Епідемічний висипний тиф (інші назви: європейський, історичний, космополітичний, вошивий висипний тиф, військовий, голодний тиф, госпітальна, тюремна, табірна гарячка) — гостре антропонозне рикетсіозне інфекційне захворювання з трансмісивним механізмом передачі, яке спричинює [en]. Хвороба характеризується циклічним перебігом з інтоксикацією, гарячкою, (розеольозно-петехіальним висипом), ураженням судинної та нервової систем. Термін «висипний тиф» є означенням декількох хвороб, які перебігають з тифозними проявами та висипом, тому правильним є на сьогодні видалення усіх їх зі збірної назви у їхні автентичні нозологічні назви (епідемічний висипний тиф, ендемічний висипний тиф, висипний тиф Скелястих Гір тощо).
Хвороба Брілла—Цінссера (англ. Recrudescent typhus, Brill disease, Brill-Zinsser disease), (синоніми: спорадичний або рецидивний висипний тиф, хвороба Брілла) — пізній рецидив епідемічного висипного тифу, який розвивається внаслідок ендогенної (внутрішньої) реактивації Rickettsia prowazekii в тих осіб, що перехворіли раніше на епідемічний висипний тиф, та характеризується відносно легким перебігом.
Детальніші відомості з цієї теми ви можете знайти в статті Хвороба Брілла—Цінссера.
Історія висипнотифозних епідемій
Можливо, перший опис епідемічного висипного тифу був зроблений у 1083 році в абатстві Ла Трініта делла Кава в Салерно, Італія. Подальші описи епідемій, схожих на епідемічний висипний тиф, були зафіксовані в літописах під час Реконкісти в X—XIII ст. Під час облоги Мавританської Гранади іспанським військом у 1489 році серед іспанців загинуло від бойових дій близько 3 000 вояків, тоді як від імовірно епідемічного висипного тифу — близько 17 тисяч. У 1447 році в Мілані померло багато людей від «неприборканих гарячок», деякі самі викидалися з вікон, що дуже нагадує особливість епідемічного висипного тифу — наявність страхітливих галюцинацій, які призводять до паніки. У 1558 році судячи з опису проявів захворювання на висипний тиф перехворів цар Московії Іван Грозний. У 1566 р., від спалаху в гарнізоні армії Священної Римської імперії в м. Коморні на Дунаї епідемія під назвою «угорської гарячки», «угорської чуми», «угорської хвороби» поширилася на Італію, Богемію, Бельгію, Францію, Німеччину, Польщу і Англію. Летальність була вкрай висока. Симптоми «угорської гарячки» збігаються з ознаками епідемічного висипного тифу. У 1568 році у Московському царстві відбулась дуже велика епідемія, що нагадує за описом якраз вошивий висипний тиф. У 1602 році в таборі військових сил Лжедмитрія I у Смоленську відбувся спалах цієї хвороби, що змусило відкласти тоді польський похід на Москву. Перед цим у Москві від цієї недуги помер данський принц Іоанн, наречений Ірини, дочки царя Бориса Годунова.
Поширення висипного вошивого тифу було закономірно пов'язано з такими місцями зосередження людей як численні в'язниці, пересильні пункти, нічліжні будинки з притаманною їм антисанітарією, убогістю, забрудненням. З в'язниць зараза часто проникала до судів і вихлюпувалася в міста. Саме так виникла епідемія в англійському Оксфорді у 1577 році. Під час судового процесу заразилися, а згодом померли двоє суддів, два поліцейські пристави, шість мирових суддів і більшість складу присяжних. У наступні кілька тижнів загинули ще сотні викладачів і студентів Оксфордського університету та інших містян, а загальне число жертв склало 510 осіб. Цей випадок увійшов в історію як «Чорний Оксфордський суд присяжних». У 1730 році у м. Тонтоні, графство Семерсет під час Великого посту розпочав роботу виїзний суд присяжних. Від епідемічного висипного тифу померли головний суддя, верховний шериф, сержант і сотні учасників суду. У той час, коли у Великій Британії за 241 злочин карали на смерть, від епідемічного висипного тифу померло більше засуджених, ніж від рук усіх катів цього королівства. У 1759 році британська влада констатувала, що чверть ув'язнених гинула від висипного тифу вже протягом першого року ув'язнення. Під час Тридцятирічної війни відбувся великий спалах епідемічного висипного тифу, одних тільки німців загинуло близько 1 мільйона.
Великомасштабні епідемії мали місце в Ірландії в період з 1816—1819 років під час голоду, спричиненого зниженням температури у всьому світі, відомого як «Рік без літа — 1816». Вважають, що тоді загинуло близько 100 тисяч ірландців. Ірландський тиф був завезений до Англії, де його стали називати «Ірландською гарячкою». Тиф знову з'явився в Ірландії наприкінці 1830-х років, і ще одна епідемія тифу спалахнула під час «Великого голоду Ірландії» між 1845 і 1849 роками. Тоді зубожілі селяни мігрували в міста в пошуках їжі. Коли стало ясно, що і міста не врятують, погляди виснажених людей з надією звернулися за океан, що й призвело до масової еміграції ірландців до США і Канади, куди на кораблях була завезена ця хвороба («корабельна гарячка»), а в портах призначення виникли вторинні епідемії, що призвели до високого рівня летальності. Близько 9 000 ірландських іммігрантів загинуло від епідемічного висипного тифу під час океанської подорожі до США. Після висадки в канадському Монреалі тисяч людей серед них і містян розвинулася страшна епідемія, яка забрала мінімум 6 тисяч життів. Помер і мер міста [en], який до самої смерті енергійно боровся з епідемією. В інших портах Канади померло ще 10 тисяч ірландців. У США епідемії висипного тифу мали місце у Філадельфії в 1837 році, в Конкорді в 1843 році, в Балтіморі, Мемфісі та Вашингтоні між 1865 і 1873 рр. Епідемічний висипний тиф був також поширеним «вбивцею» під час Громадянської війни у США, хоч і поступався тоді черевному тифу.
Епідемії висипного тифу неодноразово прокочувалися й надалі по земній кулі, особливо у часи різних соціальних потрясінь (звідси походять назви голодний, воєнний тиф). Так, зокрема, епідемічний висипний тиф викосив половину військ Наполеона під час походу до Росії в 1812 році. У період Російсько-османської війни 1768—1774 років у російських військах від епідемічного висипного тифу загинуло 44 тисячі військових. Серйозні епідемії висипного й інших тифів були зареєстровані в російській армії під час російсько-османської війни на Балканах у 1877—1878 роках. Загальна кількість померлих у Дунайській і Кавказькій арміях склала 43 985 вояків, або 75 % від загального числа померлих внаслідок хвороб. У теж час був убитий і помер від ран 22 391 військовослужбовець.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUxTDFCdmJHbHphRjlVZVhCb2RYTmZVbVZzYVdWbVgwTnZiVzFwYzNOcGIyNWZWMkZ5WkY5cGJsOUhjbUZqWlY5SWIzTndhWFJoYkNVeVExOVhZWEp6WVhjbE1rTmZVRzlzWVc1a0xpNXFjR2N2TWpFNGNIZ3RVRzlzYVhOb1gxUjVjR2gxYzE5U1pXeHBaV1pmUTI5dGJXbHpjMmx2Ymw5WFlYSmtYMmx1WDBkeVlXTmxYMGh2YzNCcGRHRnNKVEpEWDFkaGNuTmhkeVV5UTE5UWIyeGhibVF1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkppTDBoMWJuUnBibWRmWm05eVgyTnZiM1JwWlhNbE1rTmZibVZoY2w5T1lXNTBhV3hzYjJsekpUSkRYMDlqZEc5aVpYSmZNaklsTWtOZk1Ua3hPRjlWTGxNdVgxTnBaMjVoYkY5RGIzSndjMTl3YUc5MGJ5NHVhbkJuTHpJd01IQjRMVWgxYm5ScGJtZGZabTl5WDJOdmIzUnBaWE1sTWtOZmJtVmhjbDlPWVc1MGFXeHNiMmx6SlRKRFgwOWpkRzlpWlhKZk1qSWxNa05mTVRreE9GOVZMbE11WDFOcFoyNWhiRjlEYjNKd2MxOXdhRzkwYnk0dWFuQm4uanBn.jpg)
Ця хвороба вирувала на території Європи у 1914—1922 років. Перша світова війна стала благодатним «ґрунтом» для цієї пошесті. Так тільки при відступі сербської армії в Албанію від епідемічного висипного тифу загинули 135 тисяч сербських солдатів і 35 тисяч полонених. У 1915 році у самій Сербії захворіло 1,5 мільйона жителів, померло 150 тисяч. Серед них загинуло 126 лікарів із 400, які працювали в цій країні. У 1915 році опубліковано повідомлення начальника санітарної служби 3-ї турецької армії Тевфіка Саліма про те, що в одному з турецьких таборів в Ерзінджані лікар Осман Хаміт, що виявився психічнохворим, ввів нібито з метою імунізації по 5 мл крові висипнотифозних хворих 310 військовополоненим. У турецькій армії проводилися дослідження з вакцинації проти епідемічного висипного тифу через високий рівень поширення хвороби в Туреччині в ті роки. При вакцинації використовували тільки інактивовану низькою температурою кров від хворих. Відповідний наказ по армії був відданий. Але Осман Хаміт через свою неадекватність наказ не виконав і вводив полоненим абсолютно не інактивовану кров. Через 7—12 днів захворіло 174 з «вакцинованих», померло 49. Взагалі у 1914—1922 рр. у Європі захворіло близько 35 млн людей, з яких 6 млн померли.
Трохи менші за кількістю уражених епідемії висипного тифу відбулися під час ІІ Світової війни, особливо на Східних фронтах. Це відбулося через те, що були відомі на той момент досить ефективні засоби запобігання хвороби, особливо в умовах організованого війська. А от широкого розмаху спалахи епідемічного висипного тифу мали у концтаборах, на окупованій території, зокрема й в Україні. За три роки окупації рівень захворюваності на епідемічний висипний тиф в Україні виріс у 42 рази.
Історія вивчення хвороби
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5TDFScGRHbGhibDlIYVhKdmJHRnRiMTlHY21GallYTjBiM0p2TG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxVWFYUnBZVzVmUjJseWIyeGhiVzlmUm5KaFkyRnpkRzl5Ynk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll5TDBOb1lYSnNaWE5mVG1samIyeHNaVjlrWVc1elgzTnZibDlpZFhKbFlYVWxNa05mSlVNekpVRXdYMndsUlRJbE9EQWxPVGxKYm5OMGFYUjFkRjlRWVhOMFpYVnlYMlJsWDFSMWJtbHpKVEpEWDNabGNuTmZNVGt4TUM1cWNHY3ZNalUzY0hndFEyaGhjbXhsYzE5T2FXTnZiR3hsWDJSaGJuTmZjMjl1WDJKMWNtVmhkU1V5UTE4bFF6TWxRVEJmYkNWRk1pVTRNQ1U1T1VsdWMzUnBkSFYwWDFCaGMzUmxkWEpmWkdWZlZIVnVhWE1sTWtOZmRtVnljMTh4T1RFd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Перше достовірне медичне описання епідемічного висипного тифу зробив італійський науковець, лікар Джироламо Фракасторо 1546 року у своїй праці «De Contagione et Contagiosis Morbisy» 1546 р. під час епідемії у Європі. Остаточне виділення епідемічного висипного тифу в окрему нозологічну одиницю стало можливим завдяки роботам німецького лікаря, засновника клінічної психіатрії Вільгельма Ґрізінґера в 1857 році.
У XIX столітті лікар і науковець Й. Й. Мочутковський, який працював в Одесі, довів інфекційну природу епідемічного висипного тифу, заразивши себе кров'ю хворої на епідемічний висипний тиф людини. Мочутковський, який перехворів на цю хворобу, 18 років після цього страждав на серцеву аритмію. Французький науковець Шарль Ніколь у 1909 році довів, що тиф переносять воші. Шарль Ніколь проводив свої спостереження в Тунісі, у в'язниці Джуггар, що знаходиться у 80 кілометрах від столиці, разом із доктором Б. Мотью, роблячи щомісяця обходи ув'язнених. Одного разу, напередодні такого заходу, Ніколь відчув нездужання і не поїхав. Мотью сам провів обхід, у зв'язку з чим і затримався. Лікар залишився зі своїм слугою на нічліг у в'язниці. Обидва заразилися, захворіли на епідемічний висипний тиф і згодом померли.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDFNdVgxQnliM2RoZW1WckxtcHdaeTh5TURCd2VDMVRMbDlRY205M1lYcGxheTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Перші повідомлення про виявлення нових мікроорганізмів в організмі вошей, знятих із хворих на епідемічний висипний тиф, зробив австро-угорський мікробіолог чеського походження Станіслав фон Провасек (1913 рік), який ним заразився і помер у 1915 році. У 1916 році бразильський науковець Енріке да Роше Ліма, що був учнем та співробітником Станіслава фон Провасека і продовжив його дослідження, перехворівши на епідемічний висипний тиф, виявив подібні включення в епітеліальних клітинах кишечника інфікованих вошей та довів їхнє значення у виникненні епідемічного висипного тифу, зробивши висновок, що цей збудник має спільні риси з відкритим у 1909 році Говардом Риккетсом мікроорганізмом, що спричинює висипний тиф Скелястих Гір у США. Говард Рикетс в 1910 році, вивчаючи епідемічний висипний тиф у Мексиці, заразився ним і помер. Таким чином, Е. да Роше Ліма назвав новий мікроорганізм Rickettsia Prowazekii (Рикетсія Провасека (інколи неправильно Провачека)), вшанувавши у такий спосіб пам'ять про тих двох науковців, що загинули від епідемічного висипного тифу, заразившись під час його вивчення. Австрійський бактеріолог [de] разом із польським бактеріологом [en] запропонували в 1915 році популярну серологічну реакцію для діагностування епідемічного висипного тифу. Надалі, у 1922 році Е. Вейль при роботі заразився і помер від епідемічного висипного тифу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDA1aGRHaGhibDlGTGw5Q2NtbHNiQzVxY0djdk1UazVjSGd0VG1GMGFHRnVYMFV1WDBKeWFXeHNMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl3TDBoaGJuTmZXbWx1YzNObGNpNXFjR2N2TVRZemNIZ3RTR0Z1YzE5YWFXNXpjMlZ5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У 1910 році Натан Брілл спостерігав у США 221 випадок хвороби, що нагадувала епідемічний висипний тиф, але ці випадки відрізнялися від нього відсутністю вошивості у хворих, спорадичністю і легшим клінічним перебігом. Вивчаючи клініко-епідеміологічні особливості цього американський дослідник Ганс Цінссер у 1934 році припустив, що ці випадки — рецидив перенесеного раніше епідемічного висипного тифу, а не нове зараження. У 1944—1947 рр. Е. Мюррей та Д. Снайдер виділили збудника епідемічного висипного тифу з крові хворих на хворобу Брілла-Цінссера, підтвердивши, що саме рикетсія Провасека є відповідальною за виникнення хвороби, і, таким чином, довели, що хворі на хворобу Брілла-Цінссера є небезпечними по можливості виникнення епідемії висипного тифу за наявності в людській популяції переносника — платтяної воші. У 1954 році В. Прайс експериментально обґрунтував гіпотезу Г. Цінссера, виділивши життєздатні рикетсії Провасека з видалених під час операції у черевній порожнині мезентеріальних лімфатичних вузлів людей, які перехворіли на епідемічнийвисипний тиф за 20 років до того. Таким чином, стало зрозумілим, де переховується збудник епідемічного висипного тифу між епідеміями.
Ефективну вакцину проти збудника хвороби запропонував польський дослідник Рудольф Вайгль, якому допомагав Генрик Мосінг, який створив концепцію ліквідації захворювання після II Світової війни на теренах України, яка була успішно застосована.
Актуальність
У період масової захворюваності на епідемічний висипний і поворотний тифи, слідом за грандіозною пандемією їх під час І Світової війни, ці хвороби навіть включили до Міжнародних санітарних правил як конвенційні захворювання на 15-й Міжнародній санітарній конференції в 1926 році в Парижі. Але оскільки і епідемічний висипний тиф, і поворотний в подальшому практично зникли з Європи, а на інших континентах захворюваність знизилася, подекуди досить різко, і крім того, надалі не було повідомлень про поширення цих хвороб через міжнародний транспорт, медична спільнота ухвалила рішення виключити ці хвороби з правил, що було зроблено на 20-й Міжнародній санітарній конференції в Женеві в 1951 році.
За рівнем летальності епідемічний висипний тиф разом із плямистою гарячкою Скелястих гір вважаються найтяжчими серед рикетсіозів. Збудника епідемічного висипного тифу (Rickettsia prowazeki) віднесено до тих біологічних агентів, які офіційно визнано такими, що можуть бути чинниками біологічної зброї.
Станом на XXI століття епідемічний висипний тиф спостерігають на всіх континентах, де його реєструють переважно у прошарках людей з низьким соціально-культурним та економічно-матеріальним рівнем життя. В останні роки хворобу виявляють в Африці (Бурунді, Руанда, Тунісі, Алжирі, Лівія, Судан, Південний Судан, Ефіопія, Сомалі, Чад, Нігерія, ДР Конго), у Латинській Америці (Мексика, Колумбія, Чилі, Болівія, Еквадор, Перу) та Азії (Китай, Непал, Індія, Бангладеш, Пакистан, Малайзія тощо). Фіксують щорічно від 6 до 10 тисяч хворих. А от протягом двох місяців 1997 року в Бурунді відбулася епідемія висипного тифу з ураженням більше 43 тисяч людей та летальністю до 15 %.
