chas jogo priyizdiv do mitropolichih lisiv z prohannyam pro dozvil na pereyizd do Lyuksemburgu Naprikinci travnya 1946 roku Melnik otrimav dozvil na v yizd do Lyuksemburga i virushaye tudi razom z druzhinoyu 25 travnya 1946 roku Prozhivav u misti Klervo Diyalnist na emigraciyi Sprobi ob yednannya ukrayinskoyi emigraciyi U 1945 roci vidbulis zustrichi predstavnikiv Provodiv OUN i OUNR a v 1948 roci mizh polkovnikom Andriyem Melnikom i Stepanom Banderoyu Peregovori zasvidchili mozhlivist spivpraci v bagatoh spilnih spravah takih yak borotba z primusovoyu repatriaciyeyu reorganizaciya DC UNR organizaciya gromadskogo zhittya ukrayinskoyi diaspori protidiya proradyanskim tendenciyam v politici zahidnih krayin uchast v antikomunistichnih mizhnarodnih formaciyah ta v bagatoh inshih Z 1946 roku Melnik priznachaye chleniv PUN vidpovidalnimi za rizni tereni v Yevropi Tak Oleg Shtul buv priznachenij ochilnikom francuzkogo terenu Providnih diyachiv OUN vidpravlyaye do Kanadi ta SShA Golova PUN polk Melnik staviv za metu rozbuduvati ta posiliti organizacijnu diyalnist v usih derzhavah vilnogo svitu kudi emigruvali ukrayinci Za direktivami PUN zasnovuyutsya vidavnictva chasopisi ta zhurnali Nalagodzhuyetsya vipusk shotizhnevih gazet ta zhurnaliv publikaciyi spominiv uchasnikiv vizvolnih zmagan tosho Okremim napryamkom diyalnosti OUN bulo posilennya yiyi roli v riznih emigracijnih organizaciyah tak golovoyu prezidiyi ukrayinskogo nacionalnogo ob yednannya Kanadi stav Mikola Plav yuk Stvoryuyetsya rizna kooperacijna diyalnist cillyu yakoyi bula vzayemodopomoga mizh ukrayincyami Nalagodzhuyetsya sistema zaluchennya molodi do organizacijnoyi ta politichnoyi akciyi Golovnoyu metoyu stavilos zapobigti asimilyaciyi ukrayinciv i pidgotovka ukrayinskoyi emigraciyi do borotbi za vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayinskoyi Derzhavi U 1947 roci na Tretomu Velikomu Zbori Ukrayinskih Nacionalistiv Melnik obranij dovichnim golovoyu PUN Za jogo iniciativoyu pochavsya proces omolodzhennya PUN Protyagom sichnya lipnya 1948 roku z iniciativi Melnika PUN bere uchast u konsolidacijnih naradah sho zakinchilisya reorganizaciyeyu Derzhavnogo Centru UNR ta stvorennya Ukrayinskoyi Nacionalnoyi Radido skladu yakoyi uvijshli vsi ukrayinski politichni sili krim getmanciv A vzhe na pershij Sesiyi UNRadi 20 lipnya 1948 roku u misti Augsburg sho u Bavariyi shvaleno postanovu pro neobhidnist stvorennya Svitovogo Soyuzu Ukrayinciv zasnovanogo na gromadskih formaciyah Takozh na pershij sesiyi UNRadi bulo uhvaleno kompromisnu deklaraciyu v yakij shvaleno akt Centralnoyi Radi Ukrayini vid 22 sichnya 1918 roku pro vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayinskoyi Derzhavi pid nazvoyu Ukrayinska Narodna Respublika a takozh stvorennya Zahidnoyi Ukrayinskoyi Narodnoyi respubliki aktom 1 listopada 1918 roku ta akt Vseukrayinskogo Trudovogo Kongresu dnya 22 sichnya 1919 roku pro zluku vsih ukrayinskih zemel v odno Sobornu Derzhavu Tim samim de fakto buv vidkinutij Varshavskij dogovir 1920 roku Z ostatochnogo proyektu deklaraciyi bulo vilucheno slova pro ukrayinski zemli vid Tisi do Kubani Protyagom 1947 1959 rokiv Melnik vede