Розумовські — графський (князівський, гетьманський) рід українського козацького походження з Чернігово-Сіверщини.
![]() Герб роду | |
Рід | Розумовські |
---|---|
Титул | Князі |
Держава | ![]() ![]() |
Родоначальник | Яків Ружинський |
Споріднені роди | Ружинські |
|
Походження прізвища
Колись, кажуть, один реєстровий козак із чернігівського хутора Лемешів, поблизу Козельця, Грицько, похмелившись, полюбляв мало не кожного із своїх друзів оцінювати так: «Що то за голова, що то за розум!» Останнє слово приказки згодом перетворилося в прізвисько козака, а ще пізніше — в прізвище. Синами цього Грицька Розума були Олексій Григорович Розум та останній український гетьман Кирило Григорович Розум. Однак після того, як імператриця Єлизавета Петрівна нагородила синів козака графським титулом , недавні Олексій та Кирило Розуми, стали Розумовськими й такими уже й померли.
Представники
Яків Романович і син його († близько 1730) були реєстровими козаками козелецької сотні київського полку.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDBOdllYUmZiMlpmUVhKdGMxOXZabDlTYjNwMWJXOTJjMnQ1WDJaaGJXbHNlVjh4T0RZekxuQnVaeTh5TmpOd2VDMURiMkYwWDI5bVgwRnliWE5mYjJaZlVtOTZkVzF2ZG5OcmVWOW1ZVzFwYkhsZk1UZzJNeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Старший син Григорія Розумовського — Олексій Розумовський (1709–1771), згодом граф (з 1744), обер-еґермайстер і генерал-фельдмаршал (1756), був (з 1731) співаком придворної капели в Петербурзі й фаворитом царівни Єлисавети Петрівни, яка, ставши імператрицею, таємно одружилася з ним (1742). Завдяки цьому вся родина Розумовських та їх родичі й свояки дістали великі маєтки, посади і впливи в Російській імперії. За підтримкою Олексія Розумовського, було відновлено гетьманство в Україні, й гетьманом став його брат Кирило Розумовський.
Кирило Розумовський (1724 — 1803) — останній гетьман Лівобережної України (1750–1764), граф, російський генерал-фельдмаршал, президент Петербурзької академії наук. Був одружений з родичкою цариці — К. Наришкіною.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDB0cGNtbHNiRjlTWVhwMWJXOTJjMnQ1WDFSdmEydGxMbXB3Wnk4eE9UQndlQzFMYVhKcGJHeGZVbUY2ZFcxdmRuTnJlVjlVYjJ0clpTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
З їх синів, старший — граф Олексій Розумовський (1748—1822), був міністром народної освіти (1810–1816), сприяв поширенню мережі початкових шкіл та гімназій, дбав про поліпшення методів навчання, цікавився особливо природничими науками й у своєму підмосковному маєтку — с. Горенках створив великий ботанічний сад і зібрав найбільшу в імперії бібліотеку з природознавства; разом з тим він був містиком і масоном та віце-президентом Російського Біблійного Товариства. Його нешлюбні діти дістали ім'я Перовських.
Третій син гетьмана — Петро Розумовський (1751–1823), військовий та державний діяч Російської імперії, обер-камергер.
Четвертий син — граф (з 1814 — князь, з 1815 — світліший князь) Андрій Розумовський (1752—1836), російський дипломат, був посланником у Неаполі (1777—1784) і Швеції (1786—1788), амбасадором в Австрії (1790—1799, 1801—1807) і керівником російської делегації на Віденському Конгресі (1814—1815); сам добрий скрипаль (член струнного квартету), був меценатом мистецтва, протектором і приятелем Бетховена (який присвятив Розумовському три струнні квартети, опус 59, а також 5 і 6 симфонії), знав Гайдна й Моцарта, зібрав картинну галерею й побудував у Відні, де постійно жив після відставки, кілька репрезентативних будов, на що витратив величезні кошти, чим спричинив занепад своїх маєтків в Україні, які потім перейшли до Скарбу.
П'ятий син — Лев Розумовський (1757—1818), російський дипломат, військовик Російської імперії.
Шостий син гетьмана, граф Григорій Розумовський (1759—1837), вчений мінералог, почесний член Російської Академії і багатьох європейський наукових товариств, оселився у Моравії, де діти його (від другого шлюбу, не визнаного в Росії) та їх нащадки створили австрійську лінію графів Розумовських, яка існує й досі (російська лінія Розумовських вигасла ще в другій чверті XIX століття).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5pTHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNVjhsUkRBbFFUQWxSREFsUWtVbFJEQWxRamNsUkRFbE9ETWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJERWxPRFV1YW5Cbkx6RXpOM0I0TFNWRU1DVTVNeVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNVjhsUkRBbFFUQWxSREFsUWtVbFJEQWxRamNsUkRFbE9ETWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJERWxPRFV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Молодший син Іван Розумовський (1761—1802), військовик Російської імперії, генерал-майор, командир Малоросійського гренадерського полку.
Резиденції
-
-
- Палац Розумовського у Відні
Див. також
Джерела та література
- О. І. Путро, В. В. Томазов Розумовські [ 2 грудня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 269. — .
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
Посилання
- Розумовські. Генеалогічне дерево. ukrainians-world.org.ua. оригіналу за 16 жовтня 2021. Процитовано 16 жовтня 2021.