В Україні спалах епідемічного висипного тифу останній раз відбувся під час німецької окупації в 1941—1944 рр., окремі випадки спостерігали аж до середини 1960-х років у деяких районах Чернівецької та Івано-Франківської області. У подальшому в Україні реєстрували лише випадки хвороби Брілла—Цінссера. Однак і у XXI столітті епідеміологічна ситуація залишається потенційно небезпечною, що пов'язано з наявністю ще достатньо великого числа людей, які перехворіли на епідемічний висипний тиф у період Другої світової війни і можуть дати пізній рецидив у вигляді хвороби Брілла—Цінссера, що під час війни в Україні, збільшенні кількості вимушених мігрантів і безхатченків (останні майже стовідсотково завошивлені), при активації інших міграційних процесів може призвести до спалаху і, навіть, серйозної епідемії. Так у лютому 2003 року в Миколаївській області у жінки 35 років з педикульозом та її дитини 10 років за результатами серологічних досліджень ретроспективно було встановлено перенесену раніше висипнотифозну інфекцію.
Детальніші відомості з цієї теми ви можете знайти в статті (Тиф).
У Російській Федерації в 1998 році в психоневрологічній районній лікарні Липецької області відбувся резонансний спалах епідемічного висипного тифу із захворюванням 29 пацієнтів лікарні та її працівників. Імовірно джерелом епідемії була хвора з хворобою Брілла-Цінссера, яку там лікували від психоневрологічних розладів. Наявність вошивості у відділенні, відсутність адекватного санітарного контролю й призвело до виникнення епідемії.
Етіологія
Рикетсія Провасека | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Передбачувана структура послідовностей РНК бактерій з роду Rickettsia (метод RNAalifold). | ||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Rickettsia prowazekii da Rocha-Lima, 1916 | ||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||
|
Збудник хвороби — рикетсії Провасека (Rickettsia prowazekii), які існують у двох стадіях: вегетативній або тканинній (забезпечує зростання й розмноження рикетсій) та спокою (забезпечує збереження у зовнішньому середовищі та проникнення до чутливої клітини). Вони мають 2 антигени:
- поверхнево розміщений видонеспецифічний (загальний з рикетсіями ендемічного висипного тифу та протеєм ОХ-19) — термостабільний, розчинний антиген ліпідно-полісахаридно-білкової природи;
- видоспецифічний нерозчинний термолабільний білково-полісахариидний антигенний комплекс, що розміщений під попереднім.
Для захисту від фагоцитозу рикетсії мають фосфоліпази та гемолізин. Культивують рикетсії Провасека на лабораторних платтяних вошах, у легенях білих мишей (інтраназальне зараження тварин) і в культурі тканин.
Детальніші відомості з цієї теми ви можете знайти в статті Rickettsiaceae.
Епідеміологічні особливості
Джерело і резервуар інфекції
Джерелом інфекції при епідемічному висипному тифі є людина, яка заразилася вперше (епідемічний висипний тиф) або має пізній рецидив висипного тифу (хвороба Брілла-Цінссера). Хворий становить небезпеку в останні 2—3 дні інкубаційного періоду, протягом усього періоду гарячки та до 7—8-го дня нормальної температури. Рикетсії можуть виявлятися у невеликій кількості в крові й після того, але тоді вже вони не мають епідеміологічного значення. Резервуаром у міжепідемічному періоді є люди, що перехворіли на епідемічний висипний тиф, а також деякі тварини (американські білки-літяги, окремі свійські тварини, кліщі). Але незважаючи на це епідемічний висипний тиф все-таки розглядають як типовий трансмісивний антропоноз.
Механізм і шляхи передачі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt5TDBKdlpIbGZiR2xqWlM1cWNHY3ZNVEF3Y0hndFFtOWtlVjlzYVdObExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Рикетсії Провасека передаються через вошей — головним чином платтяну (Pediculus vestimenti), а також зрідка головну (Pediculus capitis). Механізм передачі — . Воша інфікується при кровосмоктанні хворого і стає заразною для людини на 5—6-й день. За цей період рикетсії розмножуються в епітелії кишківника і виділяються з фекаліями протягом життя комахи, але інфіковані воші гинуть вже через 7—10 днів від моменту зараження. Оптимальна температура для існування вошей — 30—32 °С (вона відповідає температурі простору між тілом людини без гарячки і його білизною), тому вони швидко покидають хворих із високою температурою тіла та холодні трупи, що сприяє інфікуванню здорових людей. Воші трансоваріально не передають рикетсій своєму потомству.
Людина заражається при розчухуванні, втираючи в місця укусів фекалії вошей, які останні виділяють при кровосмоктанні. Також можливе потрапляння екскрементів вошей при їх роздавлюванні на місці наявних у людини саден, подряпин. У висушених фекаліях рикетсії зберігаються до 1 року, на поверхні шкіри до двох місяців. Також можливе інфікування повітряно-пиловим шляхом (часто внутрішньолабораторно), при вдиханні висохлих фекалій або решток вошей. При цьому збудник потрапляє через мікропошкодження шкіри або слизових ока, ротоглотки. Описані окремі випадки інфікування при переливанні крові, взятої у хворих в інкубаційному періоді. Рикетсії Провасека у людей не потрапляють у сечу, слину, харкотиння, екскременти. За відсутності вошей хвора людина небезпеки для оточуючих не становить, проте медичний персонал може все ж таки заразитися при контакті з кров'ю хворого.
Сприйнятливий контингент та імунітет
Сприйнятливість до епідемічного висипного тифу загальна. Для захворювання характерна зимово-весняна сезонність. Це пов'язано з більш тривалим та тісним перебуванням людей у приміщеннях та за наявності педикульозу створює умови, сприятливі для виникнення епідемії. Ендемічність для епідемічного висипного тифу не характерна, проте відмічається більша частота його реєстрації в країнах із низьким рівнем життя. На його поширення впливають такі фактори як педикульоз, низькі санітарно-гігієнічні умови (значне скупчення населення, міграція, відсутність центрального водопостачання, каналізації, бань та ін.). Риси епідемії захворювання набуває під час воєн, голоду, стихійних лих. За відсутності лікування у сприйнятливій популяції епідемічний висипний тиф розвивається як циклічне захворювання і триває впродовж трьох років. Протягом 1-го року кількість хворих невпинно зростає, протягом 2-го — відмічається пік епідемічного спалаху, на 3-й рік епідемія вщухає, тому що більшість населення вже має імунітет. Групу ризику складають особи без певного місця проживання та робітники сфери обслуговування — перукарень, лазень, транспорту, лікувально-профілактичних установ.
Постінфекційний імунітет напружений, тривалий. У частини реконвалесцентів рикетсії Провасека можуть зберігатися в організмі протягом десятків років (нестерильний імунітет) і при певних умовах розвивається хвороба Брілла-Цінссера.
Патогенез
Рання стадія
Епідемічний висипний тиф перебігає циклічно. Після проникнення в організм рикетсії вже через 5—15 хвилин виявляються в крові, де частина їх гине під дією бактерицидних факторів, а основна маса потрапляє до кровоносних судин, де відбувається первинне розмноження і накопичення їх протягом інкубаційного періоду. У подальшому відбувається масивний одномоментний викид рикетсій у кровоносне русло (первинна рикетсіємія), яка супроводжується частковою загибеллю збудників із виділенням ендотоксину. Токсинемія обумовлює гострий початок хвороби із загальнотоксичними проявами та функціональними судинними порушеннями, які проявляються вазодилятацією, паралітичною гіперемією, уповільненням току крові, тканинною гіпоксією.
Розгорнута стадія
Частина рикетсій проникає до нових ендотеліальних клітин, де відбувається їх розмноження. При цьому уражаються переважно дрібні кровоносні судини — капіляри, прекапіляри, дрібні артеріоли, венули. Розмноження рикетсій призводить до загибелі клітин, внаслідок чого відбувається вихід у кров нової порції збудників, через що процес іде багатократно циклічно. Прогресує токсинемія: у кровоток виділяються все більше ендотоксинів збудника та токсичних речовин — продуктів розпаду ендотеліальних клітин. Це зумовлює зміни реологічних властивостей крові, порушення мікроциркуляції з розширенням кровоносних судин, підвищення проникності судинної стінки, паралітичну гіперемію, стаз, тромбоз — розвивається синдром дисемінованого внутрішньосудинного згортання (ДВЗ-синдром), у головному мозку — набряк-набухання його.
Патоморфологічні зміни
Починаючи з 5—6-го дня хвороби у кровоносних судинах розвиваються специфічні патоморфологічні зміни — на ділянках пошкодженого ендотелію утворюються пристінкові конусоподібні тромби у вигляді бородавок. Цей вид пошкодження судин отримав назву «бородавчастий ендоваскуліт». Безпосередньо у місці дефекту та біля основи бородавки формується клітинний інфільтрат (периваскуліт) у вигляді муфти. У місцях, де пошкоджуються усі три судинні оболонки, розвивається деструктивний тромбоваскуліт із нерідкою обтурацією судини тромбом. Стінка судин стає тоншою, підвищується її ламкість. При порушенні цілісності судини навколо неї розвивається проліферація поліморфноядерних клітин і макрофагів, внаслідок чого утворюються специфічні висипнотифозні гранульоми. Вони генералізовано формуються за ходом дрібних кровоносних судин і виявляються у головному мозку, корковій речовині надниркових залоз, нирках, міокарді, селезінці, шкірі та слизових оболонках. Внаслідок цих патоморфологічних змін формується деструктивно-проліферативний ендотромбоваскуліт, який є патоморфологічною основою епідемічного висипного тифу. Порушення мікроциркуляції наряду з дистрофічними змінами сприяють розвитку специфічних уражень в численних органах та тканинах — виникають менінгоенцефаліт, патологія печінки, нирок, надниркових залоз, екзантема й енантема.
Зворотна стадія
Наростання титрів специфічних антитіл при інфекційному процесі й утворення ціркулюючих імунних комплексів (ЦІК) обумовлює зниження рикетсіємії та токсинемії (що клінічно проявляється покращенням стану хворого) і призводить до елімінації збудника з організму. Проте частина рикетсій може заноситися мононуклеарами до лімфатичних вузлів, а потім тривало латентно зберігатися в них.
Приблизно у 15—20 % людей, що перенесли первинний епідемічний висипний тиф, внаслідок реактивації розвивається хвороба Брілла-Цінссера, яка за патогенезом суттєво не відрізняється від епідемічного висипного тифу. Однак при хворобі Брілла-Цінссера усі патоморфологічні зміни проявляються у меншому ступені, формуються нечисленні гранульоми у головному мозку та інших органах. Це пояснюється нижчою, ніж при епідемічному висипному тифі, концентрацією рикетсій Провасека у крові внаслідок наявності залишкового специфічного імунітету після перенесеного первинного захворювання.
Клінічні прояви
Класифікація
У відповідності до МКХ-10 виділяють «Епідемічний вошивий висипний тиф, що спричинений рикетсією Провачека» А75.0, «Рецидивний тиф (хвороба Брілла)» А75.1, «Висипний тиф неуточнений» А75.9. Також клініцисти виділяють клінічні форми хвороби:
- Типова (із традиційним поділенням за ступенем тяжкості: легкий, середньої тяжкості, тяжкий).
- Атипова:
- Гіпертоксична (блискавична).
- Без висипу.
- Стерта.
- Абортивна.
У клінічному перебігу хвороби виділяють 3 періоди:
- початковий (доекзантематозний) — від моменту появи гарячки до виникнення висипу (4—5 днів);
- період розпалу (екзантематозний) — від моменту появи висипу до нормалізації температури тіла та стухання основних клінічних симптомів (з 4—5 по 8—14 дні);
- реконвалесценції — від дня нормалізації температури тіла до повного зникнення всіх клінічних проявів хвороби та відновлення нормального гомеостазу в організмі.
Розподілення перебігу хвороби за тяжкістю базується на ступені вираження клінічних проявів і залежить від інтенсивності розмноження збудників в організмі, рівня рикетсіємії й токсинемії, стану нервової та судинної систем до захворювання.
Початковий період
Інкубаційний період може тривати від 6 до 25 днів (у середньому 12—14 днів). Епідемічний висипний тиф характеризується циклічністю та триває в середньому близько 2 тижнів. Захворювання починається гостро. У ряді випадків протягом 1—2 днів спостерігається загальне нездужання, поганий апетит (продром). Потім піднімається температура тіла, що досягає в перші 2 дні 39—40 °C. Часто підвищення температури супроводжується ознобом. У більшості випадків хвороба починається гостро з підвищення температури протягом 1—2 днів до 39—40 °C і вище, що супроводжується головним болем, ломотою в тілі. У подальшому гарячка набуває постійного характеру. Іноді (переважно при застосуванні антибіотиків) спостерігається підгострий розвиток хвороби з поступовим підвищенням температури. Висота гарячки зазвичай корелює з тяжкістю перебігу хвороби. Швидко наростає інтоксикація: головний біль стає нестерпним, з'являється тактильна, зорова, слухова гіперестезія, безсоння. Хворі збуджені, багатослівні, без причини рухливі, ейфоричні, можуть бути роздратовані, часто недооцінюють свій стан. У тяжких випадках із перших днів хвороби спостерігається затьмарення свідомості, марення. При огляді шкіра обличчя, шиї гіперемована, обличчя одутле (симптом каптура), виразна ін'єкція склер, очі червоні, блискучі. Складається характерний вигляд хворого — «обличчя п'яного» та «кролячі очі». Враховуючи поведінку, хиткість при ході, хворого можна сприйняти за п'яного.
На 3—4-й день хвороби з'являється симптом Кіарі — дрібні (діаметром 0,5—1,5 мм) петехії та розеоли на перехідних складках кон'юнктиви. На тлі виразної гіперемії кон'юнктив дані елементи виявити складно. При застосуванні адреналінової проби Авцина (в кон'юнктивальний мішок закрапують 1 краплю 0,1 % розчину адреналіну гідрохлориду) загальний фон стає блідим, і ці плями виразно виявляються в 90 % хворих. Цей симптом слід вважати (умовно-патогномонічним).
Ранньою ознакою є симптом Лендорфа-Розенберга — за 1—2 дні до появи шкірних висипань на слизовій оболонці м'якого піднебіння і язичка, зазвичай у його кореня, а також на передніх дужках можна помітити невеликі петехії (до 0,5 мм у діаметрі), число їх частіше 5—6, а іноді й більше. Разом із симптомом Кіарі ця ознака свідчить про ураження судин та виявляється до появи екзантеми, тому має велике діагностичне значення.
Починаючи з 2—3-го дня хвороби можна виявити ознаки ураження судин за допомогою певних проб. Так, при накладанні джгута на передпліччя на 2—3 хвилини (наприклад, при вимірюванні артеріального тиску [АТ]) на фоні венозного застою можна виявити майбутні розеоли у вигляді невеличких плям (симптом Діча). Для виявлення ламкості судин джгут подібним чином накладають на 10—15 хвилин — після цього з'являються петехії (симптом Румпель-Леєде). Після звичайного щипка в навколоключичній ділянці шкірі з'являються геморагії (проба Юргенса).
Суттєвих змін із боку органів дихання не спостерігають. У частини хворих відмічається збільшення частоти дихання, яке обумовлене збудженням дихального центру. Тони серця ослаблені, на верхівці з'являється ніжний систолічний шум. Частота пульсу відповідає температурі тіла. Відмічається тенденція до зниження АТ, яке прогресує в міру посилення інтоксикації. Язик сухий, обкладений білим нальотом. Визначається здуття живота, іноді затримка випорожнень. Печінка та селезінка помірно збільшені, безболісні при пальпації. У більшості хворих (особливо з тяжким перебігом) у цей період визначають симптом Годельє — тремтячі поштовхоподібні рухи язика хворого при спробі висунути його; далі зубів або нижньої губи язик висунути не може; рання діагностична ознака, в основі якої лежить ураження ядер під'язикового нерву у довгастому мозку.
Період розпалу (екзантематозний)
Характеристика висипань
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelExTDFSNWNHaDFjMTl5WVhOb1gyOXVYM1JvWlY5bVlXTmxYMkZ1WkY5dVpXTnJYMjltWDJGZmQyOXRZVzVmYVc1ZmRHaGxYMFpsZG1WeVgwaHZjM0JwZEdGc0pUSkRYMEZpWW1GemMybGhKVEpEWDBWbmVYQjBMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFVZVhCb2RYTmZjbUZ6YUY5dmJsOTBhR1ZmWm1GalpWOWhibVJmYm1WamExOXZabDloWDNkdmJXRnVYMmx1WDNSb1pWOUdaWFpsY2w5SWIzTndhWFJoYkNVeVExOUJZbUpoYzNOcFlTVXlRMTlGWjNsd2RDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Висип з'являється на 4—6-й день хвороби (частіше його виявляють на ранок 5-го дня). Спочатку елементи екзантеми з'являються на шкірі бокових поверхонь тулуба, під пахвами й поширюються на живіт, груди, спину та кінцівки. Висип на обличчі, шиї, долонях, підошвах, як правило, не виникає, однак можливий у разі тяжкого перебігу хвороби. Подальші підсипання для епідемічного висипного тифу не характерні.
