Імуноглобуліни класу M (IgM) — один із декількох [en] антитіл (також відомих як імуноглобуліни), які виробляються хребетними. IgM є найбільшим антитілом, і це перше антитіло, яке з'являється у відповідь на початковий вплив антигену. У випадку з людьми та іншими ссавцями, які досліджувались, селезінка, де знаходяться плазмобласти, що відповідають за вироблення антитіл, є головним місцем специфічного вироблення IgM.
Історія
Дослідження IgM розпочалося з повідомлення у 1937 році про те, що коні, гіперімунізовані полісахаридом пневмокока, виробляли антитіла, які були набагато більшими, ніж типовий γ-глобулін кролика, з молекулярною масою 990 000 дальтонів. З огляду на його великі розміри, нове антитіло спочатку називалось γ-макроглобуліном, а потім у подальшій термінології як IgM, де «M» — «макро». V-домени нормального імуноглобуліну дуже гетерогенні, що відображає їхню роль у захисті від великої різноманітності інфекційних мікробів, і ця неоднорідність ускладнювала детальний структурний аналіз IgM. Згодом було виявлено два джерела гомогенного IgM. Високомолекулярний білок, що виробляється деякими хворими на мієломну хворобу, був визнаний γ-макроглобуліном, що виробляється пухлиною, і стало зрозуміло, що оскільки пухлина є клоном, то IgM, який вона виробляє, однорідний. У 1960-х роках були розроблені методи індукування пухлин у мишей, що продукують імуноглобулін (плазмацитоми), забезпечуючи тим самим джерело однорідних імуноглобулінів різних ізотипів, включаючи IgM. Зовсім нещодавно було встановлено, що експресія модифікованих генів імуноглобуліну в культурі тканин може бути використана для отримання IgM із певним чергуваннями і, таким чином, для визначення молекулярних вимог до особливостей отримуваного імнуноглобуліну.
Структура
Імуноглобуліни поєднують легкі та важкі ланцюги. Легкий ланцюг (λ або κ) являє собою білок зі ~220 амінокислот, що складається з варіабельного домену VL (сегмент приблизно 110 амінокислот) і константного домену CL (також довжиною приблизно 110 амінокислот). Важкий ланцюг µ IgM являє собою білок ~576 амінокислот і включає змінний домен (VH ~110 амінокислот), чотири різні домени константної ділянки (Cµ1, Cµ2, Cµ3, Cµ4, кожен ~110 амінокислот) та «хвіст» з ~20 амінокислот. Важкий ланцюг µ містить олігосахариди з п'ятьма залишками аспарагіну. Олігосахариди на IgM мишей та людей частково характеризуються різноманітними методами, включаючи NMR, зв'язування лектину, різні хроматографічні системи та ферментативну чутливість. Структура олігосахаридів на кожній ділянці відрізняється в деталях, а переважаючі олігосахариди — біантенарні, трикутні, високоманозні — відрізняються між ділянками.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUwTDFOamFHVnRZWFJwWTE5dGIyUmxiRjl2Wmw5SlowMHVhbkJuTHpJeU1IQjRMVk5qYUdWdFlYUnBZMTl0YjJSbGJGOXZabDlKWjAwdWFuQm4uanBn.jpg)
A) Гетеродимер µL, який іноді називають півмером, із змінними (VH, VL) та доменами константних ділянок (Cµ1, Cµ2, Cµ3, Cµ4tp; CL). Цистеїни, що опосередковують дисульфідні зв'язки між µ-ланцюгами, показані у вигляді червоних наконечників стрілок, так що дисульфідний зв'язок цистеїну виглядає у вигляді червоних ромбів.
B) «Мономер» IgM (µL)2. Дисульфідні зв'язки між доменами Cµ2 позначені червоним ромбом.
C, D) Дві моделі пентамера IgM, що містять J-ланцюг, які в різні періоди з'являлись у різних публікаціях. Як і у (B), дисульфідні зв'язки між доменами Cµ2 і дисульфідні зв'язки між доменами Cµ4tp позначені червоними ромбами; дисульфідні зв'язки Cµ3 представлені (для наочності) довгими чепрвоними стрілками. Зв'язок, тобто міжланцюговий дисульфідний зв'язок µ-ланцюгів, позначається як електричний зв'язок. У (C) дисульфідні зв'язки Cµ3 приєднуються до µ-ланцюгів паралельно до дисульфідних зв'язків Cµ4tp, і ці дисульфідні зв'язки приєднуються до µ-ланцюгів послідовно з дисульфідними зв'язками Cµ2. У (D) дисульфідні зв'язки Cµ2 та Cµ4tp приєднуються до µ-ланцюгів паралельно, і обидва типи приєднуються до µ-ланцюгів послідовно з дисульфідними зв'язками Cµ3..
Мультимерна структура IgM схематично показана на Рисунку 1. На Рисунку 1А показаний «гетеродимер», що складається з одного легкого ланцюга, позначеного L, і одного важкого ланцюга, позначеного µ. Важкий і легкий ланцюги утримуються разом як за допомогою дисульфідних зв'язків (зображених у вигляді червоних трикутників), так і за допомогою нековалентних взаємодій.
Рисунок 1B показує дві частини µL, пов'язані дисульфідним зв'язком у доменах Cµ2; цю структуру (µL)2 часто називають «мономером IgM», оскільки вона в деякому відношенні є аналогом структурі імуноглобуліну G (IgG).