listuvannya ta neodnorazovo zustrichayetsya zi Stepanom Banderoyu Nalagodzhuyut spivpracyu po riznih pitan shukayut mozhlivist vidnovlennya yednosti OUN U svoyi listah Stepan Bandera zvertayetsya do polkovnika Andriya Melnika yak do golovi PUN a polkovnik Andrij Melnik do Stepana Banderi yak do velmishanovnogo druga Stepan Bandera pidtrimuye iniciativu polkovnika Andriya Melnika po spilnomu vshanuvannyu v richnicyu zagibeli polkovnika Yevgena Konovalcya U 1948 1957 rokah za direktivoyu Melnika providni chleni OUN ta PUN vhodili do skladu UNRadi ta ekzilnogo uryadu 19 bereznya 1957 roci Melnik zatverdiv postanovu pro vihid frakciyi OUN z UNRadi u zv yazku iz dominuvannya privatnih interesiv pevnih ochilnikiv UNRadi a 2 listopada 1961 roci frakciya OUN povernulos do UNRadi Neodnorazovo Melnik otrimuvav propoziciyi zajnyati visoki posadi v strukturah UNRadi prote zavzhdi vidmovlyavsya U travni 1957 roku Melnik vidviduye Ameriku ta Kanadu vistupayuchi yak gist Ukrayinskogo Nacionalnogo Ob yednannya Kanadi na benketi z privodu 25 richchya UNO visunuv ideyu sklikati Svitovij Kongres Ukrayinciv i stvoriti Svitovij Soyuz Ukrayinciv Pid chas vistupu polkovnik Andrij Melnik zaznachiv Vvizhayetsya meni velika sproba ob yednannya vsih ukrayinciv u vilnomu sviti bez uvagi na krayinu yihnogo perebuvannya bez uvagi na derzhavnu prinalezhnist shlyahom Svitovogo Kongresu Ukrayinciv dlya stvorennya Svitovogo Soyuzu Ukrayinciv Os zavdannya yake nasampered stoyit pered ukrayinskim nacionalistichnim svitom dati ne tilki iniciyativu ale j buti realizatorom togo zavdannya Pid chas vidvidin Kanadi Melnik perevodit arhiv golovi PUN do Kanadi priznachaye Yaroslava Gajvasa Mihajla Seleshko Mikolu Plav yuka O Maksimiva vidpovidalnimi za zberezhennya danogo arhivu Protyagom travnya 1957 1 listopada 1964 roku vidavav vidpovidni direktivi chlenam OUN ta PUN zustrichavsya z predstavnikami riznih ukrayinskih politichnih partij ta organizacij gromadskimi diyachami predstavnikami ukrayinskih cerkov zadlya togo shob iniciativa stvorennya Svitovogo Kongresu Ukrayinciv bula realizovana Iniciativa polkovnika Andriya Melnika ob yednati Svitove Ukrayinstvo bula realizovano cherez dekilka rokiv pislya jogo smerti v 1967 roci Pri zhitti polkovnik Andrij Melnik neodnorazovo vikazuvav svoyi dumki yakim povinno buti ce ob yednannya Sklikannya SKU i stvorennya SSU treba na moyu dumku vivdiditi vid suto politichnoyi dilyanki a v comu i vid UNRadi chi Derzhavnogo Centru UNR v cilomu Svitovij Soyuz Ukrayinciv mav bi v nashomu rozuminni buti apolitichnim Vin mav bi za zavdannya poza mezhami Ukrayini vderzhati ukrayinstvo j unapryamlyuvati j koordinuvati diyalnist poklikanih do togo organizacij suspilno gromadskogo harakteru 25 veresnya 1960 roku Melnik nagorodzhenij Voyennim hrestom Ostanni misyaci zhittya smert ta pohovannya 19 lipnya 1964 roku Melnik sklikaye p yatij Velikij Zbir Ukrayinskih Nacionalistiv Na choli komisiyeyu pidgotovki Velikogo Zboru stav redaktor Oleg Shtul Zhdanovich Z 5 do 8 chervnya 1964 roku v Myunheni vidbulosya zasidannya PUN v prisutnosti dev yatoh osib zasidannya provodiv polkovnik Andrij Melnik Obgovoreno nizku zasadnichih