У перший день висипу виявляють переважно розеольозні елементи, що являють собою червоні плями розмірами від 1 до 10 мм із чіткими краями та зникають при надавлюванні або при розтягуванні шкіри («первинне цвітіння»). Крім розеол, можна виявити первинні петехії вже на початку періоду висипань, причому значна їх кількість свідчить про тяжкість хвороби. Через 1—2 дні на місці розеол поступово з'являються вторинні петехії внаслідок шкірних крововиливів. Вторинні петехії спостерігають практично завжди при епідемічному висипному тифі, це є патогномонічним симптомом. Висип при епідемічному висипному тифі рясний, поліморфний і нагадує картину «зоряного неба».
Розеоли зникають швидко та безслідно з 8—9-го дня хвороби. Петехії, як й всі інші крововиливи, змінюють поетапно своє забарвлення на синювато-фіолетове, потім на жовтувато-зеленувате. Після них залишається пігментація, що зникає безслідно через 3—5 днів.
Характеристика гарячки
Температура втримується на висоті 39—41 °C протягом 8—14 днів, є постійна гарячка. На 4—5 день хвороби (напередодні висипань) та за 3—4 дні до припинення гарячки спостерігаються «урізування» температури — короткочасні (на декілька годин) досить значні зниження температури. У більшості випадків гарячка закінчується вкороченим лізисом (протягом 3—4 днів). У цьому разі «лізис» — це повільне й поступове (на противагу «кризі») падіння температури тіла при гарячкових хворобах й послаблення проявів захворювання протягом декількох діб.
Характеристика змін внутрішніх органів
У період розпалу стають виразнішими симптоми ураження внутрішніх органів. Внаслідок порушення кровопостачання серцевого м'яза, знижується його тонус, що проявляється порушенням провідності з аритмією. Ці зміни є, як правило, зворотними й зникають в період реконвалесценції. Іноді розвивається картина гострої серцевої недостатності (ГСН).
Язик вкритий бурим або коричневим нашаруванням. Визначається виразна гепатоспленомегалія, наростає здуття живота. Нерідко відмічається біль у поперековій ділянці, позитивний симптом постукування, зменшується діурез, підвищується питома вага сечі. Зрідка розвивається картина гострого нефриту. У частини хворих виникає гостра затримка сечовиділення центрального генезу на фоні нормальної фільтраційної здатності нирок. Сечовий міхур переповнений. Розвивається парадоксальна затримка сечі (ishuria paradoxa), яка може змінюватися мимовільним сечовиділенням.
Наростає неврологічна симптоматика, часто виявляються глибокі порушення центральної та периферичної нервової системи. Хворий стає дезорієнтованим у часі та просторі, виникає марення — розвивається «тифозний статус». При цьому з'являються галюцинації, часто агресивного чи страхітливого направлення. Хворий лякаючись, намагається втекти, незважаючи на тяжкість свого стану. Делірій триває частіше 3—9 днів. У цей період хворий потребує особливого нагляду. Окрім зазначених вище порушень, у частини хворих розвивається маніакальний (ейфорія без делірію й аменції) або корсаковський синдроми (розлад пам'яті за відсутності делірію). У цей період можуть виявлятися менінгеальні симптоми. Часто у хворих спостерігаються різні порушення рухової функції: гіпо- чи амімія, асиметрія обличчя, дизартрія, дисфагія, ністагм, тремтіння язика, губ, пальців. Можливі й інші симптоми ураження мозку, зокрема, ознаки орального автоматизму та патологічні рефлекси.
У рідкісних випадках при прогресуванні висипнотифозного менінгоенцефаліту хворий може втрачати свідомість. Цей стан є фактично передагональним й розцінюється як coma vigile — хворий не реагує на запитання, очі відкриті, дивляться в одну точку, з'являються судомні посмикування мімічних м'язів, тремор рук. Шкіра ціанотична, вкрита холодним потом, дихання типу Біота чи Чейн-Стокса, пульс не визначається. Такі випадки завжди закінчуються смертю хворого.
У період розпалу хвороби можливі ураження різних периферичних відділів нервової системи (неврити, плексити, полірадікулоневрити). Найчастіше виявляють полірадикуліти, що проявляються больовим синдромом при натисканні за ходом відповідних нервів та м'язів. Найбільш виражена болючість у шийному відділі спинного мозку, особливо при натисканні пальцем у ділянці нервових корінців на рівні ІІ-IV шийних хребців (симптом Адесмана).
У результаті ураження кінцевих гілок нервів розвиваються трофічні зміни в тканинах (швидко утворюються пролежні, трофічні виразки та ін.). При пошкодженні трійчастого нерва виникає головний біль, що зберігається ще кілька місяців у період реконвалесценції. Внаслідок запалення слухового нерва часто спостерігаються порушення слуху та навіть глухота.
Характерною особливістю ураження вегетативної нервової системи є часта зміна протилежних ознак, характерних для симпатичної та парасимпатичної нервової системи. Тому збудження часто змінюється загальмованістю, гіперемія обличчя — блідістю, тахікардія — брадикардією, дермографізм червоний — білим.
Період реконвалесценції
Починається з нормалізації температури, що збігається зі зниженням інтенсивності рикетсіємії. У цей час регресує висип, нормалізуються розміри печінки та селезінки. Поступово зникають симптоми інтоксикації. Відновлюється діяльність серця. Вже від початку одужання збільшується діурез, сечовиділення стає контрольованим. Змінюється вигляд хворого: гіперемія та одутлість змінюються на блідість. Внаслідок некротизації шкірного епітелію в місцях геморагій виникає його лущення. Досить швидко повертається свідомість. Пам'ять, мова, мислення відновлюються повільно. Рековалесценти залишаються емоційно нестабільними, нервозними, скаржаться на загальну слабкість. Працездатність поновлюється протягом місяців. Довго зберігається астенічний синдром. Період реконвалесценції триває до 4—5 тижнів і більше.
Характеристика атипового перебігу
Атипові форми виявляються рідко та реєструються при епідемічному підйомі захворюваності на епідемічний висипний тиф. Вони характеризуються значними відхиленнями від типової клінічної картини. У таких хворих спостерігається різне вираження певних клінічних симптомів, які можуть виникати в нетипові строки, деякі прояви хвороби можуть не відмічатися взагалі.
Гіпертоксичний, блискавичний тиф (typhus siderans)
Спостерігається рідко, переважно у людей похилого та старечого віку. Хвороба триває не більше 5 днів і завжди закінчується летально. Хворі на 3—4-й день впадають у коматозний стан. На шкірі, слизових оболонках виражені значні крововиливи, часто розвиваються носові, внутрішні кровотечі як прояв ДВЗ-синдрому. У разі крововиливів у надниркові залози різко знижується АТ і хворі гинуть ще до розвитку значних нервових розладів. Іншою причиною смерті може стати параліч судинного й дихального центрів.
Стертий перебіг
Можливість безсимптомного перебігу висипного тифу без будь-яких клінічних проявів хвороби нині заперечується більшістю науковців. Наявність позитивних серологічних реакцій у таких людей розглядають як наслідок нерозпізнаної хвороби, що перебігала в стертій атиповій формі.
Перебіг без висипань
Усі основні симптоми хвороби виражені помірно й іноді бувають настільки стертими, що навіть не буває висипань — встановити діагноз висипного тифу надзвичайно важко (особливо в разі спорадичного захворювання поза епідемією).
Абортивний перебіг
Абортивні форми епідемічного висипного тифу характеризуються швидким зворотнім розвитком основних клінічних проявів хвороби при типовому їх виникненні. Такі форми хвороби спостерігаються при ранньому початку лікування.
Перебіг у щеплених
У цих людей епідемічний висипний тиф перебігає легко з коротким гарячковим періодом (до 7—8 днів), слабо вираженою інтоксикацією, бідною екзантемою у вигляді поодиноких розеол, ознаки менінгоенцефаліту не визначаються.
Ускладнення
Перебіг висипного тифу, як і одужання після нього, може затягуватися у зв'язку з різноманітними ускладненнями, що можуть бути зумовлені:
- патогенетичними особливостями ураження серцево-судинної системи (тромбози і тромбоемболії (нерідко легеневої артерії), розрив мозкових кровоносних судин з утворенням крововиливу у речовину мозку із явищами геміпарезів чи навіть паралічів, кишкові кровотечі, гостра надниркова недостатність, міокардити);
- патогенетичними особливостями ураження нервової системи (психози гострого періоду, періоду реконвалесценції та більш пізні, полірадикулоневрити, вогнищеві ураження, нейросенсорна глухота);
- приєднанням вторинної інфекції (пневмонії, отити, паротити, фурункульоз, абсцеси);
- змішані варіанти — ураження судин і нервової системи з приєднанням вторинної мікрофлори (гангрени пальців ніг та рук, вушних раковин, пролежні, хондрити і перихондрити, частіше хрящів гортані, тромбофлебіти, нефрит, нефрозонефрит).
Летальність досягає на даний момент до 10 %.
Діагностика
Вона ґрунтується на сукупності епідеміологічних, клінічних та лабораторних даних. Серед епідеміологічних даних має значення наявність поряд хворих на епідемічний висипний тиф, вошивість. Для виявлення хвороби Брілла-Цінссера слід враховувати відомості щодо перенесеного в минулому епідемічного висипного тифу. Вважається необхідним рання клінічна діагностика — виявити хворого не пізніше 3—5 дня хвороби, тому що до цього моменту воші покидають хворого і можуть переповзти на здорових і поширити інфекцію.
Клінічні критерії діагностики
Ними є:
- гострий початок захворювання з гарячки, головного болю;
- характерна поведінка хворого зі схильністю до збудження ЦНС;
- типовий вигляд хворого, стійка гіперемія і одутлість обличчя, червоні очі з характерних блиском («п'яне обличчя та кролячі очі»),
- позитивні симптоми Кіарі, Лендорфа-Розенберга, Годельє-Ремлінже, Діча;
- з 4—5-го дня хвороби після температурного врізування поява типового поліморфного розеольозно-петехіального висипу на шкірі тулуба та кінцівок (за винятком обличчя, долонь та підошов) з наявністю вторинних петехій в середині розеол;
- розвиток у період розпалу тифозного статусу, делірію;
- переважання енцефалітичних явищ (порушення психіки, рухові розлади) над менінгеальними;
- помірне збільшення печінки та селезінки;
- характерна температурна крива (тривалістю 2—2,5 тижні) з двома «врізуваннями».
Існує важливе епідеміологічне правило: «Діагноз епідемічного висипного тифу повинен бути встановлений до 3-го дня хвороби». Це пов'язано з тим, що саме до цього терміну захворювання воші в масовому порядку намагаються покинути хворого, тому що їх не влаштовує його висока температура тіла. Отже, саме тоді людина і являє максимальну загрозу для оточуючих. Тільки негайна санітарна обробка може запобігти зараженню здорових.
Загальнолабораторні зміни
У загальному аналізі крові на ранньому етапі відбувається нормоцитоз, нейтрофільоз, тромбоцитопенія, поява плазматичних клітин, невелике підвищення ШОЕ. У періоді розпалу може з'являтися незначний лейкоцитоз. При дослідженні цереброспінальної рідини відзначається невеликий лімфоцитарний плеоцитоз (не більше 100 клітин в 1 мкл), помірне підвищення вмісту білка. Внаслідок універсального ураження органів при геморагічному синдромі відбуваються зміни лабораторних показників, що характеризують саме ті чи інші ураження.
Специфічна діагностика
Проводиться за допомогою серологічних реакцій. Виділення збудника є трудомістким та небезпечним процесом, тому у широкій клінічній практиці не використовується. Поширені колись реакції Вейля-Фелікса та реакція зв'язування комплементу ВООЗ вважає натепер недоцільними для використання.
- Найбільш простою і доступною є реакція аглютинації рикетсій (РАР). Вона вважається реакцією першої ланки. Аглютиніни до рикетсій Провасека виявляються з 6—7-го дня хвороби у більшості хворих, і з другого тижня — майже у всіх. Реакція вважається позитивною при розведенні сироватки 1:40—1:80 і визначається протягом року після перенесеного захворювання у титрах 1:10—1:20.
- [[Реакція непрямої гемагютинації|РНГА]) є реакцією вторинної ланки і стає позитивною з 3—4 дня хвороби, зберігається до 6-го місяця реконвалесценції, тому дозволяє визначати свіжі або недавні випадки захворювання. Діагностичні титри 1:1000—1:2000.
- РНІФ є найбільш чутливою серологічною реакцією для діагностики епідемічного висипного тифу та рекомендована до застосування ВООЗ як «золотий стандарт». Реакція вже наприкінці першого тижня визначається у великих титрах 1:320—1:2560, а на 10—15-й дні — 1:2560—1:10240.
- У останні роки все більше використовується ІФА, за допомогою якого також можна виявляти окремо IgM та IgG. Інтерпретація результатів аналогічна такій при РНІФ.
Усі серологічні реакції необхідно проводити у парних сироватках, щоб простежити динаміку антитіл. Одноразове визначення антитіл у діагностичних титрах може свідчити про наявність висипнотифозної інфекції. Для більшої достовірності необхідно досліджувати сироватки не менш як у двох серологічних реакціях одночасно. Слід враховувати, що у хворих, які рано почали отримувати антибактеріальну терапію, антитіла можуть з'являтися пізніше і в невисоких титрах.
Розмежування при діагностиці первинного епідемічного висипного тифу та хвороби Брілла-Цінссера проводиться на основі визначення у хворих класів специфічних імуноглобулінів із застосуванням антивидових проти IgM та IgG флуоресціюючих глобулінів (сироваток). При первинній інфекції спостерігається спочатку поява IgM, а пізніше — IgG. При хворобі Брілла-Цінссера вже на початку антитілоутворення відбувається інтенсивний синтез IgG. Однак IgM можуть виявлятися і при рецидивній формі хвороби, особливо у хворих, які давно перенесли висипнотифозну хворобу. Тому виявлення антитіл класу IgG до 19-го дня хвороби є характерним лише для хвороби Брілла-Цінссера.
Лікування
Зауважте, ! Якщо у вас виникли проблеми зі здоров'ям — зверніться до лікаря. |
Усі хворі в Україні, у яких клінічно запідозрено епідемічний висипний тиф чи хворобу Брілла-Цінссера, підлягають обов'язковій госпіталізації до інфекційного стаціонару. Після проведення санітарної обробки хворі епідеміологічної небезпеки практично не становлять.
Суворий ліжковий режим призначається до 5-го дня нормальної температури, вставати з ліжка та ходити дозволяють лише на 7—10-й день нормальної температури тіла (апірексії). Усім хворим необхідний активний догляд (профілактика втечі, активних викиданнь з вікна, нанесення травм собі та оточуючим тощо), туалет ротової порожнини для профілактики стоматиту, паротиту, профілактичні заходи проти виникнення пролежнів. Важливо інспектувати фізіологічні відправлення, за необхідності проводять катетеризацію сечового міхура, ставлять очисні клізми.
Етіотропне лікування
Є головним у лікуванні рикетсіозів і епідемічного висипного тифу, хвороби Брілла-Цінссера. Першочергово проводять доксицикліном, який призначають всередину по 0,1 г 2 рази на день з 1-го по 3-й. З 3-го по 10-й день призначають меншу дозу — 0,1 г 1 раз на день. Позитивний ефект від антибіотиків проявляється досить рано — температура тіла нормалізується уже на 2—3-тю добу, зменшується виразність загальнотоксичного синдрому, головний біль, загальна слабкість, покращується апетит. При тяжких та дуже тяжких формах епідемічного висипного тифу доксициклін вводиться парентерально.
Якщо при призначенні доксицикліну (у вищеназваних терапевтичних дозах) через 24—48 годин не наступає нормалізація температури тіла, то це дозволяє виключити епідемічний висипний тиф (якщо гарячка не пов'язана з яким-небудь його ускладненням). Можливе застосування левоміцетину в дозі 0,75—1,0 г 4 рази на добу парентерально 5 днів, але препарат часто дає погіршення нервового статусу. Обговорюється можливість застосування для лікування рикетсіозів фторхінолонів, однак до кінцевого висновку експерти ВООЗ ще не дійшли, хоча всі рикетсії виявилися чутливими до цих препаратів.
Патогенетична терапія
Проводиться достатньо інтенсивно, включає відновлення втрат об'єму циркулюючої плазми через високу гарячку за рахунок колоїдних й кристалоїдних розчинів, дезінтоксикаційну терапію з урахуванням необхідності боротьби з набряком-набуханням головного мозку (застосовування обов'язково салуретиків з осмодіуретиками, розчини, які будуть зумовлювати детоксикаційний ефект і вихід набрякової рідини з тканин до кровоносного русла), ГКС для боротьби з сильним набряком мозку. За можливості проводять краніо-церебральну гіпотермію. Вводять інгібітори протеолізу для боротьби з геморагічним синдромом, проводять боротьбу із запаленням судин та утворенням тромбів (введення гепарину, засобів, що укріплюють судинну стінку). Призначають різноманітні заспокійливі засоби, транквілізатори.
Профілактика
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF3TDBSRVZGOVhWMGxKWDNOdmJHUnBaWEl1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVSRVZGOVhWMGxKWDNOdmJHUnBaWEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Негайна профілактика полягає в терміновій ізоляції джерела інфекції та в розриві механізму передачі (боротьба з педикульозом). Проводиться ретельна санітарна обробка хворих у приймальному покої стаціонару та дезінсекція одягу хворого. За несприятливої епідемічної обстановки терміново шпиталізують усіх хворих із неясною гарячкою, що триває понад 5 днів. Після госпіталізації хворих у осередку проводиться дезінсекція. У боротьбі з вошами застосовують механічний (вичісування комах і їх яєць гнид густим гребінцем, стрижка або гоління волосся), фізичний (кип'ятіння і прасування гарячою праскою білизни і особливо камерна дезінсекція) і хімічні способи. За необхідності обробку педікулоцідами повторюють через 7—10 днів. Дуже надійна камерна обробка постільних речей, одягу та білизни хворих.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl4TDFSNWNHaDFjMTl6YUc5MExtcHdaeTh5TVRsd2VDMVVlWEJvZFhOZmMyaHZkQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Особи, що мали контакт із хворими, проходять санітарну обробку, також за ними проводять спостереження з вимірюванням температури тіла протягом 25 днів, а при підозрі на епідемічний висипний тиф їх терміново госпіталізують.