На основі його швидкості седиментації та появи на електронних мікрофотографіях було зроблено висновок, що IgM в основному є «пентамером», тобто полімером, що складається з п'яти «мономерів» [(µL)2]5, і спочатку був зображений на моделях на Рисунках 1С та 1D, з дисульфідними зв'язками між доменами Cµ3 та між хвостовими частинами. Також показано, що пентамерний IgM включає третій білок, J-ланцюг. J-ланцюг («J» — від англ. joining — «з'єднання») виявлено як ковалентно пов'язаний компонент полімерних IgA та IgM. J-ланцюг — це невеликий (~137 амінокислот), кислий білок.
Молекулярні вимоги до формування полімерного IgM
Спочатку очікувалося, що J-ланцюг буде важливим для утворення полімерних імуноглобулінів, і справді полімеризація IgA сильно залежить (але не абсолютно) від J-ланцюга. На відміну від цього, полімерний IgM ефективно утворюється за відсутності J-ланцюга.
Переважною формою IgM людини та миші є пентамер. Для порівняння, IgM шпоркової жаби — це переважно гексамер, IgM кісткових риб — переважно тетрамер, а IgM хрящових риб (акули) — переважно пентамер. Незважаючи на переважання пентамеру серед IgM мишей та людей, було очевидно, що ці IgM також можуть існувати як гексамер. Подальші дослідження з використанням рекомбінантних систем експресії ДНК показали, що гексамер є основною формою IgM мишей, коли IgM виробляється в умовах, в яких запобігається включенню J-ланцюга, або вироблення IgM у клітинах, у яких відсутні J-ланцюги, або продукуванням IgM з важким µ-ланцюгом, в якому бракує цистеїну в хвостовій частині. Таким чином, гексамерний IgM ніколи не містить J-ланцюга; пентамерний IgM може бути утворений таким чином, щоб включати або не включати J-ланцюг.
Важливою відмінністю між важкими µ- та γ-ланцюгами є доступність цистеїнів для утворення дисульфідних зв'язків між важкими ланцюгами. У разі важкого γ-ланцюга єдині між-γ-зв'язки утворюються цистеїнами в шарнірі, і відповідно кожен γ-ланцюг зв'язується лише з одним γ-ланцюгом. На відміну від цього, домени Cµ2 та Cµ3 та хвостова частина містять цистеїн, який утворює дисульфідний зв'язок з іншим µ-ланцюгом. Цистеїни в доменах Cµ2 опосередковується утворенням мономерного IgM (µL)2. Хвостова частина разом із включеним цистеїном необхідна і достатня для утворення полімерних імуноглобулінів. Тобто, видалення хвостової частини з важкого µ-ланцюга запобігає утворенню полімерного IgM. І навпаки, клітини, що експресують γ важкий ланцюг, який був модифікований, щоб включати хвостову частину, виробляють полімерний IgG.
Роль цистеїну в домені Cµ3 є більш тонкою. Рисунки 1С і 1D зображаючть можливі моделі для пентамерного IgM. У цих моделях передбачається, що кожен µ-ланцюг пов'язуватиме два інших µ-ланцюги. Однак жодна з моделей не може повністю врахувати структуру полімерного IgM. Наприклад, модель на Рисунку 1С передбачає, що дисульфідний зв'язок між доменами Cµ2 є важливим для отримання дисульфідно-зв'язаного полімерного IgM. Модель на Рисунку 1D передбачає, що дисульфідний зв'язок між доменами Cµ3 є суттєвим. Насправді дисульфідний полімерний IgM все ще може бути виробленим, якщо якийсь із трьох цистеїнів відсутній. У контексті моделей, в яких кожен µ-ланцюг взаємодіє лише з двома іншими µ-ланцюгами, ці результати дозволяють припустити, що деякі молекули схожі на Рисунок 1С, а деякі як Рисунок 1D. Однак наявність трьох цистеїнів для зв'язків між µ-ланцюгами свідчить про те, що µ-ланцюги можуть зв'язувати три інші µ-ланцюги, як показано на Рисунку 2. У тому ж дусі на Рисунку 2С представлена модель для пентамера, що містить J-ланцюг, яка демонструє, що J-ланцюг приєднується до µ-ланцюгів, які не приєднуються до інших µ-ланцюгів цистеїнами в доменах Cµ3.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5TDFOdmJXVmZZV3gwWlhKdVlYUnBkbVZmZDJGNWMxOXZabDlzYVc1cmFXNW5YeVZETWlWQ05WOWphR0ZwYm5NdWFuQm5Mekl5TUhCNExWTnZiV1ZmWVd4MFpYSnVZWFJwZG1WZmQyRjVjMTl2Wmw5c2FXNXJhVzVuWHlWRE1pVkNOVjlqYUdGcGJuTXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
A, B) Ці Рисунки демонструють дві з багатьох можливих моделей дисульфідного зв'язку між µ-ланцюгами в гексамерному IgM. На Рисунку 1 дисульфідні зв'язки Cµ2 та дисульфідні зв'язки Cµ4tp позначені червоними ромбами, а дисульфідні зв'язки Cµ3 — довгими червоними стрілками. В обох моделях A і B кожен тип дисульфідного зв'язку (Cµ2-Cµ2; Cµ3-Cµ3; Cµ4tp-Cµ4tp) з'єднує µ-ланцюги послідовно з кожним наступним.
C) Це зображення пентамерного IgM ілюструє, як J-ланцюг може бути зв'язаний з µ-ланцюгами, які не зв'язані дисульфідними зв'язками Cµ3
Пентамерний IgM зазвичай представляється як такий, що містить один J-ланцюг на полімер, але насправді виміри стехіометрії J-ланцюга коливаються від однієї J-молекули на полімер до трьох J-молекул на полімер. Широкий діапазон може бути обумовлений технічними проблемами, такими як неповне радіомаркування або неточне визначення лінії Оухтерлоні. Однак варіація також може бути обумовлена неоднорідністю препаратів IgM, тобто різні препарати могли суттєво відрізнятися за своїм вмістом J-наявних та J-дефіцитних полімерів.