sprav sho vidnosilisya do derzhavnogo statusu URSR ta j inshih Planuvalos napered uzgoditi rishennya a potim zaproponuvati Velikomu Zboru rozglyanuti ta zatverditi yih Na kinec misyacya planuvalos she odne zasidannya PUN prote 14 chervnya pid chas viprovadzhuvannya na letovishi u Lyuksemburgu chlena PUN vtrachaye svidomist ta potraplyaye do likarni Svyatoyi Yelisaveti v Lyuksemburzi Pislya prihodu do tyami nadsilaye list do PUN na ruki generala Mikoli Kapustyanskogo v yakomu prosit Mikolu Kapustyanskogo Osipa Bojdunika i Yakova Makoveckogo na chas jogo nedugi chi v razi smerti azh do obrannya jogo nastupnika vedennya sprav PUN Priznachaye Yakova Makoveckogo svoyim zv yazkovim z PUN V tomu zh misyaci za poradoyu likarya perevezenij do mista Keln v Nimechchini do miskoyi likarni Keln Mergajm 29 chervnya 1964 roku Melnik nadsilaye list do uchasnikiv V VZUN v yakomu prosit yih tayemnim golosuvannyam obrati novogo Golovu PUN i ne zvazhati na te chi vin dozhive do Velikogo Zboru chi ni 24 lipnya 1964 roku Melnik prijmaye delegativ vid p yatogo Velikogo Zboru Olega Shtulya Zhdanovicha i Yakova Makoveckogo voni proinformuvali jogo pro perebig Velikogo Zboru i peredali odnodushne prohannya vid uchasnikiv Velikogo Zboru zalishitis Golovoyu PUN Otrimuye vid Olega Shtulya Zhdanovicha propoziciyu obrati svogo nastupnika chi priznachiti pershogo zastupnika Golovi PUN yakij pislya jogo smerti stane Golovoyu PUN Na sho vin vidmovlyaye i vidpovidaye Priznachennya nastupnika ce ne obov yazok Golovi PUN a privilej Ya z cogo privileyu ne skoristav V toj zhe den vidpovidno do ustroyu OUN Melnik peredaye cherez delegativ na zatverdzhennya Velikogo Zboru nastupnij perelik chleniv PUN do yakogo uvijshli general Mikola Kapustyanskij Osip Bojdunik Yaroslav Gajvas Oleksa Radchenko Zinovij Knish Stepan Kobilyanskij Yakiv Makoveckij Volodimir Marunyak Mihajlo Mushinskij Mikola Plav yuk Yurij Pundik Yakiv Shumelda Oleg Shtul Takozh peredav dlya zatverdzhennya Velikogo Zboru nastupnih Zastupnikiv Golovi PUN Olega Shtulya Yakova Makoveckogo ta Yaroslava Gajvasa P yatij Velikij Zbir odnogolosno pereobrav polkovnika Andriya Melnika Golovoyu Provodu Ukrayinskih Nacionalistiv i zatverdiv zaproponovanij nim sklad PUN Z uvagi na polozhennya v yakomu znahodilas OUN cherez hvorobu yiyi Golovi do Provodu vvijshli tri zastupniki Golovi PUN ta Dilovij Kermanich Na Shostomu VZUN Yakiv Makoveckij ogolosiv ostannyu volyu polkovnika Andriyam Melnika Vin prosiv skriplyati ta beregti OUN pidtrimuvati UNRuh dopomogti ta ne lishati Olgu Konovalec ta Sofiyu Melnik ne zabuvati materialno pidtrimuvati osnovopolozhnikiv OUN Pomer 1 listopada 1964 roku v Kelni Nimechchina Proponuvalos pohovati polkovnika Andriya Melnika u Rotterdami na tomu zh samomu cvintari de buv pohovanij polkovnik Yevgen Konovalec prote bazhannyam polkovnika Andriya Melnika bulo shob jogo pohovali na cvintari v Lyuksemburzi de vzhe spochila mati jogo druzhini pani Mariya Fedak Za dekilka rokiv pered smertyu zarezervuvav na tomu cvintari misce dlya sebe i svoyeyi druzhini 7 listopada 1964 roku na miskomu cvintari Bonvua fr Bonnevoie u Lyuksemburzi vidbulos pohovannya polkovnika Andriya