На даний момент при наявності активних інсектицидів, ефективних методів етіотропної терапії та низької захворюваності глобальне значення противисипнотифозної вакцинації значно знизилося. Однак показана вакцинація медичного персоналу, що має працювати в умовах епідемії висипного тифу. Специфічна профілактика передбачає введення хімічної противисипнотифозної вакцини, що містить очищений антиген із рикетсій Провасека, у дозі 0,5 мл одноразово. Хоча введення такої вакцини зменшує смертність, але не вирішує проблему повного захисту від епідемічного висипного тифу. Екстрена хіміопрофілактика доцільна у вогнищах інфекції у перші 10 діб. Застосовують доксициклін по 0,1 г 1 раз на добу.
Цікаві факти
Платтяна воша віддає перевагу найтеплішим місцям, тому ховається в складках, швах одягу, особливо у пояса, коміра, манжет. В Африці, де носять мало одягу, ці воші ховаються в отворах намистин, пряжок поясів і в прикрасах й звідти періодично переповзають на тіло для харчування — частіше на живіт, лопатки, поперек, стегна, потилицю. Ротовий апарат цих комах перетворений у колючі голки, укладені у м'яку трубку, що вивертається з ротової порожнини, а краї якої щільно притискаються до шкіри, що проколюється. Смоктання реалізується за рахунок розширення переднього відділу стравоходу, який працює як насос. Виділення розвинених слинних залоз воші перешкоджають згортанню крові.
Витривалість вошей дуже висока — їх плоске і тверде тіло витримує тиск до 1,3 кг, під водою вони живуть до 2 діб, вибираються з-під шару піску товщиною 30 см і під ним живуть, закопані, 4 доби. Стійкі до низьких температур, витримують до –5 °C, гинучи при цьому тільки через добу, що не можуть багато інших комах. Воші більш стійки до великих доз радіації, ніж багато інших безхребетних. Можуть голодувати до 10 днів при температурі 10—20 °C. Зазвичай воша смокче кров 2—3 рази на добу періодами до 20 хвилин, і за раз випиває до 0,7—1,6 мкг. Самки смокчуть більше, вони більші за самців. При температурі 28—30 °C випита кров перетравлюється у воші за 10 годин, тому в теплі паразит не може довго голодувати: до двох діб при +38 °C і до п'яти днів при +30 °C. Найкращі умови існування для вошей створюються тільки при температурі 30—38 °C, тобто при температурі більшої частині шкірних ділянок тіла людини. При зниженні температури і підвищення до 40 °C воші прагнуть залишити ці місця — поповзти звідти. Так буває, коли вони залишають остигаючі трупи. При 45 °C воші гинуть за 1—2 години. Світла ці комахи не люблять і ховаються від нього. За хвилину воша може проповзти 30—35 см по землі і до 1 м по вертикальній поверхні. Головна і платтяна воші можуть успішно переходити від однієї людини до іншої в тісноті, наприклад, громадського транспорту, а також при обміні шапками, шарфами, білизною, що часто буває у дітей в дитячих закладах. Раніше часто відбувалося таке при користуванні однією постіллю, великій скупченості.
Воші візуально розрізняють тільки світло і темряву. Маленькі вусики — антени вловлюють запах. Помічено, що одним людям воші «прихильні», а на інших реагують слабо. Як вони вибирають господаря, поки не ясно. Зокрема, їх жертвою частіше стають ослаблені діти з анемією і, можливо, з тонкою шкірою, через яку назовні проникає більше амінокислот, що приваблюють (як це помічено для комарів і мошок) комах. На звичайні запахи воші реагують слабо. Тільки діметілфталат (входить в сучасні репеленти) і, частково, скипидар можуть відлякувати їх на деякий час. Але голодні воші дуже настирливі, їх ніщо не зупиняє, в тому числі, навіть відомі отрути. У одежі воші відкладають яєчка (гниди), які дрібні, з характерним блиском, як макове зернятко, мають міцну оболонку, малочутливі до отрут, до високих і низьких температур.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJqTDFOMVkydHBibWRmYkc5MWMyVmZaV2RuY3k1cWNHY3ZNVFkyY0hndFUzVmphMmx1WjE5c2IzVnpaVjlsWjJkekxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Вошивість не була властива виключно бідноті. Ці паразити були широко поширені у всіх прошарках суспільства. Після смерті царя Ірода, як оповідає Біблія, з нього «…текли воші як криниця, яка тече з землі». Плутарх описав, як спартанський цар Агесілай II вбив вошу, вкушений нею під час богослужіння. Людовик XI, коли на офіційній церемонії придворний зняв з нього вошу, сприйняв це спокійно і тільки вимовив, що «його величність всього лише людина». Результатом виявлення вошей у королівській тарілці на королівському прийомі в Англії в 1787 році з'явився указ Георга III про негайне гоління голів всієї челяді.
Духовний глава англійської церкви, королівський канцлер, архієпископ Томас Бекет був убитий на сходинах вівтаря Кентерберійського собору за наказом англійського короля Генріха II ввечері 29 грудня 1170 року. Тіло пролежало в храмі всю ніч і було підготовлено до поховання наступного дня. Мертвий архієпископ за традицій того часу у сидячому положенні біля стола був у великій коричневій мантії, під нею був надітий білий стихар, а під ним, три різних вовняних плаща, а під ними ще була чорна сутана бенедиктинського ордена, під нею ще сорочка, а безпосередньо на тілі волосяниця. Коли тіло охололо, а в храмі стало холодно, воші, які жили в цих шатах, почали вилазити. І, як написав літописець:
…воші скипіли, як вода киплячого котла, і навколишні залилися сміхом замість належного плачу….
Будучи суворими внутрішньоклітинними мікроорганізмами, рикетсії можуть розмножуватися тільки у живих тканинах, тому в лабораторних умовах для їх культивування використовують різні експериментальні моделі: лабораторні платтяні воші, легені білих мишей (зараження тварин через ніс), культури клітин людей. Довгий час практикувалося вирощування лабораторних вошей безпосередньо на людині — донорі. Воші не можуть існувати, не споживаючи людську кров. Тому, до передпліччя донора прикріплювали спеціальну коробочку, з одного боку закриту ґратками, через які паразити не могли вилізти, але могли харчуватися, кусаючи людини. Такі годувальники вошей отримували в СРСР на місяць в 1970-ті роки до 50 рублів.
Засновник біогеохімії, відомий український науковець, мислитель й громадський діяч Володимир Іванович Вернадський наприкінці життя зізнавався, що свою теорію генезу ноосфери, яка здобула світову популярність, він сформулював у гарячковому маренні під час захворювання на епідемічний висипний тиф в Ялті взимку 1919 року.
Див. також
Примітки
- Disease Ontology — 2016.
- Часто просто називають висипним тифом, хоча це не є правильним — висип супроводжує багато рикетсіозів та інших тифів
- Відповідники в інших мовах — англ. Epidemic louse-borne typhus fever due to Rickettsia prowazekii, classical typhus fever, epidemic (louse-borne) typhus, jail fever, famine fever, war fever, нім. Flecktyphus, Flec-kfieber, фр. typhus epidemique, typhus exanthematique, typhus historique, ісп. tifus exantematico, dermotypho
- Carugo, Beppe (2006). (PDF) (вид. 2nd). Архів оригіналу (PDF) за 5 жовтня 2013. Процитовано 28 травня 2014.
- «Про заразність й заразні хвороби»
- Henrique da Rocha Lima Zur Aetiologie des Fleckfiebers. Berliner klinische Wochenschrift, 1916, 53: 567—569.
- Згідно з правилами сучасної української мови прізвище Ricketts має само передаватися як «Рікеттс», однак вже давно існує назва «рикетсія», тому дуже часто й прізвище вимовляють все-таки як «Рикеттс»
- Cruikshank, R. The Weil-Felix reaction in typhus fever. 1927. J Hyg (Lond) 27(1): 64–69.
- N. E. Brill. Acute infectious disease of unknown origin. A clinical study based on 221 cases. American Journal of the Medical Sciences, Thorofare, N.J., 1910, n.s. 139: 484—502.
- H. Zinsser. Varieties of typhus virus and the epidemiology of the American form of European typhus fever (Brill's disease). Am. J. Hyg., 1934, 20: 513.
- MURRAY ES, SNYDER JC. Brill's disease. II. Etiology. Am J Hyg. 1951 Jan;53(1):22-32.
- WINSTON H. PRICE STUDIES ON THE INTEREPIDEMIC SURVIVAL OF LOUSE BORNE EPIDEMIC TYPHUS FEVER. J. Bacteriol. January 1955 69:1 106—107
- . Архів оригіналу за 7 липня 2018. Процитовано 19 березня 2022.
- Савельев С. И., Щукина И. А., Мищук В. И. О регистрации группового заболевания сыпным тифом в стационаре психоневрологического профиля.// Материалы областной научно-практической конференции, г. Липецк. 1998. С. 1.
- Bozeman FM, Masiello SA, Williams MS, Elisberg BL. Epidemic typhus rickettsiae isolated from flying squirrels. Nature. 1975 Jun 12;255(5509):545-7.
- Між вранішньою та вечірньою температурою тіла коливання не більше 1 градуса
- Одночасне збільшення розмірів печінки й селезінки.
- Зміна кольору шкіри у хворого на окремій ділянці при проведенні риски нігтем дослідника.
Джерела
- Інфекційні хвороби (підручник) (за ред. О. А. Голубовської). — Київ: ВСВ «Медицина» (2 видання, доповнене і перероблене). — 2018. — 688 С. + 12 с. кольор. вкл. (О. А. Голубовська, М. А. Андрейчин, А. В. Шкурба та ін.) / С. 486—498
- Возіанова Ж. І. Інфекційні і паразитарні хвороби: В 3 т. — К.:"Здоров'я",2002. — Т. 2.— 658 с.
- Зюков А. М. (за участі Падалки Б. Я.) Гострі інфекційні хвороби та гельмінтози людини. Державне медичне видавництво УРСР, К. 1947. — 392 с. / С. 100—114.
- Эпидемический сыпной тиф. [1] [ 9 квітня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
Додаткова література
- Gerald L. Mandell. Mandell, Douglas, and Bennett's Principles and Practice of Infectious Diseases: Expert Consult Premium Edition — Enhanced Online Features and Print (Two Volume Set). — 7th Edition. — USA : Churchill Livingstone, 2009. — 4320 с. — . (англ.)
- Estee Torok, Ed Moran, Fiona Cooke. Oxford Handbook of Infectious Diseases and Microbiology (Oxford Medical Handbooks). — 1th Edition. — Oxford, United Kingdom : Oxford University Press, 2009. — 944 с. — (Oxford Medical Handbooks) — . (англ.)
- Под ред. Н.Д. Ющука, Ю.Я. Венгерова. Инфекционные болезни: национальное руководство. — Москва : «ГЭОТАР-медиа», 2009. — 1049 с. — («Национальные руководства») — . (рос.)
- Лобзин Ю.В., Жданов К.В. Руководство по инфекционным болезням в 2-х томах. — Москва : «Фолиант», 2011. — 1408 с. — (Инфекционные и паразитарные болезни) — . (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Tif znachennya Ne plutati z Endemichnij visipnij tif Ne plutati z Epidemichnij povorotnij tif Epidemichnij visipnij tif inshi nazvi yevropejskij istorichnij kosmopolitichnij voshivij visipnij tif vijskovij golodnij tif gospitalna tyuremna tabirna garyachka gostre antroponozne riketsiozne infekcijne zahvoryuvannya z transmisivnim mehanizmom peredachi yake sprichinyuye en Hvoroba harakterizuyetsya ciklichnim perebigom z intoksikaciyeyu garyachkoyu rozeolozno petehialnim visipom urazhennyam sudinnoyi ta nervovoyi sistem Termin visipnij tif ye oznachennyam dekilkoh hvorob yaki perebigayut z tifoznimi proyavami ta visipom tomu pravilnim ye na sogodni vidalennya usih yih zi zbirnoyi nazvi u yihni avtentichni nozologichni nazvi epidemichnij visipnij tif endemichnij visipnij tif visipnij tif Skelyastih Gir tosho Epidemichnij voshivij visipnij tifHvorij na epidemichnij visipnij tif pid chas epidemiyi 1997 roku v Burundi Na tulubi tmyani petehialni visipannya Hvorij na epidemichnij visipnij tif pid chas epidemiyi 1997 roku v Burundi Na tulubi tmyani petehialni visipannya Specialnist infekcijni hvorobiSimptomi garyachka oznob 1 golovnij bil artralgiya giperesteziya bezsonnya ejforiya marennya simptom kaptura kon yunktivit simptom Kiari petehiya plyama tromboz d delirij meningealni simptomi maniakalnij sindrom sindrom Korsakova amimiya dizartriya disfagiya nistagm tremor aritmiyi sercya prolezhen vadi sluhu i simptom GodelyePrichini d 1 Metod diagnostiki fizikalne obstezhennya klinichnij analiz krovi lyumbalna punkciya reakciya imunoflyuorescenciyi i IFAVedennya antibiotik detoksikaciya diuretik kortikosteroyidi geparin trankvilizator i ingibitori proteaziPreparati doksiciklin i hloramfenikolKlasifikaciya ta zovnishni resursiMKH 11 1C30 0MKH 10 A75OMIM 104300DiseasesDB 32208MedlinePlus 001350MeSH D014438 Epidemic Typhus u Vikishovishi Hvoroba Brilla Cinssera angl Recrudescent typhus Brill disease Brill Zinsser disease sinonimi sporadichnij abo recidivnij visipnij tif hvoroba Brilla piznij recidiv epidemichnogo visipnogo tifu yakij rozvivayetsya vnaslidok endogennoyi vnutrishnoyi reaktivaciyi Rickettsia prowazekii v tih osib sho perehvorili ranishe na epidemichnij visipnij tif ta harakterizuyetsya vidnosno legkim perebigom Detalnishi vidomosti z ciyeyi temi vi mozhete znajti v statti Hvoroba Brilla Cinssera Istoriya visipnotifoznih epidemijMozhlivo pershij opis epidemichnogo visipnogo tifu buv zroblenij u 1083 roci v abatstvi La Trinita della Kava v Salerno Italiya Podalshi opisi epidemij shozhih na epidemichnij visipnij tif buli zafiksovani v litopisah pid chas Rekonkisti v X XIII st Pid chas oblogi Mavritanskoyi Granadi ispanskim vijskom u 1489 roci sered ispanciv zaginulo vid bojovih dij blizko 3 000 voyakiv todi yak vid imovirno epidemichnogo visipnogo tifu blizko 17 tisyach U 1447 roci v Milani pomerlo bagato lyudej vid nepriborkanih garyachok deyaki sami vikidalisya z vikon sho duzhe nagaduye osoblivist epidemichnogo visipnogo tifu nayavnist strahitlivih galyucinacij yaki prizvodyat do paniki U 1558 roci sudyachi z opisu proyaviv zahvoryuvannya na visipnij tif perehvoriv car Moskoviyi Ivan Groznij U 1566 r vid spalahu v garnizoni armiyi Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi v m Komorni na Dunayi epidemiya pid nazvoyu ugorskoyi garyachki ugorskoyi chumi ugorskoyi hvorobi poshirilasya na Italiyu Bogemiyu Belgiyu Franciyu Nimechchinu Polshu i Angliyu Letalnist bula vkraj visoka Simptomi ugorskoyi garyachki zbigayutsya z oznakami epidemichnogo visipnogo tifu U 1568 roci u Moskovskomu carstvi vidbulas duzhe velika epidemiya sho nagaduye za opisom yakraz voshivij visipnij tif U 1602 roci v tabori vijskovih sil Lzhedmitriya I u Smolensku vidbuvsya spalah ciyeyi hvorobi sho zmusilo vidklasti todi polskij pohid na Moskvu Pered cim u Moskvi vid ciyeyi nedugi pomer danskij princ Ioann narechenij Irini dochki carya Borisa Godunova Poshirennya visipnogo voshivogo tifu