Третинна і четвертинна структура µ-константної ділянки
Щоб отримати уявлення про детальну тривимірну структуру µ-ланцюга, окремі домени Cµ2, Cµ3 та Cµ4tp окремо продукували в кишковій паличці, а потім аналізували різними методами, включаючи швидкість осідання, рентгенівську кристалографію та NMR-спектроскопію. Як і у випадку з іншими імуноглобулінами, домени важкого µ-ланцюга мають характерні поверхневі β-листи, що містять сім ланцюгів, стабілізованих внутрішньодоменними дисульфідними зв'язками. Загалом, константна ділянка IgM має «грибоподібну» структуру, де домени Cµ2-Cµ3 є диском, аналогічним голівці гриба, а домени Cµ4tp виступають, як коротке стебло.
Функція
IgM взаємодіє з кількома іншими фізіологічними молекулами:
- IgM може зв'язувати компонент комплементу [en] і активувати [en], що призводить до [en] антигенів та цитолізу.
- IgM зв'язується з рецептором поліімуноглобуліну (pIgR) у процесі, підчас якого IgM спрямовуються на поверхню слизової оболонки, такі як просвіт кишечника, та в грудне молоко. Це зв'язування залежить від J-ланцюга.
- Виявлено ще два рецептори Fc, які зв'язують IgM—Fcα/µ-R та Fcµ-R. Fcα/µ-R, подібно до pIgR, пов'язує полімерні IgM та IgA. Fcα/µ-R може опосередковувати ендоцитоз, і його експресія в кишечнику свідчить про роль у імунітеті слизової. Fcµ-R (раніше відомий як Toso/Faim3) зв'язує виключно IgM і може опосередковувати клітинне поглинання кон'югованого IgM-антигену. Інактивація відповідних генів у мишей виробляє фенотип, але фізіологічні функції цих рецепторів досі невизначені
Регуляція імунної відповіді
Специфічні імуноглобуліни, які вводяться тваринам разом з їх антигеном, можуть впливати на реакцію антитіл на цей самий антиген. Ендогенні антитіла, що утворюються після первинної імунізації, також можуть впливати на реакцію антитіл на прискорювальну імунізацію, припускаючи, що подібні ефекти виникають під час фізіологічних станів. «Нормативні» ефекти можуть бути як позитивними, так і негативними. Тобто, залежно від типу антигену та ізотипу антитіла, ефектом може бути придушення або посилення реакції антитіла. Такі ефекти добре проілюстровані експериментами, що включають імунізацію ксеногенними (чужорідними) еритроцитами (червонокрівцями). Наприклад, коли IgG вводять разом з ксеногенними еритроцитами, ця комбінація викликає майже повне придушення відповіді на антитіла, специфічні для еритроцитів. Цей ефект клінічно використовується для запобігання імунізації еритроцитів резус-позитивних плодів від резус-негативних матерів, і його застосування різко зменшило частоту гемолітичної хвороби новонародженого. На відміну від ефекту IgG, антиген-специфічний IgM може значно посилити реакцію антитіл, особливо у випадку великих антигенів. Таким чином, коли IgM, специфічний для еритроцитів, вводиться тваринам (включаючи людину) разом з еритроцитами, індукується набагато сильніша реакція антитіл на еритроцити, ніж при введенні еритроцитів окремо.
Низка доказів вказують на те, що здатність IgM активувати комплемент необхідна для посилення його ефекту. Тобто, опосередковане IgM посилення не спостерігається ні у тварин, у яких виснажений компонент комплементу С3, ні у тварин-мутантів, у яких відсутні [en] 1 і 2. Подібним чином мутований IgM, який не може активувати комплемент, не посилює імунну відповідь.
Можливим поясненням опосередкованого IgM посилення є те, що В-лімфоцити захоплюють комплекси IgM-антиген-комплементу і транспортують комплекси в ділянки селезінки, де генеруються ефективні імунні відповіді. Оскільки IgM продукується на початку імунної відповіді, і може бути важливим для ініціювання реакцій антитіл.
Синтез
У клітинах зародкової лінії (сперматозоїди та яйцеклітини) гени, які з часом кодують імуноглобуліни, не мають функціональної форми (див. V(D)J-рекомбінація). У випадку важкого ланцюга три сегменти зародкової лінії, позначені V, D і J, лігують разом і приєднують до ДНК, що кодує константну область важкого µ-ланцюга. На початку онтогенезу В-клітини експресують важкі як µ- так і δ-ланцюги; коекспресія цих двох важких ланцюгів, кожна з яких має один і той же V-домен, залежить від альтернативного сплайсингу та альтернативних додавання полі-А ділянок. На експресію інших ізотипів (γ, ε та α) впливає інший тип перебудови ДНК, процес, який називається перемиканням класу імуноглобулінів.
Клінічне значення
IgM є першим імуноглобуліном, що експресується у плоді людини (приблизно з 20-го тижня), і філогенетично найдавнішим антитілом, що розвивається.
Антитіла IgM з'являються на початку перебігу інфекції і, як правило, з'являються меншою мірою після подальшого впливу. Антитіла IgM не проникають через плаценту людини (лише ізотип IgG).
Ці дві біологічні властивості IgM роблять його корисним для діагностики інфекційних захворювань. Виявлення антитіл IgM у сироватці крові пацієнта вказує на недавнє зараження, а в сироватці новонародженого — на внутрішньоутробну інфекцію (наприклад, [en]).
Розвиток антидонорного IgM після трансплантації органів не пов'язаний з відторгненням трансплантата, але він може мати захисний ефект.