- Андрій Безсмертний-Анзіміров (13 вересня 2015). Софія Перовська. ukrainians-world.org.ua. День. оригіналу за 16 жовтня 2021. Процитовано 16 жовтня 2021.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rozumovski grafskij knyazivskij getmanskij rid ukrayinskogo kozackogo pohodzhennya z Chernigovo Sivershini RozumovskiGerb roduRid RozumovskiTitul KnyaziDerzhava Getmanshina i Rich PospolitaRodonachalnik Yakiv RuzhinskijSporidneni rodi Ruzhinski House of Razumovskiy u VikishovishiPohodzhennya prizvishaKolis kazhut odin reyestrovij kozak iz chernigivskogo hutora Lemeshiv poblizu Kozelcya Gricko pohmelivshis polyublyav malo ne kozhnogo iz svoyih druziv ocinyuvati tak Sho to za golova sho to za rozum Ostannye slovo prikazki zgodom peretvorilosya v prizvisko kozaka a she piznishe v prizvishe Sinami cogo Gricka Rozuma buli Oleksij Grigorovich Rozum ta ostannij ukrayinskij getman Kirilo Grigorovich Rozum Odnak pislya togo yak imperatricya Yelizaveta Petrivna nagorodila siniv kozaka grafskim titulom nedavni Oleksij ta Kirilo Rozumi stali Rozumovskimi j takimi uzhe j pomerli PredstavnikiYakiv Romanovich i sin jogo blizko 1730 buli reyestrovimi kozakami kozeleckoyi sotni kiyivskogo polku Gerb rodini Rozumovskih Starshij sin Grigoriya Rozumovskogo Oleksij Rozumovskij 1709 1771 zgodom graf z 1744 ober egermajster i general feldmarshal 1756 buv z 1731 spivakom pridvornoyi kapeli v Peterburzi j favoritom carivni Yelisaveti Petrivni yaka stavshi imperatriceyu tayemno odruzhilasya z nim 1742 Zavdyaki comu vsya rodina Rozumovskih ta yih rodichi j svoyaki distali veliki mayetki posadi i vplivi v Rosijskij imperiyi Za pidtrimkoyu Oleksiya Rozumovskogo bulo vidnovleno getmanstvo v Ukrayini j getmanom stav jogo brat Kirilo Rozumovskij Kirilo Rozumovskij 1724 1803 ostannij getman Livoberezhnoyi Ukrayini 1750 1764 graf rosijskij general feldmarshal prezident Peterburzkoyi akademiyi nauk Buv odruzhenij z rodichkoyu carici K Narishkinoyu Portret grafa Kirila Rozumovskogo 1728 1803 Z yih siniv starshij graf Oleksij Rozumovskij 1748 1822 buv ministrom narodnoyi osviti 1810 1816 spriyav poshirennyu merezhi pochatkovih shkil ta gimnazij dbav pro polipshennya metodiv navchannya cikavivsya osoblivo prirodnichimi naukami j u svoyemu pidmoskovnomu mayetku s Gorenkah stvoriv velikij botanichnij sad i zibrav najbilshu v imperiyi biblioteku z prirodoznavstva razom z tim vin buv mistikom i masonom ta vice prezidentom Rosijskogo Biblijnogo Tovaristva Jogo neshlyubni diti distali im ya Perovskih Tretij sin getmana Petro Rozumovskij 1751 1823 vijskovij ta derzhavnij diyach Rosijskoyi imperiyi ober kamerger Chetvertij sin graf z 1814 knyaz z 1815 svitlishij knyaz Andrij Rozumovskij 1752 1836 rosijskij diplomat buv poslannikom u Neapoli 1777 1784 i Shveciyi 1786 1788 ambasadorom v Avstriyi 1790 1799 1801 1807 i kerivnikom rosijskoyi delegaciyi na Videnskomu Kongresi 1814 1815 sam dobrij skripal chlen strunnogo kvartetu buv mecenatom mistectva protektorom i priyatelem Bethovena yakij prisvyativ Rozumovskomu tri strunni kvarteti opus 59 a takozh 5 i 6 simfoniyi znav Gajdna j Mocarta zibrav kartinnu galereyu j pobuduvav u Vidni de postijno zhiv pislya vidstavki kilka reprezentativnih budov na sho vitrativ velichezni koshti chim sprichiniv zanepad svoyih mayetkiv v Ukrayini yaki potim perejshli do Skarbu P yatij sin Lev Rozumovskij 1757 1818 rosijskij diplomat vijskovik Rosijskoyi imperiyi Shostij sin getmana graf Grigorij Rozumovskij 1759 1837 vchenij mineralog pochesnij chlen Rosijskoyi Akademiyi i bagatoh yevropejskij naukovih tovaristv oselivsya u Moraviyi de diti jogo vid drugogo shlyubu ne viznanogo v Rosiyi ta yih nashadki stvorili avstrijsku liniyu grafiv Rozumovskih yaka isnuye j dosi rosijska liniya Rozumovskih vigasla she v drugij chverti XIX stolittya Malij gerb Molodshij sin Ivan Rozumovskij 1761 1802 vijskovik Rosijskoyi imperiyi general major komandir Malorosijskogo grenaderskogo polku RezidenciyiPokorshina Palac getmana Kirila Rozumovskogo u Baturini Palac Rozumovskogo u VidniDiv takozhShodo inshih lyudej z takim samim imenem ta prizvishem div Rozumovskij Avstrijska liniya RozumovskihDzherela ta literaturaO I Putro V V Tomazov Rozumovski 2 grudnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 269 ISBN 978 966 00 1290 5 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 PosilannyaRozumovski Genealogichne derevo ukrainians world org ua originalu za 16 zhovtnya 2021 Procitovano 16 zhovtnya 2021 Andrij Bezsmertnij Anzimirov 13 veresnya 2015 Sofiya Perovska ukrainians world org ua Den originalu za 16 zhovtnya 2021 Procitovano 16 zhovtnya 2021