bulo zakonomirno pov yazano z takimi miscyami zoseredzhennya lyudej yak chislenni v yaznici peresilni punkti nichlizhni budinki z pritamannoyu yim antisanitariyeyu ubogistyu zabrudnennyam Z v yaznic zaraza chasto pronikala do sudiv i vihlyupuvalasya v mista Same tak vinikla epidemiya v anglijskomu Oksfordi u 1577 roci Pid chas sudovogo procesu zarazilisya a zgodom pomerli dvoye suddiv dva policejski pristavi shist mirovih suddiv i bilshist skladu prisyazhnih U nastupni kilka tizhniv zaginuli she sotni vikladachiv i studentiv Oksfordskogo universitetu ta inshih mistyan a zagalne chislo zhertv sklalo 510 osib Cej vipadok uvijshov v istoriyu yak Chornij Oksfordskij sud prisyazhnih U 1730 roci u m Tontoni grafstvo Semerset pid chas Velikogo postu rozpochav robotu viyiznij sud prisyazhnih Vid epidemichnogo visipnogo tifu pomerli golovnij suddya verhovnij sherif serzhant i sotni uchasnikiv sudu U toj chas koli u Velikij Britaniyi za 241 zlochin karali na smert vid epidemichnogo visipnogo tifu pomerlo bilshe zasudzhenih nizh vid ruk usih kativ cogo korolivstva U 1759 roci britanska vlada konstatuvala sho chvert uv yaznenih ginula vid visipnogo tifu vzhe protyagom pershogo roku uv yaznennya Pid chas Tridcyatirichnoyi vijni vidbuvsya velikij spalah epidemichnogo visipnogo tifu odnih tilki nimciv zaginulo blizko 1 miljona Velikomasshtabni epidemiyi mali misce v Irlandiyi v period z 1816 1819 rokiv pid chas golodu sprichinenogo znizhennyam temperaturi u vsomu sviti vidomogo yak Rik bez lita 1816 Vvazhayut sho todi zaginulo blizko 100 tisyach irlandciv Irlandskij tif buv zavezenij do Angliyi de jogo stali nazivati Irlandskoyu garyachkoyu Tif znovu z yavivsya v Irlandiyi naprikinci 1830 h rokiv i she odna epidemiya tifu spalahnula pid chas Velikogo golodu Irlandiyi mizh 1845 i 1849 rokami Todi zubozhili selyani migruvali v mista v poshukah yizhi Koli stalo yasno sho i mista ne vryatuyut poglyadi visnazhenih lyudej z nadiyeyu zvernulisya za okean sho j prizvelo do masovoyi emigraciyi irlandciv do SShA i Kanadi kudi na korablyah bula zavezena cya hvoroba korabelna garyachka a v portah priznachennya vinikli vtorinni epidemiyi sho prizveli do visokogo rivnya letalnosti Blizko 9 000 irlandskih immigrantiv zaginulo vid epidemichnogo visipnogo tifu pid chas okeanskoyi podorozhi do SShA Pislya visadki v kanadskomu Monreali tisyach lyudej sered nih i mistyan rozvinulasya strashna epidemiya yaka zabrala minimum 6 tisyach zhittiv Pomer i mer mista en yakij do samoyi smerti energijno borovsya z epidemiyeyu V inshih portah Kanadi pomerlo she 10 tisyach irlandciv U SShA epidemiyi visipnogo tifu mali misce u Filadelfiyi v 1837 roci v Konkordi v 1843 roci v Baltimori Memfisi ta Vashingtoni mizh 1865 i 1873 rr Epidemichnij visipnij tif buv takozh poshirenim vbivceyu pid chas Gromadyanskoyi vijni u SShA hoch i postupavsya todi cherevnomu tifu Epidemiyi visipnogo tifu neodnorazovo prokochuvalisya j nadali po zemnij kuli osoblivo u chasi riznih socialnih potryasin zvidsi pohodyat nazvi golodnij voyennij tif Tak zokrema epidemichnij visipnij tif vikosiv polovinu vijsk Napoleona pid chas pohodu do Rosiyi v 1812 roci U period Rosijsko osmanskoyi vijni 1768 1774 rokiv u rosijskih vijskah vid epidemichnogo visipnogo tifu zaginulo 44 tisyachi vijskovih Serjozni epidemiyi visipnogo j inshih tifiv buli zareyestrovani v rosijskij armiyi pid chas rosijsko osmanskoyi vijni na Balkanah u 1877 1878 rokah Zagalna kilkist pomerlih u Dunajskij i Kavkazkij armiyah sklala 43 985 voyakiv abo 75 vid zagalnogo chisla pomerlih vnaslidok hvorob U tezh chas buv ubitij i pomer vid ran 22 391 vijskovosluzhbovec Shpital dlya hvorih na epidemichnij visipnij tif pid chas I Svitovij vijni u Varshavi Dvoe voyakiv obstezhuyut svoyu uniformu na predmet viyavlennya plattyanih voshej Italijskij front 1918 r Cya hvoroba viruvala na teritoriyi Yevropi u 1914 1922 rokiv Persha svitova vijna stala blagodatnim gruntom dlya ciyeyi poshesti Tak tilki pri vidstupi serbskoyi armiyi v Albaniyu vid epidemichnogo visipnogo tifu zaginuli 135 tisyach serbskih soldativ i 35 tisyach polonenih U 1915 roci u samij Serbiyi zahvorilo 1 5 miljona zhiteliv pomerlo 150 tisyach Sered nih zaginulo 126 likariv iz 400 yaki pracyuvali v cij krayini U 1915 roci opublikovano povidomlennya nachalnika sanitarnoyi sluzhbi 3 yi tureckoyi armiyi Tevfika Salima pro te sho v odnomu z tureckih taboriv v Erzindzhani likar Osman Hamit sho viyavivsya psihichnohvorim vviv nibito z metoyu imunizaciyi po 5 ml krovi visipnotifoznih hvorih 310 vijskovopolonenim U tureckij armiyi provodilisya doslidzhennya z vakcinaciyi proti epidemichnogo visipnogo tifu cherez visokij riven poshirennya hvorobi v Turechchini v ti roki Pri vakcinaciyi vikoristovuvali tilki inaktivovanu nizkoyu temperaturoyu krov vid hvorih Vidpovidnij nakaz po armiyi buv viddanij Ale Osman Hamit cherez svoyu neadekvatnist nakaz ne vikonav i vvodiv polonenim absolyutno ne inaktivovanu krov Cherez 7 12 dniv zahvorilo 174 z vakcinovanih pomerlo 49 Vzagali u 1914 1922 rr u Yevropi zahvorilo blizko 35 mln lyudej z yakih 6 mln pomerli Trohi menshi za kilkistyu urazhenih epidemiyi visipnogo tifu vidbulisya pid chas II Svitovoyi vijni osoblivo na Shidnih frontah Ce vidbulosya cherez te sho buli vidomi na toj moment dosit efektivni zasobi zapobigannya hvorobi osoblivo v umovah organizovanogo vijska A ot shirokogo rozmahu spalahi epidemichnogo visipnogo tifu mali u konctaborah na okupovanij teritoriyi zokrema j v Ukrayini Za tri roki okupaciyi riven zahvoryuvanosti na epidemichnij visipnij tif v Ukrayini viris u 42 razi Istoriya vivchennya hvorobiPortret Dzhirolamo Frakastoro Tician 1528 rik Majbutnij Nobelivskij laureat z medicini 1928 r Sharl Nikol pid chas roboti v Instituti Pastera v Tunisi v 1910 roci Pershe dostovirne medichne opisannya epidemichnogo visipnogo tifu zrobiv italijskij naukovec likar Dzhirolamo Frakastoro 1546 roku u svoyij praci De Contagione et Contagiosis Morbisy 1546 r pid chas epidemiyi u Yevropi Ostatochne vidilennya epidemichnogo visipnogo tifu v okremu nozologichnu odinicyu stalo mozhlivim zavdyaki robotam nimeckogo likarya zasnovnika klinichnoyi psihiatriyi Vilgelma Grizingera v 1857 roci U XIX stolitti likar i naukovec J J Mochutkovskij yakij pracyuvav v Odesi doviv infekcijnu prirodu epidemichnogo visipnogo tifu zarazivshi sebe krov yu hvoroyi na epidemichnij visipnij tif lyudini Mochutkovskij yakij perehvoriv na cyu hvorobu 18 rokiv pislya cogo strazhdav na sercevu aritmiyu Francuzkij naukovec Sharl Nikol u 1909 roci doviv sho tif perenosyat voshi Sharl Nikol provodiv svoyi sposterezhennya v Tunisi u v yaznici Dzhuggar sho znahoditsya u 80 kilometrah vid stolici razom iz doktorom B Motyu roblyachi shomisyacya obhodi uv yaznenih Odnogo razu naperedodni takogo zahodu Nikol vidchuv nezduzhannya i ne poyihav Motyu sam proviv obhid u zv yazku z chim i zatrimavsya Likar zalishivsya zi svoyim slugoyu na nichlig u v yaznici Obidva zarazilisya zahvorili na epidemichnij visipnij tif i zgodom pomerli Stanislav fon Provasek naukovec yakij vidkriv zbudnika epidemichnogo visipnogo tifu Pershi povidomlennya pro viyavlennya novih mikroorganizmiv v organizmi voshej znyatih iz hvorih na epidemichnij visipnij tif zrobiv avstro ugorskij mikrobiolog cheskogo pohodzhennya Stanislav fon Provasek 1913 rik yakij nim zarazivsya i pomer u 1915 roci U 1916 roci brazilskij naukovec Enrike da Roshe Lima sho buv uchnem ta spivrobitnikom Stanislava fon Provaseka i prodovzhiv jogo doslidzhennya perehvorivshi na epidemichnij visipnij tif viyaviv podibni vklyuchennya v epitelialnih klitinah kishechnika infikovanih voshej ta doviv yihnye znachennya u viniknenni epidemichnogo visipnogo tifu zrobivshi visnovok sho cej zbudnik maye spilni risi z vidkritim u 1909 roci Govardom Rikketsom mikroorganizmom sho sprichinyuye visipnij tif Skelyastih Gir u SShA Govard Rikets v 1910 roci vivchayuchi epidemichnij visipnij tif u Meksici zarazivsya nim i pomer Takim chinom E da Roshe Lima nazvav novij mikroorganizm Rickettsia Prowazekii Riketsiya Provaseka inkoli nepravilno Provacheka vshanuvavshi u takij sposib pam yat pro tih dvoh naukovciv sho zaginuli vid epidemichnogo visipnogo tifu zarazivshis pid chas jogo vivchennya Avstrijskij bakteriolog de razom iz polskim bakteriologom en zaproponuvali v 1915 roci populyarnu serologichnu reakciyu dlya diagnostuvannya epidemichnogo visipnogo tifu Nadali u 1922 roci E Vejl pri roboti zarazivsya i pomer vid epidemichnogo visipnogo tifu Amerikanskij likar Natan Edvin Brill yakij vpershe viyaviv recidivnu formu visipnogo tifu Amerikanskij doslidnik Gans Cinsser yakij zrobiv obgruntovane pripushennya pro nayavnist pri epidemichnomu visipnomu tifi piznih recidiviv U 1910 roci Natan Brill sposterigav u SShA 221 vipadok hvorobi sho nagaduvala epidemichnij visipnij tif ale ci vipadki vidriznyalisya vid nogo vidsutnistyu voshivosti u hvorih sporadichnistyu i legshim klinichnim perebigom Vivchayuchi kliniko epidemiologichni osoblivosti cogo amerikanskij doslidnik Gans Cinsser u 1934 roci pripustiv sho ci vipadki recidiv perenesenogo ranishe epidemichnogo visipnogo tifu a ne nove zarazhennya U 1944 1947 rr E Myurrej ta D Snajder vidilili zbudnika epidemichnogo visipnogo tifu z krovi hvorih na hvorobu Brilla Cinssera pidtverdivshi sho same riketsiya Provaseka ye vidpovidalnoyu za viniknennya hvorobi i takim chinom doveli sho hvori na hvorobu Brilla Cinssera ye nebezpechnimi po mozhlivosti viniknennya epidemiyi visipnogo tifu za nayavnosti v lyudskij populyaciyi perenosnika plattyanoyi voshi U 1954 roci V Prajs eksperimentalno obgruntuvav gipotezu G Cinssera vidilivshi zhittyezdatni riketsiyi Provaseka z vidalenih pid chas operaciyi u cherevnij porozhnini mezenterialnih limfatichnih vuzliv lyudej yaki perehvorili na epidemichnijvisipnij tif za 20 rokiv do togo Takim chinom stalo zrozumilim de perehovuyetsya zbudnik epidemichnogo visipnogo tifu mizh epidemiyami Efektivnu vakcinu proti zbudnika hvorobi zaproponuvav polskij doslidnik Rudolf Vajgl yakomu dopomagav Genrik Mosing yakij stvoriv koncepciyu likvidaciyi zahvoryuvannya pislya II Svitovoyi vijni na terenah Ukrayini yaka bula uspishno zastosovana AktualnistU period masovoyi zahvoryuvanosti na epidemichnij visipnij i povorotnij tifi slidom za grandioznoyu pandemiyeyu yih pid chas I Svitovoyi vijni ci hvorobi navit vklyuchili do Mizhnarodnih sanitarnih pravil yak konvencijni zahvoryuvannya na 15 j Mizhnarodnij sanitarnij konferenciyi v 1926 roci v Parizhi Ale oskilki i epidemichnij visipnij tif i povorotnij v podalshomu praktichno znikli z Yevropi a na inshih kontinentah zahvoryuvanist znizilasya podekudi dosit rizko i krim togo nadali ne bulo povidomlen pro poshirennya cih hvorob cherez mizhnarodnij transport medichna spilnota uhvalila rishennya viklyuchiti ci hvorobi z pravil sho bulo zrobleno na 20 j Mizhnarodnij sanitarnij konferenciyi v Zhenevi v 1951 roci Za rivnem letalnosti epidemichnij visipnij tif razom iz plyamistoyu garyachkoyu Skelyastih gir vvazhayutsya najtyazhchimi sered riketsioziv Zbudnika epidemichnogo visipnogo tifu Rickettsia prowazeki vidneseno do tih biologichnih agentiv yaki oficijno viznano takimi sho mozhut buti chinnikami biologichnoyi zbroyi Stanom na XXI stolittya epidemichnij visipnij tif sposterigayut na vsih kontinentah de jogo reyestruyut perevazhno u prosharkah lyudej z nizkim socialno kulturnim ta ekonomichno materialnim rivnem zhittya V ostanni roki hvorobu viyavlyayut v Africi Burundi Ruanda Tunisi Alzhiri Liviya Sudan Pivdennij Sudan Efiopiya Somali Chad Nigeriya DR Kongo u Latinskij Americi Meksika Kolumbiya Chili Boliviya Ekvador Peru ta Aziyi Kitaj Nepal Indiya Bangladesh Pakistan Malajziya tosho Fiksuyut shorichno vid 6 do 10 tisyach hvorih A ot protyagom dvoh misyaciv 1997 roku v Burundi vidbulasya epidemiya visipnogo tifu z urazhennyam bilshe 43 tisyach lyudej ta letalnistyu do 15 V Ukrayini spalah epidemichnogo visipnogo tifu ostannij raz vidbuvsya pid chas nimeckoyi okupaciyi v 1941 1944 rr okremi vipadki sposterigali azh do seredini 1960 h rokiv u deyakih rajonah Cherniveckoyi ta Ivano Frankivskoyi oblasti U podalshomu v Ukrayini reyestruvali lishe vipadki hvorobi Brilla Cinssera Odnak i u XXI stolitti epidemiologichna situaciya zalishayetsya potencijno nebezpechnoyu sho pov yazano z nayavnistyu she dostatno velikogo chisla lyudej yaki perehvorili na epidemichnij visipnij tif u period Drugoyi svitovoyi vijni i mozhut dati piznij recidiv u viglyadi hvorobi Brilla Cinssera sho pid chas vijni v Ukrayini zbilshenni kilkosti vimushenih migrantiv i bezhatchenkiv ostanni majzhe stovidsotkovo zavoshivleni pri aktivaciyi inshih migracijnih procesiv mozhe prizvesti do spalahu i navit serjoznoyi epidemiyi Tak u lyutomu 2003 roku v Mikolayivskij oblasti u zhinki 35 rokiv z pedikulozom ta yiyi ditini 10 rokiv za rezultatami serologichnih doslidzhen retrospektivno bulo vstanovleno perenesenu ranishe visipnotifoznu infekciyu Detalnishi vidomosti z ciyeyi temi vi mozhete znajti v statti Tif U Rosijskij Federaciyi v 1998 roci v psihonevrologichnij rajonnij likarni Lipeckoyi oblasti vidbuvsya rezonansnij spalah epidemichnogo visipnogo tifu iz zahvoryuvannyam 29 paciyentiv likarni ta yiyi pracivnikiv Imovirno dzherelom epidemiyi bula hvora z hvoroboyu Brilla Cinssera yaku tam likuvali vid psihonevrologichnih rozladiv Nayavnist voshivosti u viddilenni vidsutnist adekvatnogo sanitarnogo kontrolyu j prizvelo do viniknennya epidemiyi Etiologiya Riketsiya Provaseka Peredbachuvana struktura poslidovnostej RNK bakterij z rodu Rickettsia metod RNAalifold Biologichna klasifikaciya Carstvo Bacteria Tip Proteobacteria Klas Alphaproteobacteria Ryad Rickettsiales Rodina Rickettsiaceae Rid Rickettsia Vid R prowazekii Binomialna nazva Rickettsia prowazekii da Rocha Lima 1916 Posilannya Vikishovishe Epidemic Typhus Zbudnik hvorobi riketsiyi Provaseka Rickettsia prowazekii yaki isnuyut u dvoh stadiyah vegetativnij abo tkaninnij zabezpechuye zrostannya j rozmnozhennya riketsij ta spokoyu zabezpechuye zberezhennya u zovnishnomu seredovishi