Часто виявляється, що IgM у нормальній сироватці крові зв'язується зі специфічними антигенами, навіть за відсутності попередньої імунізації. З цієї причини IgM іноді називали «природним антитілом». Це явище, ймовірно, пов'язане з високою активністю IgM, що дозволяє йому помітно зв'язуватися навіть із слабо перехресно реагуючими антигенами, які зустрічаються в природі. Наприклад, антитіла IgM, які зв'язуються з антигенами А і В еритроцитів, можуть утворюватися в ранньому віці в результаті впливу А- і В-подібних речовин, які присутні на бактеріях або, можливо, також на рослинних матеріалах.
Антитіла IgM в основному відповідають за скупчення (аглютинацію) еритроцитів, якщо реципієнт переливання крові отримує кров, несумісну з їх групою крові.
Мутація [en] викликає .
Див. також
- [en]
- [en]
- Імунна відповідь
Примітки
- Immunoglobulin M. The American Heritage Dictionary of the English Language (вид. Fourth). Houghton Mifflin Company. 2004. ISBN .
- Alberts, B.; Johnson, A.; Lewis, J.; Walter, P.; Raff, M.; Roberts, K. (2002). . Molecular Biology of the Cell (вид. 4th). Routledge. ISBN . Архів оригіналу за 6 травня 2021. Процитовано 15 квітня 2021.
- Capolunghi, F.; Rosado, M. M.; Sinibaldi, M.; Aranburu, A.; Carsetti, R. (2013). Why do we need IgM memory B cells?. [en]. 152 (2): 114—20. doi:10.1016/j.imlet.2013.04.007. PMID 23660557.
- Williams, N.; O'Connell, P. R. (2008). Chapter 62. Bailey & Love's Short Practice of Surgery (вид. 25th). CRC Press. с. 1102. ISBN .
- Heidelberger, M.; Pedersen, K. O. (1937). The molecular weight of antibodies. [en]. 65 (3): 393—414. doi:10.1084/jem.65.3.393. PMC 2133497. PMID 19870608.
- Kabat, E. A. (1939). The molecular weight of antibodies. [en]. 69 (1): 103—118. doi:10.1084/jem.69.1.103. PMC 2133729. PMID 19870830.
- Waldenström, J. (1943). Incipient myelomatisis or "essential" hyoerglobulinemis with fibrinogenopenia—a new syndrome?. [en]. 142 (3–4): 216—247. doi:10.1111/j.0954-6820.1944.tb03955.x.
- Potter, M. (2007). The early history of plasma cell tumors in mice, 1954-1976. Т. 98. с. 17—51. doi:10.1016/S0065-230X(06)98002-6. ISBN . PMID 17433907.
{{}}
: Проігноровано|journal=
() - Monica, T. J.; Williams, S. B.; Goochee, C. F.; Maiorella, B. L. (1995). Characterization of the glycosylation of a human IgM produced by a human-mouse hybridoma. [en]. 5 (2): 175—185. doi:10.1093/glycob/5.2.175. PMID 7780192.
- Heyman, B.; Shulman, M. J. (2016). Structure, Function, and Production of Immunoglobulin M (IgM). У Ratcliffe, M. (ред.). Encyclopedia of Immunobiology. Т. 2. Elsevier. с. 1—14. doi:10.1016/B978-0-12-374279-7.05001-3. ISBN .
- Beale, D.; Feinstein, A. (1969). Studies on the Reduction of a Human 19S Immunoglobulin M. Biochemical Journal. 112 (2): 187—194. doi:10.1042/bj1120187. PMC 1187691. PMID 4979347.
- Milstein, C.P. та ін. (1975). Interchain disulfide bridges of mouse Immunoglobulin M. Biochemical Journal. 151 (3): 615—624. doi:10.1042/bj1510615. PMC 1172409. PMID 766753.
- Halpern, M. S.; Koshland, M. E. (1970). Novel subunit of secretory IgA. Nature. 228 (5278): 1276—1278. Bibcode:1970Natur.228.1276H. doi:10.1038/2281276a0. PMID 5530654.
- Mestecky, J.; Zikin, J.; Butler, W. T. (1971). Immunoglobulin M an secretory immunoglobulin A: presence of common polypeptide chain different from light chains. Science. 171 (3976): 1163—1165. Bibcode:1971Sci...171.1163M. doi:10.1126/science.171.3976.1163. PMID 5544873.
- Frutiger, S. та ін. (1992). Disulfide bond assignment in human J chain and its covalent pairing with immunoglobulin M. [en]. 31 (50): 12643—12647. doi:10.1021/bi00165a014. PMID 1472500.
- Johansen, F. E.; Braathen, R.; Brandtzaeg, P. (2000). Role of J chain in secretory immunoglobulin formation. . 52 (3): 240—8. doi:10.1046/j.1365-3083.2000.00790.x. PMID 10972899.
- Sørensen, V. та ін. (2000). Structural requirements for incorporation of J chain into human IgM and IgA. [en]. 12 (1): 19—27. doi:10.1093/intimm/12.1.19. PMID 10607746.
- Cattaneo, A.; Neuberger, M. S. (1987). Polymeric immunoglobulin M is secreted by transfectants of non-lymphoid cells in the absence of immunoglobulin J chain. [en]. 6 (9): 2753—2758. doi:10.1002/j.1460-2075.1987.tb02569.x. PMC 553699. PMID 3119328.
- Fazel, S.; Wiersma, E. J.; Shulman, M. J. (1997). Interplay of J chain and disulfide bonding in assembly of polymeric IgM. [en]. 9 (8): 1149—1158. doi:10.1093/intimm/9.8.1149. PMID 9263012.