Melnika na yakomu buli prisutni sotni ukrayinciv ta chuzhinciv Ne zalezhno vid politichnih upodoban ta konfliktiv u minulomu vsi ochilniki ukrayinskih samostijnickih sil vid lideriv UNR getmanciv OUN b OUN dvijkariv usi vislovili svij zhal ta povagu Golovi PUN Melniku 31 zhovtnya 1965 vidkrito j osvyacheno pam yatnik na mogili drugogo Golovi PUN j OUN polkovnika Andriya Melnika Vshanuvannya pam yatiDokladnishe Vulicya Andriya Melnika Imenem Andriya Melnika buli nazvani vulici u dekilkoh mistah Ukrayini zokrema u Drogobichi Ivano Frankivsku Lvovi Rivnomu Bilij Cerkvi ta Cherkasah U viddili istoriyi muzeyu Drogobichchina stvoreno Memorialnu kimnatu Andriya Melnika yaka prisvyachena zhittyu ta diyalnosti Golovi Provodu vid osobistih rechej do tematichnoyi literaturi Dev yatogo kvitnya 2015 roku Verhovna Rada Ukrayini uhvalila Zakon Ukrayini Pro pravovij status ta vshanuvannya pam yati borciv za nezalezhnist Ukrayini u XX stolitti v yakomu viznala uchasnikiv UVO OUN ta bagatoh inshih formuvan borcyami za nezalezhnist Ukrayini 2 bereznya 2023 roku Kiyivska miska rada perejmenuvala vulicyu Generala Tupikova na vulicyu Andriya Melnika U literaturi Andrij Melnik ye odnim z geroyiv romanu Krayina Irredenta Romana Ivanichuka Pam yatniki Dokladnishe Pam yatniki Andriyu Melniku V Ukrayini isnuyut lishe dva pam yatniki Melniku Z 23 lipnya 2006 r u ridnomu seli Volya Yakubova Drogobickogo rajonu ta vid 17 grudnya 2017 roku u m Ivano Frankivsk Mogila Andriya Melnika na cvintari Bonevua v Lyuksemburzi Memorialnij kompleks u ridnomu seli Volya YakubovaDiv takozhUkrayinski sichovi strilci Sichovi Strilci Strilecka Rada Korpusu Sichovih Strilciv Ukrayinska vijskova organizaciya Organizaciya ukrayinskih nacionalistiv Provid ukrayinskih nacionalistivPrimitki1940 1999 Struk Danylo Husar 1993 Encyclopedia of Ukraine University of Toronto Press Inc ISBN 0802039936 OCLC 499306420 Pro pravovij status ta vshanuvannya pam yati borciv za nezalezhnist Ukrayini u XX stolitti Oficijnij vebportal parlamentu Ukrayini ukr Procitovano 5 listopada 2021 Arhiv originalu za 15 listopada 2019 Procitovano 15 listopada 2019 Arhiv originalu za 30 sichnya 2022 Procitovano 30 sichnya 2022 Uporyadniki O Kucheruk Yu Cherchenko 2011 ukrayinska Kiyiv Vidavnictvo imeni Oleni Teligi s 231 232 303 322 310 311 324 325 326 327 241 242 175 176 178 184 108 422 425 119 120 231 232 233 247 248 280 281 301 302 303 272 284 65 285 286 287 288 183 522 ISBN 978 966 355 061 9 Arhiv originalu za 11 kvitnya 2020 Procitovano 8 kvitnya 2020 Konovalec Yevgen 1928 PDF ukrayinskoyu Praga s 22 32 33 34 35 Arhiv originalu PDF za 1 grudnya 2020 Procitovano 8 kvitnya 2020 PDF Arhiv originalu PDF za 30 listopada 2020 Procitovano 8 kvitnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Knish Zinovij 1966 Vlasnim ruslom Ukrayinska vijskova organizaciya vid oseni 1922 do lita 1924 roku ukrayinska Toronto Sribna Surma s 51 53 Arhiv originalu za 12 kvitnya 2020 Procitovano 12 kvitnya 2020 Arhiv originalu za 6 kvitnya 2016 Procitovano 25 travnya 2016 http knysh national org ua rozbrat r04 html a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Propushenij abo porozhnij title