ta proniknennya do chutlivoyi klitini Voni mayut 2 antigeni poverhnevo rozmishenij vidonespecifichnij zagalnij z riketsiyami endemichnogo visipnogo tifu ta proteyem OH 19 termostabilnij rozchinnij antigen lipidno polisaharidno bilkovoyi prirodi vidospecifichnij nerozchinnij termolabilnij bilkovo polisahariidnij antigennij kompleks sho rozmishenij pid poperednim Dlya zahistu vid fagocitozu riketsiyi mayut fosfolipazi ta gemolizin Kultivuyut riketsiyi Provaseka na laboratornih plattyanih voshah u legenyah bilih mishej intranazalne zarazhennya tvarin i v kulturi tkanin Detalnishi vidomosti z ciyeyi temi vi mozhete znajti v statti Rickettsiaceae Epidemiologichni osoblivostiDzherelo i rezervuar infekciyi Dzherelom infekciyi pri epidemichnomu visipnomu tifi ye lyudina yaka zarazilasya vpershe epidemichnij visipnij tif abo maye piznij recidiv visipnogo tifu hvoroba Brilla Cinssera Hvorij stanovit nebezpeku v ostanni 2 3 dni inkubacijnogo periodu protyagom usogo periodu garyachki ta do 7 8 go dnya normalnoyi temperaturi Riketsiyi mozhut viyavlyatisya u nevelikij kilkosti v krovi j pislya togo ale todi vzhe voni ne mayut epidemiologichnogo znachennya Rezervuarom u mizhepidemichnomu periodi ye lyudi sho perehvorili na epidemichnij visipnij tif a takozh deyaki tvarini amerikanski bilki lityagi okremi svijski tvarini klishi Ale nezvazhayuchi na ce epidemichnij visipnij tif vse taki rozglyadayut yak tipovij transmisivnij antroponoz Mehanizm i shlyahi peredachi Plattyana vosha yaka popila lyudskoyi krovi Riketsiyi Provaseka peredayutsya cherez voshej golovnim chinom plattyanu Pediculus vestimenti a takozh zridka golovnu Pediculus capitis Mehanizm peredachi Vosha infikuyetsya pri krovosmoktanni hvorogo i staye zaraznoyu dlya lyudini na 5 6 j den Za cej period riketsiyi rozmnozhuyutsya v epiteliyi kishkivnika i vidilyayutsya z fekaliyami protyagom zhittya komahi ale infikovani voshi ginut vzhe cherez 7 10 dniv vid momentu zarazhennya Optimalna temperatura dlya isnuvannya voshej 30 32 S vona vidpovidaye temperaturi prostoru mizh tilom lyudini bez garyachki i jogo biliznoyu tomu voni shvidko pokidayut hvorih iz visokoyu temperaturoyu tila ta holodni trupi sho spriyaye infikuvannyu zdorovih lyudej Voshi transovarialno ne peredayut riketsij svoyemu potomstvu Lyudina zarazhayetsya pri rozchuhuvanni vtirayuchi v miscya ukusiv fekaliyi voshej yaki ostanni vidilyayut pri krovosmoktanni Takozh mozhlive potraplyannya ekskrementiv voshej pri yih rozdavlyuvanni na misci nayavnih u lyudini saden podryapin U visushenih fekaliyah riketsiyi zberigayutsya do 1 roku na poverhni shkiri do dvoh misyaciv Takozh mozhlive infikuvannya povitryano pilovim shlyahom chasto vnutrishnolaboratorno pri vdihanni visohlih fekalij abo reshtok voshej Pri comu zbudnik potraplyaye cherez mikroposhkodzhennya shkiri abo slizovih oka rotoglotki Opisani okremi vipadki infikuvannya pri perelivanni krovi vzyatoyi u hvorih v inkubacijnomu periodi Riketsiyi Provaseka u lyudej ne potraplyayut u sechu slinu harkotinnya ekskrementi Za vidsutnosti voshej hvora lyudina nebezpeki dlya otochuyuchih ne stanovit prote medichnij personal mozhe vse zh taki zarazitisya pri kontakti z krov yu hvorogo Sprijnyatlivij kontingent ta imunitet Sprijnyatlivist do epidemichnogo visipnogo tifu zagalna Dlya zahvoryuvannya harakterna zimovo vesnyana sezonnist Ce pov yazano z bilsh trivalim ta tisnim perebuvannyam lyudej u primishennyah ta za nayavnosti pedikulozu stvoryuye umovi spriyatlivi dlya viniknennya epidemiyi Endemichnist dlya epidemichnogo visipnogo tifu ne harakterna prote vidmichayetsya bilsha chastota jogo reyestraciyi v krayinah iz nizkim rivnem zhittya Na jogo poshirennya vplivayut taki faktori yak pedikuloz nizki sanitarno gigiyenichni umovi znachne skupchennya naselennya migraciya vidsutnist centralnogo vodopostachannya kanalizaciyi ban ta in Risi epidemiyi zahvoryuvannya nabuvaye pid chas voyen golodu stihijnih lih Za vidsutnosti likuvannya u sprijnyatlivij populyaciyi epidemichnij visipnij tif rozvivayetsya yak ciklichne zahvoryuvannya i trivaye vprodovzh troh rokiv Protyagom 1 go roku kilkist hvorih nevpinno zrostaye protyagom 2 go vidmichayetsya pik epidemichnogo spalahu na 3 j rik epidemiya vshuhaye tomu sho bilshist naselennya vzhe maye imunitet Grupu riziku skladayut osobi bez pevnogo miscya prozhivannya ta robitniki sferi obslugovuvannya perukaren lazen transportu likuvalno profilaktichnih ustanov Postinfekcijnij imunitet napruzhenij trivalij U chastini rekonvalescentiv riketsiyi Provaseka mozhut zberigatisya v organizmi protyagom desyatkiv rokiv nesterilnij imunitet i pri pevnih umovah rozvivayetsya hvoroba Brilla Cinssera PatogenezRannya stadiya Epidemichnij visipnij tif perebigaye ciklichno Pislya proniknennya v organizm riketsiyi vzhe cherez 5 15 hvilin viyavlyayutsya v krovi de chastina yih gine pid diyeyu baktericidnih faktoriv a osnovna masa potraplyaye do krovonosnih sudin de vidbuvayetsya pervinne rozmnozhennya i nakopichennya yih protyagom inkubacijnogo periodu U podalshomu vidbuvayetsya masivnij odnomomentnij vikid riketsij u krovonosne ruslo pervinna riketsiyemiya yaka suprovodzhuyetsya chastkovoyu zagibellyu zbudnikiv iz vidilennyam endotoksinu Toksinemiya obumovlyuye gostrij pochatok hvorobi iz zagalnotoksichnimi proyavami ta funkcionalnimi sudinnimi porushennyami yaki proyavlyayutsya vazodilyataciyeyu paralitichnoyu giperemiyeyu upovilnennyam toku krovi tkaninnoyu gipoksiyeyu Rozgornuta stadiya Chastina riketsij pronikaye do novih endotelialnih klitin de vidbuvayetsya yih rozmnozhennya Pri comu urazhayutsya perevazhno dribni krovonosni sudini kapilyari prekapilyari dribni arterioli venuli Rozmnozhennya riketsij prizvodit do zagibeli klitin vnaslidok chogo vidbuvayetsya vihid u krov novoyi porciyi zbudnikiv cherez sho proces ide bagatokratno ciklichno Progresuye toksinemiya u krovotok vidilyayutsya vse bilshe endotoksiniv zbudnika ta toksichnih rechovin produktiv rozpadu endotelialnih klitin Ce zumovlyuye zmini reologichnih vlastivostej krovi porushennya mikrocirkulyaciyi z rozshirennyam krovonosnih sudin pidvishennya proniknosti sudinnoyi stinki paralitichnu giperemiyu staz tromboz rozvivayetsya sindrom diseminovanogo vnutrishnosudinnogo zgortannya DVZ sindrom u golovnomu mozku nabryak nabuhannya jogo Patomorfologichni zmini Pochinayuchi z 5 6 go dnya hvorobi u krovonosnih sudinah rozvivayutsya specifichni patomorfologichni zmini na dilyankah poshkodzhenogo endoteliyu utvoryuyutsya pristinkovi konusopodibni trombi u viglyadi borodavok Cej vid poshkodzhennya sudin otrimav nazvu borodavchastij endovaskulit Bezposeredno u misci defektu ta bilya osnovi borodavki formuyetsya klitinnij infiltrat perivaskulit u viglyadi mufti U miscyah de poshkodzhuyutsya usi tri sudinni obolonki rozvivayetsya destruktivnij trombovaskulit iz neridkoyu obturaciyeyu sudini trombom Stinka sudin staye tonshoyu pidvishuyetsya yiyi lamkist Pri porushenni cilisnosti sudini navkolo neyi rozvivayetsya proliferaciya polimorfnoyadernih klitin i makrofagiv vnaslidok chogo utvoryuyutsya specifichni visipnotifozni granulomi Voni generalizovano formuyutsya za hodom dribnih krovonosnih sudin i viyavlyayutsya u golovnomu mozku korkovij rechovini nadnirkovih zaloz nirkah miokardi selezinci shkiri ta slizovih obolonkah Vnaslidok cih patomorfologichnih zmin formuyetsya destruktivno proliferativnij endotrombovaskulit yakij ye patomorfologichnoyu osnovoyu epidemichnogo visipnogo tifu Porushennya mikrocirkulyaciyi naryadu z distrofichnimi zminami spriyayut rozvitku specifichnih urazhen v chislennih organah ta tkaninah vinikayut meningoencefalit patologiya pechinki nirok nadnirkovih zaloz ekzantema j enantema Zvorotna stadiya Narostannya titriv specifichnih antitil pri infekcijnomu procesi j utvorennya cirkulyuyuchih imunnih kompleksiv CIK obumovlyuye znizhennya riketsiyemiyi ta toksinemiyi sho klinichno proyavlyayetsya pokrashennyam stanu hvorogo i prizvodit do eliminaciyi zbudnika z organizmu Prote chastina riketsij mozhe zanositisya mononuklearami do limfatichnih vuzliv a potim trivalo latentno zberigatisya v nih Priblizno u 15 20 lyudej sho perenesli pervinnij epidemichnij visipnij tif vnaslidok reaktivaciyi rozvivayetsya hvoroba Brilla Cinssera yaka za patogenezom suttyevo ne vidriznyayetsya vid epidemichnogo visipnogo tifu Odnak pri hvorobi Brilla Cinssera usi patomorfologichni zmini proyavlyayutsya u menshomu stupeni formuyutsya nechislenni granulomi u golovnomu mozku ta inshih organah Ce poyasnyuyetsya nizhchoyu nizh pri epidemichnomu visipnomu tifi koncentraciyeyu riketsij Provaseka u krovi vnaslidok nayavnosti zalishkovogo specifichnogo imunitetu pislya perenesenogo pervinnogo zahvoryuvannya Klinichni proyaviKlasifikaciya U vidpovidnosti do MKH 10 vidilyayut Epidemichnij voshivij visipnij tif sho sprichinenij riketsiyeyu Provacheka A75 0 Recidivnij tif hvoroba Brilla A75 1 Visipnij tif neutochnenij A75 9 Takozh klinicisti vidilyayut klinichni formi hvorobi Tipova iz tradicijnim podilennyam za stupenem tyazhkosti legkij serednoyi tyazhkosti tyazhkij Atipova Gipertoksichna bliskavichna Bez visipu Sterta Abortivna U klinichnomu perebigu hvorobi vidilyayut 3 periodi pochatkovij doekzantematoznij vid momentu poyavi garyachki do viniknennya visipu 4 5 dniv period rozpalu ekzantematoznij vid momentu poyavi visipu do normalizaciyi temperaturi tila ta stuhannya osnovnih klinichnih simptomiv z 4 5 po 8 14 dni rekonvalescenciyi vid dnya normalizaciyi temperaturi tila do povnogo zniknennya vsih klinichnih proyaviv hvorobi ta vidnovlennya normalnogo gomeostazu v organizmi Rozpodilennya perebigu hvorobi za tyazhkistyu bazuyetsya na stupeni virazhennya klinichnih proyaviv i zalezhit vid intensivnosti rozmnozhennya zbudnikiv v organizmi rivnya riketsiyemiyi j toksinemiyi stanu nervovoyi ta sudinnoyi sistem do zahvoryuvannya Pochatkovij period Inkubacijnij period mozhe trivati vid 6 do 25 dniv u serednomu 12 14 dniv Epidemichnij visipnij tif harakterizuyetsya ciklichnistyu ta trivaye v serednomu blizko 2 tizhniv Zahvoryuvannya pochinayetsya gostro U ryadi vipadkiv protyagom 1 2 dniv sposterigayetsya zagalne nezduzhannya poganij apetit prodrom Potim pidnimayetsya temperatura tila sho dosyagaye v pershi 2 dni 39 40 C Chasto pidvishennya temperaturi suprovodzhuyetsya oznobom U bilshosti vipadkiv hvoroba pochinayetsya gostro z pidvishennya temperaturi protyagom 1 2 dniv do 39 40 C i vishe sho suprovodzhuyetsya golovnim bolem lomotoyu v tili U podalshomu garyachka nabuvaye postijnogo harakteru Inodi perevazhno pri zastosuvanni antibiotikiv sposterigayetsya pidgostrij rozvitok hvorobi z postupovim pidvishennyam temperaturi Visota garyachki zazvichaj korelyuye z tyazhkistyu perebigu hvorobi Shvidko narostaye intoksikaciya golovnij bil staye nesterpnim z yavlyayetsya taktilna zorova sluhova giperesteziya bezsonnya Hvori zbudzheni bagatoslivni bez prichini ruhlivi ejforichni mozhut buti rozdratovani chasto nedoocinyuyut svij stan U tyazhkih vipadkah iz pershih dniv hvorobi sposterigayetsya zatmarennya svidomosti marennya Pri oglyadi shkira oblichchya shiyi giperemovana oblichchya odutle simptom kaptura virazna in yekciya skler ochi chervoni bliskuchi Skladayetsya harakternij viglyad hvorogo oblichchya p yanogo ta krolyachi ochi Vrahovuyuchi povedinku hitkist pri hodi hvorogo mozhna sprijnyati za p yanogo Na 3 4 j den hvorobi z yavlyayetsya simptom Kiari dribni diametrom 0 5 1 5 mm petehiyi ta rozeoli na perehidnih skladkah kon yunktivi Na tli viraznoyi giperemiyi kon yunktiv dani elementi viyaviti skladno Pri zastosuvanni adrenalinovoyi probi Avcina v kon yunktivalnij mishok zakrapuyut 1 kraplyu 0 1 rozchinu adrenalinu gidrohloridu zagalnij fon staye blidim i ci plyami virazno viyavlyayutsya v 90 hvorih Cej simptom slid vvazhati umovno patognomonichnim Rannoyu oznakoyu ye simptom Lendorfa Rozenberga za 1 2 dni do poyavi shkirnih visipan na slizovij obolonci m yakogo pidnebinnya i yazichka zazvichaj u jogo korenya a takozh na perednih duzhkah mozhna pomititi neveliki petehiyi do 0 5 mm u diametri chislo yih chastishe 5 6 a inodi j bilshe Razom iz simptomom Kiari cya oznaka svidchit pro urazhennya sudin ta viyavlyayetsya do poyavi ekzantemi tomu maye velike diagnostichne znachennya Pochinayuchi z 2 3 go dnya hvorobi mozhna viyaviti oznaki urazhennya sudin za dopomogoyu pevnih prob Tak pri nakladanni dzhguta na peredplichchya na 2 3 hvilini napriklad pri vimiryuvanni arterialnogo tisku AT na foni venoznogo zastoyu mozhna viyaviti majbutni rozeoli u viglyadi nevelichkih plyam simptom Dicha Dlya viyavlennya lamkosti sudin dzhgut podibnim chinom nakladayut na 10 15 hvilin pislya cogo z yavlyayutsya petehiyi simptom Rumpel Leyede Pislya zvichajnogo shipka v navkoloklyuchichnij dilyanci shkiri z yavlyayutsya gemoragiyi proba Yurgensa Suttyevih zmin iz boku organiv dihannya ne sposterigayut U chastini hvorih vidmichayetsya zbilshennya chastoti dihannya yake obumovlene zbudzhennyam dihalnogo centru Toni sercya oslableni na verhivci z yavlyayetsya nizhnij sistolichnij shum Chastota pulsu vidpovidaye temperaturi tila Vidmichayetsya tendenciya do znizhennya AT yake progresuye v miru posilennya intoksikaciyi Yazik suhij obkladenij bilim nalotom Viznachayetsya zduttya zhivota inodi zatrimka viporozhnen Pechinka ta selezinka pomirno zbilsheni bezbolisni pri palpaciyi U bilshosti hvorih osoblivo z tyazhkim perebigom u cej period viznachayut simptom Godelye tremtyachi poshtovhopodibni ruhi yazika hvorogo pri sprobi visunuti jogo dali zubiv abo nizhnoyi gubi yazik visunuti ne mozhe rannya diagnostichna oznaka v osnovi yakoyi lezhit urazhennya yader pid yazikovogo nervu u dovgastomu mozku Period rozpalu ekzantematoznij Harakteristika visipan Visipannya na oblichchi j shiyi pri duzhe tyazhkomu epidemichnomu visipnomu tifi u hvoroyi v karantinnomu shpitali Abassiya Yegipet 1943 r Visip z yavlyayetsya na 4 6 j den hvorobi chastishe jogo viyavlyayut na ranok 5 go dnya Spochatku elementi ekzantemi z yavlyayutsya na shkiri bokovih poverhon tuluba pid pahvami j poshiryuyutsya na zhivit