- Parkhouse, R.; Askonas, B. A.; Dourmashkin, R. R. (1970). Electron microscopic studies of mouse immunoglobulin M; structure and reconstitution following reduction. [en]. 18 (4): 575—584. PMC 1455497. PMID 5421036.
- Schwager, J.; Hadji-Azlmi, I. (1984). Mitogen-induced B-cell differentiation in Xenopus laevis. [en]. 27 (3): 182—188. doi:10.1111/j.1432-0436.1984.tb01426.x. PMID 6334001.
- Fillatreau, S. та ін. (2013). The astonishing diversity of Ig classes and B cell repertoires in teleost fish. [en]. 4: 1—14. doi:10.3389/fimmu.2013.00028. PMC 3570791. PMID 23408183.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки із непозначеним DOI з безкоштовним доступом () - Getahun, A. та ін. (1999). Influence of the μ-chain C-terminal sequence on polymerization of immunoglobulin M. [en]. 97 (3): 408—413. doi:10.1046/j.1365-2567.1999.00797.x. PMC 2326861. PMID 10447761.
- Dolder, F. (1971). Occurrence, Isolation and Interchain Bridges of Natural 7-S Immunoglobulin M in Human Serum. Biochimica et Biophysica Acta. 236 (3): 675—685. PMID 4997811.
- Eskeland, T.; Christensen, T. B. (1975). IgM molecules with and without J chain in serum and after purification, studied by ultracentrifugation, electrophoresis, and electron microsopy. . 4 (3): 217—228. doi:10.1111/j.1365-3083.1975.tb02620.x. PMID 807966.
- Davis, A. C.; Roux, K. H.; Shulman, M. J. (1988). On the structure of polymeric IgM. [en]. 18 (7): 1001—1008. doi:10.1002/eji.1830180705. PMID 3136022.
- Davis, A. C. та ін. (1989). Intermolecular disulfide bonding in IgM: effects of replacing cysteine residues in the µ heavy chain. [en]. 8 (9): 2519—2526. doi:10.1002/j.1460-2075.1989.tb08389.x. PMC 401247. PMID 2511005.
- Collins, C.; Tsui, F. W.; Shulman, M. J. (2002). Differential activation of human and guinea pig complement by pentameric and hexameric IgM. [en]. 32 (6): 1802—1810. doi:10.1002/1521-4141(200206)32:6<1802::AID-IMMU1802>3.0.CO;2-C. PMID 12115664.
- Davis, A. C. та ін. (1989). Mutations of the mouse m H chain which prevent polymer assembly. [en]. 43 (4): 1352—1357. PMID 2501393.
- Smith, R. I. F.; Coloma, M. J.; Morrison, S. L. (1995). Addition of a mu-tailpiece to IgG results in polymeric antibodies with enhanced effector functions including complement-mediated cytolysis by IgG4. [en]. 154 (5): 2226—2236. PMID 7868896.
- Sørensen, V. та ін. (1996). Effect of the IgM and IgA secretory tailpieces on polymerization and secretion of IgM and IgG. [en]. 156 (8): 2858—2865. PMID 8609405.
- Smith, R.; Morrison, S. L. (1994). Recombinant polymeric IgG: An approach to engineering more potent antibodies. Nature Biotechnology. 12 (7): 683—688. doi:10.1038/nbt0794-683. PMID 7764912.
- Wiersma, E. J.; Shulman, M. J. (1995). Assembly of IgM: role of disulfide bonding and noncovalent interactions. [en]. 154 (10): 5265—5272. PMID 7730630.
- Chapuis, R. M.; Koshland, M. E. (1974). Mechanism of IgM polymerization. Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 71 (3): 657—661. Bibcode:1974PNAS...71..657C. doi:10.1073/pnas.71.3.657. PMC 388071. PMID 4207070.
- Mihaesco, C.; Mihaesco, E.; Metzger, H. (1973). Variable J-chain content in human IgM. [en]. 37 (2): 303—306. doi:10.1016/0014-5793(73)80483-1. PMID 4202824.
- Brandtzaeg, P. (1976). Complex formation between secretory component and human immunoglobulin related to their content of J chain. . 5 (4): 411—419. doi:10.1111/j.1365-3083.1976.tb00295.x. PMID 821140.
- Grubb, A. O. (1978). Quantitation of J chain in human biological fluids by a simple immunochemical procedure. [en]. 204 (1–6): 453—465. doi:10.1111/j.0954-6820.1978.tb08473.x. PMID 104551.
- Müller, R. та ін. (2013). High-resolutiion structures of the IgM Fc domainsreveal principles of its hexamer formation. Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 110 (25): 10183—10188. Bibcode:2013PNAS..11010183M. doi:10.1073/pnas.1300547110. PMC 3690842. PMID 23733956.
- Johansen, F. E.; Braathen, R.; Brandtzaeg, P. (2000). Role of J chain in secretory immunoglobulin formation. . 52 (3): 240—8. doi:10.1046/j.1365-3083.2000.00790.x. PMID 10972899.
- Shima, H. та ін. (2010). Identification of TOSO/FAIM3 as an Fc receptor for IgM. [en]. 22 (3): 149—56. doi:10.1093/intimm/dxp121. PMID 20042454.
- Ouchida, R. та ін. (2012). Critical role of the IgM Fc receptor in IgM homeostasis, B-cell survival, and humoral immune responses. Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 109 (40): E2699—706. Bibcode:2012PNAS..109E2699O. doi:10.1073/pnas.1210706109. PMC 3479561. PMID 22988094.
- Heyman, B (2013). Antibody mediated regulation of humoral immunity. in Nimmerjahn, F. (ed.) Molecular and cellular mechanisms of antibody activity: Springer.