dovidka Propushenij abo porozhnij url dovidka Knish Zinovij 1960 ukrayinska Toronto Sribna Surma s 309 Arhiv originalu za 18 serpnya 2016 Procitovano 14 kvitnya 2020 Uporyad O Veselova O Lisenko I Patrilyak V Sergijchuk Vidp red S Kulchickij 2006 PDF ukrayinska Kiyiv 2006 In t istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini s 293 294 388 542 ISBN 966 02 2535 0 Arhiv originalu PDF za 10 sichnya 2020 Procitovano 18 kvitnya 2020 Istorichna pravda Arhiv originalu za 5 kvitnya 2022 Procitovano 30 kvitnya 2022 Gol redakt L Vinar zast gol redakt N Pazunyak 1993 Derzhavnij centr Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki v ekzili Statti i materiali ukrayinska Filyadelfiya Kiyiv Vashington Fundaciya im S Petlyuri vidavnictvo Veselka Fundaciya Rodini Feshenko Chopivskih s 337 367 368 ISBN 5 301 01684 9 diasporiana org ua Arhiv originalu za 30 sichnya 2019 Procitovano 12 grudnya 2018 Pomilka cituvannya Nepravilnij viklik tegu lt ref gt dlya vinosok pid nazvoyu 5 ne vkazano tekst U stolici perejmenuvali she chotiri miski ob yekti nazvi yakih pov yazani z rosijskoyu federaciyeyu ta yiyi satelitami Oficijnij portal KMDA Golovna ukr Procitovano 2 bereznya 2023 Dzherela ta literaturaBlanuca A Melnik Andrij Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 S 437 ISBN 978 966 611 818 2 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Drogobichchina zemlya Ivana Franka Golova Redakcijnoyi kolegiyi Luka Luciv Naukove tovaristvo im Shevchenka Ukrayinskij arhiv Tom XXV Nyu Jork Parizh Sidnej Toronto 1973 854 s Zhittya i smert polkovnika Konovalcya Istorichna biblioteka Ch 8 Seriya Sini Ukrayini Lviv Chervona kalina 1993 328 s Kot S I Melnik Andrij Atanasovich 15 kvitnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 597 ISBN 978 966 00 1028 1 Lazarovich M Legion Ukrayinskih sichovih strilciv formuvannya ideya borotba Ternopil Dzhura 2005 592 s Mirchuk P Naris istoriyi OUN 1920 1939 roki Vidannya tretye dopovnene K Ukrayinska vidavnicha spilka 2007 Naumenko K Ukrayinskij vizvolnij ruh Centr doslidzhen vizvolnogo ruhu Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha NAN Ukrayini Lviv 2006 Zbirnik 8 C 11 24 Zbirnik Ch 2 Zibrav uporyadkuvav i zredaguvav Zinovij Knish Toronto Sribna surma 1963 Ukrayinski sichovi strilci 1914 1920 Za red B Gnatevicha Reprint vidtvorennya z vid 1935 r Lviv Slovo 1991 160 s PosilannyaANDRIJ MELNIK Programa Velich osobistosti 2014 VIDEO Volodimir Ginda Andrij Melnik bilshe buv vijskovim nizh politikom 20 grudnya 2015 u Wayback Machine Zbruch 12 12 2015 Roman Dolinskij Palomnictvo do nashih geroyiv Zbrojni formuvannya OUN Melnika u 1943 1944 r na Volini 17 grudnya 2016 u Wayback Machine Chervak Bogdan Najkrasha lyudina yaku ukrayinci mozhut mati za vozhdya Do 120 richchya golovi OUN Andriya Melnika Istorichna pravda 14 12 2010 20 grudnya 2010 u Wayback Machine vostannye perevireno 18 12 2010 VIDEOekskursiya vistavkoyu Andrij Melnik voyin i sobornik u Nacionalnomu muzeyi istoriyi UkrayiniPoperednik Yevgen Konovalec 2 j Golova OUN 1938 1964 Nastupnik Oleg Shtul ZhdanovichPoperednik Petro Bakovich 3 j Krajovij komendant UVO 1923 1924 Nastupnik Yaroslav Indishevskij