grudi spinu ta kincivki Visip na oblichchi shiyi dolonyah pidoshvah yak pravilo ne vinikaye odnak mozhlivij u razi tyazhkogo perebigu hvorobi Podalshi pidsipannya dlya epidemichnogo visipnogo tifu ne harakterni U pershij den visipu viyavlyayut perevazhno rozeolozni elementi sho yavlyayut soboyu chervoni plyami rozmirami vid 1 do 10 mm iz chitkimi krayami ta znikayut pri nadavlyuvanni abo pri roztyaguvanni shkiri pervinne cvitinnya Krim rozeol mozhna viyaviti pervinni petehiyi vzhe na pochatku periodu visipan prichomu znachna yih kilkist svidchit pro tyazhkist hvorobi Cherez 1 2 dni na misci rozeol postupovo z yavlyayutsya vtorinni petehiyi vnaslidok shkirnih krovoviliviv Vtorinni petehiyi sposterigayut praktichno zavzhdi pri epidemichnomu visipnomu tifi ce ye patognomonichnim simptomom Visip pri epidemichnomu visipnomu tifi ryasnij polimorfnij i nagaduye kartinu zoryanogo neba Rozeoli znikayut shvidko ta bezslidno z 8 9 go dnya hvorobi Petehiyi yak j vsi inshi krovovilivi zminyuyut poetapno svoye zabarvlennya na sinyuvato fioletove potim na zhovtuvato zelenuvate Pislya nih zalishayetsya pigmentaciya sho znikaye bezslidno cherez 3 5 dniv Harakteristika garyachki Temperatura vtrimuyetsya na visoti 39 41 C protyagom 8 14 dniv ye postijna garyachka Na 4 5 den hvorobi naperedodni visipan ta za 3 4 dni do pripinennya garyachki sposterigayutsya urizuvannya temperaturi korotkochasni na dekilka godin dosit znachni znizhennya temperaturi U bilshosti vipadkiv garyachka zakinchuyetsya vkorochenim lizisom protyagom 3 4 dniv U comu razi lizis ce povilne j postupove na protivagu krizi padinnya temperaturi tila pri garyachkovih hvorobah j poslablennya proyaviv zahvoryuvannya protyagom dekilkoh dib Harakteristika zmin vnutrishnih organiv U period rozpalu stayut viraznishimi simptomi urazhennya vnutrishnih organiv Vnaslidok porushennya krovopostachannya sercevogo m yaza znizhuyetsya jogo tonus sho proyavlyayetsya porushennyam providnosti z aritmiyeyu Ci zmini ye yak pravilo zvorotnimi j znikayut v period rekonvalescenciyi Inodi rozvivayetsya kartina gostroyi sercevoyi nedostatnosti GSN Yazik vkritij burim abo korichnevim nasharuvannyam Viznachayetsya virazna gepatosplenomegaliya narostaye zduttya zhivota Neridko vidmichayetsya bil u poperekovij dilyanci pozitivnij simptom postukuvannya zmenshuyetsya diurez pidvishuyetsya pitoma vaga sechi Zridka rozvivayetsya kartina gostrogo nefritu U chastini hvorih vinikaye gostra zatrimka sechovidilennya centralnogo genezu na foni normalnoyi filtracijnoyi zdatnosti nirok Sechovij mihur perepovnenij Rozvivayetsya paradoksalna zatrimka sechi ishuria paradoxa yaka mozhe zminyuvatisya mimovilnim sechovidilennyam Narostaye nevrologichna simptomatika chasto viyavlyayutsya gliboki porushennya centralnoyi ta periferichnoyi nervovoyi sistemi Hvorij staye dezoriyentovanim u chasi ta prostori vinikaye marennya rozvivayetsya tifoznij status Pri comu z yavlyayutsya galyucinaciyi chasto agresivnogo chi strahitlivogo napravlennya Hvorij lyakayuchis namagayetsya vtekti nezvazhayuchi na tyazhkist svogo stanu Delirij trivaye chastishe 3 9 dniv U cej period hvorij potrebuye osoblivogo naglyadu Okrim zaznachenih vishe porushen u chastini hvorih rozvivayetsya maniakalnij ejforiya bez deliriyu j amenciyi abo korsakovskij sindromi rozlad pam yati za vidsutnosti deliriyu U cej period mozhut viyavlyatisya meningealni simptomi Chasto u hvorih sposterigayutsya rizni porushennya ruhovoyi funkciyi gipo chi amimiya asimetriya oblichchya dizartriya disfagiya nistagm tremtinnya yazika gub palciv Mozhlivi j inshi simptomi urazhennya mozku zokrema oznaki oralnogo avtomatizmu ta patologichni refleksi U ridkisnih vipadkah pri progresuvanni visipnotifoznogo meningoencefalitu hvorij mozhe vtrachati svidomist Cej stan ye faktichno peredagonalnim j rozcinyuyetsya yak coma vigile hvorij ne reaguye na zapitannya ochi vidkriti divlyatsya v odnu tochku z yavlyayutsya sudomni posmikuvannya mimichnih m yaziv tremor ruk Shkira cianotichna vkrita holodnim potom dihannya tipu Biota chi Chejn Stoksa puls ne viznachayetsya Taki vipadki zavzhdi zakinchuyutsya smertyu hvorogo U period rozpalu hvorobi mozhlivi urazhennya riznih periferichnih viddiliv nervovoyi sistemi nevriti pleksiti poliradikulonevriti Najchastishe viyavlyayut poliradikuliti sho proyavlyayutsya bolovim sindromom pri natiskanni za hodom vidpovidnih nerviv ta m yaziv Najbilsh virazhena bolyuchist u shijnomu viddili spinnogo mozku osoblivo pri natiskanni palcem u dilyanci nervovih korinciv na rivni II IV shijnih hrebciv simptom Adesmana U rezultati urazhennya kincevih gilok nerviv rozvivayutsya trofichni zmini v tkaninah shvidko utvoryuyutsya prolezhni trofichni virazki ta in Pri poshkodzhenni trijchastogo nerva vinikaye golovnij bil sho zberigayetsya she kilka misyaciv u period rekonvalescenciyi Vnaslidok zapalennya sluhovogo nerva chasto sposterigayutsya porushennya sluhu ta navit gluhota Harakternoyu osoblivistyu urazhennya vegetativnoyi nervovoyi sistemi ye chasta zmina protilezhnih oznak harakternih dlya simpatichnoyi ta parasimpatichnoyi nervovoyi sistemi Tomu zbudzhennya chasto zminyuyetsya zagalmovanistyu giperemiya oblichchya blidistyu tahikardiya bradikardiyeyu dermografizm chervonij bilim Period rekonvalescenciyi Pochinayetsya z normalizaciyi temperaturi sho zbigayetsya zi znizhennyam intensivnosti riketsiyemiyi U cej chas regresuye visip normalizuyutsya rozmiri pechinki ta selezinki Postupovo znikayut simptomi intoksikaciyi Vidnovlyuyetsya diyalnist sercya Vzhe vid pochatku oduzhannya zbilshuyetsya diurez sechovidilennya staye kontrolovanim Zminyuyetsya viglyad hvorogo giperemiya ta odutlist zminyuyutsya na blidist Vnaslidok nekrotizaciyi shkirnogo epiteliyu v miscyah gemoragij vinikaye jogo lushennya Dosit shvidko povertayetsya svidomist Pam yat mova mislennya vidnovlyuyutsya povilno Rekovalescenti zalishayutsya emocijno nestabilnimi nervoznimi skarzhatsya na zagalnu slabkist Pracezdatnist ponovlyuyetsya protyagom misyaciv Dovgo zberigayetsya astenichnij sindrom Period rekonvalescenciyi trivaye do 4 5 tizhniv i bilshe Harakteristika atipovogo perebigu Atipovi formi viyavlyayutsya ridko ta reyestruyutsya pri epidemichnomu pidjomi zahvoryuvanosti na epidemichnij visipnij tif Voni harakterizuyutsya znachnimi vidhilennyami vid tipovoyi klinichnoyi kartini U takih hvorih sposterigayetsya rizne virazhennya pevnih klinichnih simptomiv yaki mozhut vinikati v netipovi stroki deyaki proyavi hvorobi mozhut ne vidmichatisya vzagali Gipertoksichnij bliskavichnij tif typhus siderans Sposterigayetsya ridko perevazhno u lyudej pohilogo ta starechogo viku Hvoroba trivaye ne bilshe 5 dniv i zavzhdi zakinchuyetsya letalno Hvori na 3 4 j den vpadayut u komatoznij stan Na shkiri slizovih obolonkah virazheni znachni krovovilivi chasto rozvivayutsya nosovi vnutrishni krovotechi yak proyav DVZ sindromu U razi krovoviliviv u nadnirkovi zalozi rizko znizhuyetsya AT i hvori ginut she do rozvitku znachnih nervovih rozladiv Inshoyu prichinoyu smerti mozhe stati paralich sudinnogo j dihalnogo centriv Stertij perebig Mozhlivist bezsimptomnogo perebigu visipnogo tifu bez bud yakih klinichnih proyaviv hvorobi nini zaperechuyetsya bilshistyu naukovciv Nayavnist pozitivnih serologichnih reakcij u takih lyudej rozglyadayut yak naslidok nerozpiznanoyi hvorobi sho perebigala v stertij atipovij formi Perebig bez visipan Usi osnovni simptomi hvorobi virazheni pomirno j inodi buvayut nastilki stertimi sho navit ne buvaye visipan vstanoviti diagnoz visipnogo tifu nadzvichajno vazhko osoblivo v razi sporadichnogo zahvoryuvannya poza epidemiyeyu Abortivnij perebig Abortivni formi epidemichnogo visipnogo tifu harakterizuyutsya shvidkim zvorotnim rozvitkom osnovnih klinichnih proyaviv hvorobi pri tipovomu yih viniknenni Taki formi hvorobi sposterigayutsya pri rannomu pochatku likuvannya Perebig u sheplenih U cih lyudej epidemichnij visipnij tif perebigaye legko z korotkim garyachkovim periodom do 7 8 dniv slabo virazhenoyu intoksikaciyeyu bidnoyu ekzantemoyu u viglyadi poodinokih rozeol oznaki meningoencefalitu ne viznachayutsya UskladnennyaPerebig visipnogo tifu yak i oduzhannya pislya nogo mozhe zatyaguvatisya u zv yazku z riznomanitnimi uskladnennyami sho mozhut buti zumovleni patogenetichnimi osoblivostyami urazhennya sercevo sudinnoyi sistemi trombozi i tromboemboliyi neridko legenevoyi arteriyi rozriv mozkovih krovonosnih sudin z utvorennyam krovovilivu u rechovinu mozku iz yavishami gemipareziv chi navit paralichiv kishkovi krovotechi gostra nadnirkova nedostatnist miokarditi patogenetichnimi osoblivostyami urazhennya nervovoyi sistemi psihozi gostrogo periodu periodu rekonvalescenciyi ta bilsh pizni poliradikulonevriti vognishevi urazhennya nejrosensorna gluhota priyednannyam vtorinnoyi infekciyi pnevmoniyi otiti parotiti furunkuloz abscesi zmishani varianti urazhennya sudin i nervovoyi sistemi z priyednannyam vtorinnoyi mikroflori gangreni palciv nig ta ruk vushnih rakovin prolezhni hondriti i perihondriti chastishe hryashiv gortani tromboflebiti nefrit nefrozonefrit Letalnist dosyagaye na danij moment do 10 DiagnostikaVona gruntuyetsya na sukupnosti epidemiologichnih klinichnih ta laboratornih danih Sered epidemiologichnih danih maye znachennya nayavnist poryad hvorih na epidemichnij visipnij tif voshivist Dlya viyavlennya hvorobi Brilla Cinssera slid vrahovuvati vidomosti shodo perenesenogo v minulomu epidemichnogo visipnogo tifu Vvazhayetsya neobhidnim rannya klinichna diagnostika viyaviti hvorogo ne piznishe 3 5 dnya hvorobi tomu sho do cogo momentu voshi pokidayut hvorogo i mozhut perepovzti na zdorovih i poshiriti infekciyu Klinichni kriteriyi diagnostiki Nimi ye gostrij pochatok zahvoryuvannya z garyachki golovnogo bolyu harakterna povedinka hvorogo zi shilnistyu do zbudzhennya CNS tipovij viglyad hvorogo stijka giperemiya i odutlist oblichchya chervoni ochi z harakternih bliskom p yane oblichchya ta krolyachi ochi pozitivni simptomi Kiari Lendorfa Rozenberga Godelye Remlinzhe Dicha z 4 5 go dnya hvorobi pislya temperaturnogo vrizuvannya poyava tipovogo polimorfnogo rozeolozno petehialnogo visipu na shkiri tuluba ta kincivok za vinyatkom oblichchya dolon ta pidoshov z nayavnistyu vtorinnih petehij v seredini rozeol rozvitok u period rozpalu tifoznogo statusu deliriyu perevazhannya encefalitichnih yavish porushennya psihiki ruhovi rozladi nad meningealnimi pomirne zbilshennya pechinki ta selezinki harakterna temperaturna kriva trivalistyu 2 2 5 tizhni z dvoma vrizuvannyami Isnuye vazhlive epidemiologichne pravilo Diagnoz epidemichnogo visipnogo tifu povinen buti vstanovlenij do 3 go dnya hvorobi Ce pov yazano z tim sho same do cogo terminu zahvoryuvannya voshi v masovomu poryadku namagayutsya pokinuti hvorogo tomu sho yih ne vlashtovuye jogo visoka temperatura tila Otzhe same todi lyudina i yavlyaye maksimalnu zagrozu dlya otochuyuchih Tilki negajna sanitarna obrobka mozhe zapobigti zarazhennyu zdorovih Zagalnolaboratorni zmini U zagalnomu analizi krovi na rannomu etapi vidbuvayetsya normocitoz nejtrofiloz trombocitopeniya poyava plazmatichnih klitin nevelike pidvishennya ShOE U periodi rozpalu mozhe z yavlyatisya neznachnij lejkocitoz Pri doslidzhenni cerebrospinalnoyi ridini vidznachayetsya nevelikij limfocitarnij pleocitoz ne bilshe 100 klitin v 1 mkl pomirne pidvishennya vmistu bilka Vnaslidok universalnogo urazhennya organiv pri gemoragichnomu sindromi vidbuvayutsya zmini laboratornih pokaznikiv sho harakterizuyut same ti chi inshi urazhennya Specifichna diagnostika Provoditsya za dopomogoyu serologichnih reakcij Vidilennya zbudnika ye trudomistkim ta nebezpechnim procesom tomu u shirokij klinichnij praktici ne vikoristovuyetsya Poshireni kolis reakciyi Vejlya Feliksa ta reakciya zv yazuvannya komplementu VOOZ vvazhaye nateper nedocilnimi dlya vikoristannya Najbilsh prostoyu i dostupnoyu ye reakciya aglyutinaciyi riketsij RAR Vona vvazhayetsya reakciyeyu pershoyi lanki Aglyutinini do riketsij Provaseka viyavlyayutsya z 6 7 go dnya hvorobi u bilshosti hvorih i z drugogo tizhnya majzhe u vsih Reakciya vvazhayetsya pozitivnoyu pri rozvedenni sirovatki 1 40 1 80 i viznachayetsya protyagom roku pislya perenesenogo zahvoryuvannya u titrah 1 10 1 20 Reakciya nepryamoyi gemagyutinaciyi RNGA ye reakciyeyu vtorinnoyi lanki i staye pozitivnoyu z 3 4 dnya hvorobi zberigayetsya do 6 go misyacya rekonvalescenciyi tomu dozvolyaye viznachati svizhi abo nedavni vipadki zahvoryuvannya Diagnostichni titri 1 1000 1 2000 RNIF ye najbilsh chutlivoyu serologichnoyu reakciyeyu dlya diagnostiki epidemichnogo visipnogo tifu ta rekomendovana do zastosuvannya VOOZ yak zolotij standart Reakciya vzhe naprikinci pershogo tizhnya viznachayetsya u velikih titrah 1 320 1 2560 a na 10 15 j dni 1 2560 1 10240 U ostanni roki vse bilshe vikoristovuyetsya IFA za dopomogoyu yakogo takozh mozhna viyavlyati okremo IgM ta IgG Interpretaciya rezultativ analogichna takij pri RNIF Usi serologichni reakciyi neobhidno provoditi u parnih sirovatkah shob prostezhiti dinamiku antitil Odnorazove viznachennya antitil u diagnostichnih titrah mozhe svidchiti pro nayavnist visipnotifoznoyi infekciyi Dlya bilshoyi dostovirnosti neobhidno doslidzhuvati sirovatki ne mensh yak u dvoh serologichnih reakciyah odnochasno Slid vrahovuvati sho u hvorih yaki rano pochali otrimuvati antibakterialnu terapiyu antitila mozhut z yavlyatisya piznishe i v nevisokih titrah Rozmezhuvannya pri diagnostici pervinnogo epidemichnogo visipnogo tifu ta hvorobi Brilla Cinssera provoditsya na osnovi viznachennya u hvorih klasiv specifichnih imunoglobuliniv iz zastosuvannyam antividovih proti IgM ta IgG fluoresciyuyuchih globuliniv sirovatok Pri pervinnij infekciyi sposterigayetsya spochatku poyava IgM a piznishe IgG Pri hvorobi Brilla Cinssera vzhe na pochatku antitiloutvorennya vidbuvayetsya intensivnij sintez IgG Odnak IgM mozhut viyavlyatisya i pri recidivnij formi hvorobi osoblivo u hvorih yaki davno perenesli visipnotifoznu hvorobu Tomu viyavlennya antitil klasu IgG do 19 go dnya hvorobi ye harakternim lishe