- Urbaniak, S. J. & Greiss, M. A. (2000). RhD haemolytic disease of the fetus and the newborn. Blood Rev. 14 (1): 33—61. doi:10.1054/blre.1999.0123. PMID 10805260.
- Sörman A, Zhang L, Ding Z, Heyman, B. (2014). How antibodies use complement to regulate antibody responses. Mol. Immunol. 61 (2): 79—88. doi:10.1016/j.molimm.2014.06.010. PMID 25001046.
- Murphy, K.; Weaver, C. (2016). Janeway's Immunobiology. New York, NY: Garland Science/Taylor and Francis. с. 195. ISBN .
- van Furth, R.; Schuit, H. R.; Hijmans, W. (1965). The immunological development of the human fetus. [en]. 122 (6): 1173—88. doi:10.1084/jem.122.6.1173. PMC 2138097. PMID 4159036.
- Review of Medical Physiology by Вільям Френсіс Ґанонґ
- McAlister, C. C. та ін. (2004). Protective anti-donor IgM production after crossmatch positive liver-kidney transplantation. . 10 (2): 315—9. doi:10.1002/lt.20062. PMID 14762873.
- Jayasekera, J. P.; Moseman, E. A.; Carroll, M. C. (2007). Natural antibody and complement mediate neutralization of influenza virus in the absence of prior immunity. [en]. 81 (7): 3487—94. doi:10.1128/JVI.02128-06. PMC 1866020. PMID 17202212.
- . omim.org. Архів оригіналу за 11 травня 2020. Процитовано 25 березня 2021.
Посилання
Класифікація | D |
---|
- MeSH Immunoglobulin+M
- Immunoglobulin M Deficiency Reference [ 30 жовтня 2020 у Wayback Machine.] from Medscape.com
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Imunoglobulini klasu M IgM odin iz dekilkoh en antitil takozh vidomih yak imunoglobulini yaki viroblyayutsya hrebetnimi IgM ye najbilshim antitilom i ce pershe antitilo yake z yavlyayetsya u vidpovid na pochatkovij vpliv antigenu U vipadku z lyudmi ta inshimi ssavcyami yaki doslidzhuvalis selezinka de znahodyatsya plazmoblasti sho vidpovidayut za viroblennya antitil ye golovnim miscem specifichnogo viroblennya IgM IstoriyaDoslidzhennya IgM rozpochalosya z povidomlennya u 1937 roci pro te sho koni giperimunizovani polisaharidom pnevmokoka viroblyali antitila yaki buli nabagato bilshimi nizh tipovij g globulin krolika z molekulyarnoyu masoyu 990 000 daltoniv Z oglyadu na jogo veliki rozmiri nove antitilo spochatku nazivalos g makroglobulinom a potim u podalshij terminologiyi yak IgM de M makro V domeni normalnogo imunoglobulinu duzhe geterogenni sho vidobrazhaye yihnyu rol u zahisti vid velikoyi riznomanitnosti infekcijnih mikrobiv i cya neodnoridnist uskladnyuvala detalnij strukturnij analiz IgM Zgodom bulo viyavleno dva dzherela gomogennogo IgM Visokomolekulyarnij bilok sho viroblyayetsya deyakimi hvorimi na miyelomnu hvorobu buv viznanij g makroglobulinom sho viroblyayetsya puhlinoyu i stalo zrozumilo sho oskilki puhlina ye klonom to IgM yakij vona viroblyaye odnoridnij U 1960 h rokah buli rozrobleni metodi indukuvannya puhlin u mishej sho produkuyut imunoglobulin plazmacitomi zabezpechuyuchi tim samim dzherelo odnoridnih imunoglobuliniv riznih izotipiv vklyuchayuchi IgM Zovsim neshodavno bulo vstanovleno sho ekspresiya modifikovanih geniv imunoglobulinu v kulturi tkanin mozhe buti vikoristana dlya otrimannya IgM iz pevnim cherguvannyami i takim chinom dlya viznachennya molekulyarnih vimog do osoblivostej otrimuvanogo imnunoglobulinu StrukturaImunoglobulini poyednuyut legki ta vazhki lancyugi Legkij lancyug l abo k yavlyaye soboyu bilok zi 220 aminokislot sho skladayetsya z variabelnogo domenu VL segment priblizno 110 aminokislot i konstantnogo domenu CL takozh dovzhinoyu priblizno 110 aminokislot Vazhkij lancyug µ IgM yavlyaye soboyu bilok 576 aminokislot i vklyuchaye zminnij domen VH 110 aminokislot chotiri rizni domeni konstantnoyi dilyanki Cµ1 Cµ2 Cµ3 Cµ4 kozhen 110 aminokislot ta hvist z 20 aminokislot Vazhkij lancyug µ mistit oligosaharidi z p yatma zalishkami asparaginu Oligosaharidi na IgM mishej ta lyudej chastkovo harakterizuyutsya riznomanitnimi metodami vklyuchayuchi NMR zv yazuvannya lektinu rizni hromatografichni sistemi ta fermentativnu chutlivist Struktura oligosaharidiv na kozhnij dilyanci vidriznyayetsya v detalyah a perevazhayuchi oligosaharidi biantenarni trikutni visokomanozni vidriznyayutsya mizh dilyankami Risunok 1 Shematichna model IgM A Geterodimer µL yakij inodi nazivayut pivmerom iz zminnimi VH VL ta domenami konstantnih dilyanok Cµ1 Cµ2 Cµ3 Cµ4tp CL Cisteyini sho oposeredkovuyut disulfidni zv yazki mizh µ lancyugami pokazani u