dlya hvorobi Brilla Cinssera LikuvannyaZauvazhte Vikipediya ne daye medichnih porad Yaksho u vas vinikli problemi zi zdorov yam zvernitsya do likarya Usi hvori v Ukrayini u yakih klinichno zapidozreno epidemichnij visipnij tif chi hvorobu Brilla Cinssera pidlyagayut obov yazkovij gospitalizaciyi do infekcijnogo stacionaru Pislya provedennya sanitarnoyi obrobki hvori epidemiologichnoyi nebezpeki praktichno ne stanovlyat Suvorij lizhkovij rezhim priznachayetsya do 5 go dnya normalnoyi temperaturi vstavati z lizhka ta hoditi dozvolyayut lishe na 7 10 j den normalnoyi temperaturi tila apireksiyi Usim hvorim neobhidnij aktivnij doglyad profilaktika vtechi aktivnih vikidann z vikna nanesennya travm sobi ta otochuyuchim tosho tualet rotovoyi porozhnini dlya profilaktiki stomatitu parotitu profilaktichni zahodi proti viniknennya prolezhniv Vazhlivo inspektuvati fiziologichni vidpravlennya za neobhidnosti provodyat kateterizaciyu sechovogo mihura stavlyat ochisni klizmi Etiotropne likuvannya Ye golovnim u likuvanni riketsioziv i epidemichnogo visipnogo tifu hvorobi Brilla Cinssera Pershochergovo provodyat doksiciklinom yakij priznachayut vseredinu po 0 1 g 2 razi na den z 1 go po 3 j Z 3 go po 10 j den priznachayut menshu dozu 0 1 g 1 raz na den Pozitivnij efekt vid antibiotikiv proyavlyayetsya dosit rano temperatura tila normalizuyetsya uzhe na 2 3 tyu dobu zmenshuyetsya viraznist zagalnotoksichnogo sindromu golovnij bil zagalna slabkist pokrashuyetsya apetit Pri tyazhkih ta duzhe tyazhkih formah epidemichnogo visipnogo tifu doksiciklin vvoditsya parenteralno Yaksho pri priznachenni doksiciklinu u vishenazvanih terapevtichnih dozah cherez 24 48 godin ne nastupaye normalizaciya temperaturi tila to ce dozvolyaye viklyuchiti epidemichnij visipnij tif yaksho garyachka ne pov yazana z yakim nebud jogo uskladnennyam Mozhlive zastosuvannya levomicetinu v dozi 0 75 1 0 g 4 razi na dobu parenteralno 5 dniv ale preparat chasto daye pogirshennya nervovogo statusu Obgovoryuyetsya mozhlivist zastosuvannya dlya likuvannya riketsioziv ftorhinoloniv odnak do kincevogo visnovku eksperti VOOZ she ne dijshli hocha vsi riketsiyi viyavilisya chutlivimi do cih preparativ Patogenetichna terapiya Provoditsya dostatno intensivno vklyuchaye vidnovlennya vtrat ob yemu cirkulyuyuchoyi plazmi cherez visoku garyachku za rahunok koloyidnih j kristaloyidnih rozchiniv dezintoksikacijnu terapiyu z urahuvannyam neobhidnosti borotbi z nabryakom nabuhannyam golovnogo mozku zastosovuvannya obov yazkovo saluretikiv z osmodiuretikami rozchini yaki budut zumovlyuvati detoksikacijnij efekt i vihid nabryakovoyi ridini z tkanin do krovonosnogo rusla GKS dlya borotbi z silnim nabryakom mozku Za mozhlivosti provodyat kranio cerebralnu gipotermiyu Vvodyat ingibitori proteolizu dlya borotbi z gemoragichnim sindromom provodyat borotbu iz zapalennyam sudin ta utvorennyam trombiv vvedennya geparinu zasobiv sho ukriplyuyut sudinnu stinku Priznachayut riznomanitni zaspokijlivi zasobi trankvilizatori ProfilaktikaObrobka dustom zadlya zapobigannya voshivosti v amerikanskij armiyi Negajna profilaktika polyagaye v terminovij izolyaciyi dzherela infekciyi ta v rozrivi mehanizmu peredachi borotba z pedikulozom Provoditsya retelna sanitarna obrobka hvorih u prijmalnomu pokoyi stacionaru ta dezinsekciya odyagu hvorogo Za nespriyatlivoyi epidemichnoyi obstanovki terminovo shpitalizuyut usih hvorih iz neyasnoyu garyachkoyu sho trivaye ponad 5 dniv Pislya gospitalizaciyi hvorih u oseredku provoditsya dezinsekciya U borotbi z voshami zastosovuyut mehanichnij vichisuvannya komah i yih yayec gnid gustim grebincem strizhka abo golinnya volossya fizichnij kip yatinnya i prasuvannya garyachoyu praskoyu bilizni i osoblivo kamerna dezinsekciya i himichni sposobi Za neobhidnosti obrobku pedikulocidami povtoryuyut cherez 7 10 dniv Duzhe nadijna kamerna obrobka postilnih rechej odyagu ta bilizni hvorih Vakcinaciya proti epidemichnogo visipnogo tifu v amerikanskij armiyi 1959 r Osobi sho mali kontakt iz hvorimi prohodyat sanitarnu obrobku takozh za nimi provodyat sposterezhennya z vimiryuvannyam temperaturi tila protyagom 25 dniv a pri pidozri na epidemichnij visipnij tif yih terminovo gospitalizuyut Na danij moment pri nayavnosti aktivnih insekticidiv efektivnih metodiv etiotropnoyi terapiyi ta nizkoyi zahvoryuvanosti globalne znachennya protivisipnotifoznoyi vakcinaciyi znachno znizilosya Odnak pokazana vakcinaciya medichnogo personalu sho maye pracyuvati v umovah epidemiyi visipnogo tifu Specifichna profilaktika peredbachaye vvedennya himichnoyi protivisipnotifoznoyi vakcini sho mistit ochishenij antigen iz riketsij Provaseka u dozi 0 5 ml odnorazovo Hocha vvedennya takoyi vakcini zmenshuye smertnist ale ne virishuye problemu povnogo zahistu vid epidemichnogo visipnogo tifu Ekstrena himioprofilaktika docilna u vognishah infekciyi u pershi 10 dib Zastosovuyut doksiciklin po 0 1 g 1 raz na dobu Cikavi faktiPlattyana vosha viddaye perevagu najteplishim miscyam tomu hovayetsya v skladkah shvah odyagu osoblivo u poyasa komira manzhet V Africi de nosyat malo odyagu ci voshi hovayutsya v otvorah namistin pryazhok poyasiv i v prikrasah j zvidti periodichno perepovzayut na tilo dlya harchuvannya chastishe na zhivit lopatki poperek stegna potilicyu Rotovij aparat cih komah peretvorenij u kolyuchi golki ukladeni u m yaku trubku sho vivertayetsya z rotovoyi porozhnini a krayi yakoyi shilno pritiskayutsya do shkiri sho prokolyuyetsya Smoktannya realizuyetsya za rahunok rozshirennya perednogo viddilu stravohodu yakij pracyuye yak nasos Vidilennya rozvinenih slinnih zaloz voshi pereshkodzhayut zgortannyu krovi Vitrivalist voshej duzhe visoka yih ploske i tverde tilo vitrimuye tisk do 1 3 kg pid vodoyu voni zhivut do 2 dib vibirayutsya z pid sharu pisku tovshinoyu 30 sm i pid nim zhivut zakopani 4 dobi Stijki do nizkih temperatur vitrimuyut do 5 C ginuchi pri comu tilki cherez dobu sho ne mozhut bagato inshih komah Voshi bilsh stijki do velikih doz radiaciyi nizh bagato inshih bezhrebetnih Mozhut goloduvati do 10 dniv pri temperaturi 10 20 C Zazvichaj vosha smokche krov 2 3 razi na dobu periodami do 20 hvilin i za raz vipivaye do 0 7 1 6 mkg Samki smokchut bilshe voni bilshi za samciv Pri temperaturi 28 30 C vipita krov peretravlyuyetsya u voshi za 10 godin tomu v tepli parazit ne mozhe dovgo goloduvati do dvoh dib pri 38 C i do p yati dniv pri 30 C Najkrashi umovi isnuvannya dlya voshej stvoryuyutsya tilki pri temperaturi 30 38 C tobto pri temperaturi bilshoyi chastini shkirnih dilyanok tila lyudini Pri znizhenni temperaturi i pidvishennya do 40 C voshi pragnut zalishiti ci miscya popovzti zvidti Tak buvaye koli voni zalishayut ostigayuchi trupi Pri 45 C voshi ginut za 1 2 godini Svitla ci komahi ne lyublyat i hovayutsya vid nogo Za hvilinu vosha mozhe propovzti 30 35 sm po zemli i do 1 m po vertikalnij poverhni Golovna i plattyana voshi mozhut uspishno perehoditi vid odniyeyi lyudini do inshoyi v tisnoti napriklad gromadskogo transportu a takozh pri obmini shapkami sharfami biliznoyu sho chasto buvaye u ditej v dityachih zakladah Ranishe chasto vidbuvalosya take pri koristuvanni odniyeyu postillyu velikij skupchenosti Voshi vizualno rozriznyayut tilki svitlo i temryavu Malenki vusiki anteni vlovlyuyut zapah Pomicheno sho odnim lyudyam voshi prihilni a na inshih reaguyut slabo Yak voni vibirayut gospodarya poki ne yasno Zokrema yih zhertvoyu chastishe stayut oslableni diti z anemiyeyu i mozhlivo z tonkoyu shkiroyu cherez yaku nazovni pronikaye bilshe aminokislot sho privablyuyut yak ce pomicheno dlya komariv i moshok komah Na zvichajni zapahi voshi reaguyut slabo Tilki dimetilftalat vhodit v suchasni repelenti i chastkovo skipidar mozhut vidlyakuvati yih na deyakij chas Ale golodni voshi duzhe nastirlivi yih nisho ne zupinyaye v tomu chisli navit vidomi otruti U odezhi voshi vidkladayut yayechka gnidi yaki dribni z harakternim bliskom yak makove zernyatko mayut micnu obolonku malochutlivi do otrut do visokih i nizkih temperatur Gnidi plattyanoyi voshi Voshivist ne bula vlastiva viklyuchno bidnoti Ci paraziti buli shiroko poshireni u vsih prosharkah suspilstva Pislya smerti carya Iroda yak opovidaye Bibliya z nogo tekli voshi yak krinicya yaka teche z zemli Plutarh opisav yak spartanskij car Agesilaj II vbiv voshu vkushenij neyu pid chas bogosluzhinnya Lyudovik XI koli na oficijnij ceremoniyi pridvornij znyav z nogo voshu sprijnyav ce spokijno i tilki vimoviv sho jogo velichnist vsogo lishe lyudina Rezultatom viyavlennya voshej u korolivskij tarilci na korolivskomu prijomi v Angliyi v 1787 roci z yavivsya ukaz Georga III pro negajne golinnya goliv vsiyeyi chelyadi Duhovnij glava anglijskoyi cerkvi korolivskij kancler arhiyepiskop Tomas Beket buv ubitij na shodinah vivtarya Kenterberijskogo soboru za nakazom anglijskogo korolya Genriha II vvecheri 29 grudnya 1170 roku Tilo prolezhalo v hrami vsyu nich i bulo pidgotovleno do pohovannya nastupnogo dnya Mertvij arhiyepiskop za tradicij togo chasu u sidyachomu polozhenni bilya stola buv u velikij korichnevij mantiyi pid neyu buv naditij bilij stihar a pid nim tri riznih vovnyanih plasha a pid nimi she bula chorna sutana benediktinskogo ordena pid neyu she sorochka a bezposeredno na tili volosyanicya Koli tilo ohololo a v hrami stalo holodno voshi yaki zhili v cih shatah pochali vilaziti I yak napisav litopisec voshi skipili yak voda kiplyachogo kotla i navkolishni zalilisya smihom zamist nalezhnogo plachu Buduchi suvorimi vnutrishnoklitinnimi mikroorganizmami riketsiyi mozhut rozmnozhuvatisya tilki u zhivih tkaninah tomu v laboratornih umovah dlya yih kultivuvannya vikoristovuyut rizni eksperimentalni modeli laboratorni plattyani voshi legeni bilih mishej zarazhennya tvarin cherez nis kulturi klitin lyudej Dovgij chas praktikuvalosya viroshuvannya laboratornih voshej bezposeredno na lyudini donori Voshi ne mozhut isnuvati ne spozhivayuchi lyudsku krov Tomu do peredplichchya donora prikriplyuvali specialnu korobochku z odnogo boku zakritu gratkami cherez yaki paraziti ne mogli vilizti ale mogli harchuvatisya kusayuchi lyudini Taki goduvalniki voshej otrimuvali v SRSR na misyac v 1970 ti roki do 50 rubliv Zasnovnik biogeohimiyi vidomij ukrayinskij naukovec mislitel j gromadskij diyach Volodimir Ivanovich Vernadskij naprikinci zhittya ziznavavsya sho svoyu teoriyu genezu noosferi yaka zdobula svitovu populyarnist vin sformulyuvav u garyachkovomu marenni pid chas zahvoryuvannya na epidemichnij visipnij tif v Yalti vzimku 1919 roku Div takozhRiketsiozi Endemichnij visipnij tifPrimitkiDisease Ontology 2016 d Track Q4117183d Track Q5282129 Chasto prosto nazivayut visipnim tifom hocha ce ne ye pravilnim visip suprovodzhuye bagato riketsioziv ta inshih tifiv Vidpovidniki v inshih movah angl Epidemic louse borne typhus fever due to Rickettsia prowazekii classical typhus fever epidemic louse borne typhus jail fever famine fever war fever nim Flecktyphus Flec kfieber fr typhus epidemique typhus exanthematique typhus historique isp tifus exantematico dermotypho Carugo Beppe 2006 PDF vid 2nd Arhiv originalu PDF za 5 zhovtnya 2013 Procitovano 28 travnya 2014 Pro zaraznist j zarazni hvorobi Henrique da Rocha Lima Zur Aetiologie des Fleckfiebers Berliner klinische Wochenschrift 1916 53 567 569 Zgidno z pravilami suchasnoyi ukrayinskoyi movi prizvishe Ricketts maye samo peredavatisya yak Riketts odnak vzhe davno isnuye nazva riketsiya tomu duzhe chasto j prizvishe vimovlyayut vse taki yak Riketts Cruikshank R The Weil Felix reaction in typhus fever 1927 J Hyg Lond 27 1 64 69 N E Brill Acute infectious disease of unknown origin A clinical study based on 221 cases American Journal of the Medical Sciences Thorofare N J 1910 n s 139 484 502 H Zinsser Varieties of typhus virus and the epidemiology of the American form of European typhus fever Brill s disease Am J Hyg 1934 20 513 MURRAY ES SNYDER JC Brill s disease II Etiology Am J Hyg 1951 Jan 53 1 22 32 WINSTON H PRICE STUDIES ON THE INTEREPIDEMIC SURVIVAL OF LOUSE BORNE EPIDEMIC TYPHUS FEVER J Bacteriol January 1955 69 1 106 107 Arhiv originalu za 7 lipnya 2018 Procitovano 19 bereznya 2022 Savelev S I Shukina I A Mishuk V I O registracii gruppovogo zabolevaniya sypnym tifom v stacionare psihonevrologicheskogo profilya Materialy oblastnoj nauchno prakticheskoj konferencii g Lipeck 1998 S 1 Bozeman FM Masiello SA Williams MS Elisberg BL Epidemic typhus rickettsiae isolated from flying squirrels Nature 1975 Jun 12 255 5509 545 7 Mizh vranishnoyu ta vechirnoyu temperaturoyu tila kolivannya ne bilshe 1 gradusa Odnochasne zbilshennya rozmiriv pechinki j selezinki Zmina koloru shkiri u hvorogo na okremij dilyanci pri provedenni riski nigtem doslidnika DzherelaInfekcijni hvorobi pidruchnik za red O A Golubovskoyi Kiyiv VSV Medicina 2 vidannya dopovnene i pereroblene 2018 688 S 12 s kolor vkl O A Golubovska M A Andrejchin A V Shkurba ta in ISBN 978 617 505 675 2 S 486 498 Vozianova Zh I Infekcijni i parazitarni hvorobi V 3 t K Zdorov ya 2002 T 2 658 s ISBN 5 311 01249 8 Zyukov A M za uchasti Padalki B Ya Gostri infekcijni hvorobi ta gelmintozi lyudini Derzhavne medichne vidavnictvo URSR K 1947 392 s S 100 114 Epidemicheskij sypnoj tif 1 9 kvitnya 2014 u Wayback Machine ros Dodatkova literaturaGerald L Mandell Mandell Douglas and Bennett s Principles and Practice of Infectious Diseases Expert Consult Premium Edition Enhanced Online Features and Print Two Volume Set 7th Edition USA Churchill Livingstone 2009 4320 s ISBN 978 0443068393 angl Estee Torok Ed Moran Fiona Cooke Oxford Handbook of Infectious Diseases and Microbiology Oxford Medical Handbooks 1th Edition Oxford United Kingdom Oxford University Press 2009 944 s Oxford Medical Handbooks ISBN 978 0198569251 angl Pod red N D Yushuka Yu Ya Vengerova Infekcionnye bolezni nacionalnoe rukovodstvo Moskva GEOTAR media 2009 1049 s Nacionalnye rukovodstva ISBN 978 5 9704 1000 4 ros Lobzin Yu V Zhdanov K V Rukovodstvo po infekcionnym boleznyam v 2 h tomah Moskva Foliant 2011 1408 s Infekcionnye i parazitarnye bolezni ISBN 9785939292184 ros