viglyadi chervonih nakonechnikiv strilok tak sho disulfidnij zv yazok cisteyinu viglyadaye u viglyadi chervonih rombiv B Monomer IgM µL 2 Disulfidni zv yazki mizh domenami Cµ2 poznacheni chervonim rombom C D Dvi modeli pentamera IgM sho mistyat J lancyug yaki v rizni periodi z yavlyalis u riznih publikaciyah Yak i u B disulfidni zv yazki mizh domenami Cµ2 i disulfidni zv yazki mizh domenami Cµ4tp poznacheni chervonimi rombami disulfidni zv yazki Cµ3 predstavleni dlya naochnosti dovgimi cheprvonimi strilkami Zv yazok tobto mizhlancyugovij disulfidnij zv yazok µ lancyugiv poznachayetsya yak elektrichnij zv yazok U C disulfidni zv yazki Cµ3 priyednuyutsya do µ lancyugiv paralelno do disulfidnih zv yazkiv Cµ4tp i ci disulfidni zv yazki priyednuyutsya do µ lancyugiv poslidovno z disulfidnimi zv yazkami Cµ2 U D disulfidni zv yazki Cµ2 ta Cµ4tp priyednuyutsya do µ lancyugiv paralelno i obidva tipi priyednuyutsya do µ lancyugiv poslidovno z disulfidnimi zv yazkami Cµ3 Multimerna struktura IgM shematichno pokazana na Risunku 1 Na Risunku 1A pokazanij geterodimer sho skladayetsya z odnogo legkogo lancyuga poznachenogo L i odnogo vazhkogo lancyuga poznachenogo µ Vazhkij i legkij lancyugi utrimuyutsya razom yak za dopomogoyu disulfidnih zv yazkiv zobrazhenih u viglyadi chervonih trikutnikiv tak i za dopomogoyu nekovalentnih vzayemodij Risunok 1B pokazuye dvi chastini µL pov yazani disulfidnim zv yazkom u domenah Cµ2 cyu strukturu µL 2 chasto nazivayut monomerom IgM oskilki vona v deyakomu vidnoshenni ye analogom strukturi imunoglobulinu G IgG Na osnovi jogo shvidkosti sedimentaciyi ta poyavi na elektronnih mikrofotografiyah bulo zrobleno visnovok sho IgM v osnovnomu ye pentamerom tobto polimerom sho skladayetsya z p yati monomeriv µL 2 5 i spochatku buv zobrazhenij na modelyah na Risunkah 1S ta 1D z disulfidnimi zv yazkami mizh domenami Cµ3 ta mizh hvostovimi chastinami Takozh pokazano sho pentamernij IgM vklyuchaye tretij bilok J lancyug J lancyug J vid angl joining z yednannya viyavleno yak kovalentno pov yazanij komponent polimernih IgA ta IgM J lancyug ce nevelikij 137 aminokislot kislij bilok Molekulyarni vimogi do formuvannya polimernogo IgM Spochatku ochikuvalosya sho J lancyug bude vazhlivim dlya utvorennya polimernih imunoglobuliniv i spravdi polimerizaciya IgA silno zalezhit ale ne absolyutno vid J lancyuga Na vidminu vid cogo polimernij IgM efektivno utvoryuyetsya za vidsutnosti J lancyuga Perevazhnoyu formoyu IgM lyudini ta mishi ye pentamer Dlya porivnyannya IgM shporkovoyi zhabi ce perevazhno geksamer IgM kistkovih rib perevazhno tetramer a IgM hryashovih rib akuli perevazhno pentamer Nezvazhayuchi na perevazhannya pentameru sered IgM mishej ta lyudej bulo ochevidno sho ci IgM takozh mozhut isnuvati yak geksamer Podalshi doslidzhennya z vikoristannyam rekombinantnih sistem ekspresiyi DNK pokazali sho geksamer ye osnovnoyu formoyu IgM mishej koli IgM viroblyayetsya v umovah v yakih zapobigayetsya vklyuchennyu J lancyuga abo viroblennya IgM u klitinah u yakih vidsutni J lancyugi abo produkuvannyam IgM z vazhkim µ lancyugom v yakomu brakuye cisteyinu v hvostovij chastini Takim chinom geksamernij IgM nikoli ne mistit J lancyuga pentamernij IgM mozhe buti utvorenij takim chinom shob vklyuchati abo ne vklyuchati J lancyug Vazhlivoyu vidminnistyu mizh vazhkimi µ ta g lancyugami ye dostupnist cisteyiniv dlya utvorennya disulfidnih zv yazkiv mizh vazhkimi lancyugami U razi vazhkogo g lancyuga yedini mizh g zv yazki utvoryuyutsya cisteyinami v sharniri i vidpovidno kozhen g lancyug zv yazuyetsya lishe z odnim g lancyugom Na vidminu vid cogo domeni Cµ2 ta Cµ3 ta hvostova chastina mistyat cisteyin yakij utvoryuye disulfidnij zv yazok z inshim µ lancyugom Cisteyini v domenah Cµ2 oposeredkovuyetsya utvorennyam monomernogo IgM µL 2 Hvostova chastina razom iz vklyuchenim cisteyinom neobhidna i dostatnya dlya utvorennya polimernih imunoglobuliniv Tobto vidalennya hvostovoyi chastini z vazhkogo µ lancyuga zapobigaye utvorennyu polimernogo IgM I navpaki klitini sho ekspresuyut g vazhkij lancyug yakij buv modifikovanij shob vklyuchati hvostovu chastinu viroblyayut polimernij IgG Rol cisteyinu v domeni Cµ3 ye bilsh tonkoyu Risunki 1S i 1D zobrazhayucht mozhlivi modeli dlya pentamernogo IgM U cih modelyah peredbachayetsya sho kozhen µ lancyug pov yazuvatime dva inshih µ lancyugi Odnak zhodna z modelej ne mozhe povnistyu vrahuvati strukturu polimernogo IgM Napriklad model na Risunku 1S peredbachaye sho disulfidnij zv yazok mizh domenami Cµ2 ye vazhlivim dlya otrimannya disulfidno zv yazanogo polimernogo IgM Model na Risunku 1D peredbachaye sho disulfidnij zv yazok mizh domenami Cµ3 ye suttyevim Naspravdi disulfidnij polimernij IgM vse she mozhe buti viroblenim yaksho yakijs iz troh cisteyiniv vidsutnij U konteksti modelej v yakih kozhen µ lancyug vzayemodiye lishe z dvoma inshimi µ lancyugami ci rezultati dozvolyayut pripustiti sho deyaki molekuli shozhi na Risunok 1S a deyaki yak Risunok 1D Odnak nayavnist troh cisteyiniv dlya zv yazkiv mizh µ lancyugami svidchit pro te sho µ lancyugi mozhut zv yazuvati tri inshi µ lancyugi yak pokazano na Risunku 2 U tomu zh dusi na Risunku 2S predstavlena model dlya pentamera sho mistit J lancyug yaka demonstruye sho J lancyug priyednuyetsya do µ lancyugiv yaki ne priyednuyutsya do inshih µ lancyugiv cisteyinami v domenah Cµ3 Risunok 2 Deyaki alternativni sposobi zv yazuvannya µ lancyugiv A B Ci Risunki demonstruyut dvi z bagatoh mozhlivih modelej disulfidnogo zv yazku mizh µ lancyugami v geksamernomu IgM Na Risunku 1 disulfidni zv yazki Cµ2 ta disulfidni zv yazki Cµ4tp poznacheni chervonimi rombami a disulfidni zv yazki Cµ3 dovgimi chervonimi strilkami V oboh modelyah A i B kozhen tip disulfidnogo zv yazku Cµ2 Cµ2 Cµ3 Cµ3 Cµ4tp Cµ4tp z yednuye µ lancyugi poslidovno z kozhnim nastupnim C Ce zobrazhennya pentamernogo IgM ilyustruye yak J lancyug mozhe buti zv yazanij z µ lancyugami yaki ne zv yazani disulfidnimi zv yazkami Cµ3 Pentamernij IgM zazvichaj predstavlyayetsya yak takij sho mistit odin J lancyug na polimer ale naspravdi vimiri stehiometriyi J lancyuga kolivayutsya vid odniyeyi J molekuli na polimer do troh J molekul na polimer Shirokij diapazon mozhe buti obumovlenij tehnichnimi problemami takimi yak nepovne radiomarkuvannya abo netochne viznachennya liniyi Ouhterloni Odnak variaciya takozh mozhe buti obumovlena neodnoridnistyu preparativ IgM tobto rizni preparati mogli suttyevo vidriznyatisya za svoyim vmistom J nayavnih ta J deficitnih polimeriv Tretinna i chetvertinna struktura µ konstantnoyi dilyanki Shob otrimati uyavlennya pro detalnu trivimirnu strukturu µ lancyuga okremi domeni Cµ2 Cµ3 ta Cµ4tp okremo produkuvali v kishkovij palichci a potim analizuvali riznimi metodami vklyuchayuchi shvidkist osidannya rentgenivsku kristalografiyu ta NMR spektroskopiyu Yak i u vipadku z inshimi imunoglobulinami domeni vazhkogo µ lancyuga mayut harakterni poverhnevi b listi sho mistyat sim lancyugiv stabilizovanih vnutrishnodomennimi disulfidnimi zv yazkami Zagalom konstantna dilyanka IgM maye gribopodibnu strukturu de domeni Cµ2 Cµ3 ye diskom analogichnim golivci griba a domeni Cµ4tp vistupayut yak korotke steblo FunkciyaIgM vzayemodiye z kilkoma inshimi fiziologichnimi molekulami IgM mozhe zv yazuvati komponent komplementu en i aktivuvati en sho prizvodit do en antigeniv ta citolizu IgM zv yazuyetsya z receptorom poliimunoglobulinu pIgR u procesi pidchas yakogo IgM spryamovuyutsya na poverhnyu slizovoyi obolonki taki yak prosvit kishechnika ta v grudne moloko Ce zv yazuvannya zalezhit vid J lancyuga Viyavleno she dva receptori Fc yaki zv yazuyut IgM Fca µ R ta Fcµ R Fca µ R podibno do pIgR pov yazuye polimerni IgM ta IgA Fca µ R mozhe oposeredkovuvati endocitoz i jogo ekspresiya v kishechniku svidchit pro rol u imuniteti slizovoyi Fcµ R ranishe vidomij yak Toso Faim3 zv yazuye viklyuchno IgM i mozhe oposeredkovuvati klitinne poglinannya kon yugovanogo IgM antigenu Inaktivaciya vidpovidnih geniv u mishej viroblyaye fenotip ale fiziologichni funkciyi cih receptoriv dosi neviznacheni Regulyaciya imunnoyi vidpovidi Dokladnishe Imunna vidpovid Specifichni imunoglobulini yaki vvodyatsya tvarinam razom z yih antigenom mozhut vplivati na reakciyu antitil na cej samij antigen Endogenni antitila sho utvoryuyutsya pislya pervinnoyi imunizaciyi takozh mozhut vplivati na reakciyu antitil na priskoryuvalnu imunizaciyu pripuskayuchi sho podibni efekti vinikayut pid chas fiziologichnih staniv Normativni efekti mozhut buti yak pozitivnimi tak i negativnimi Tobto zalezhno vid tipu antigenu ta izotipu antitila efektom mozhe buti pridushennya abo posilennya reakciyi antitila Taki efekti dobre proilyustrovani eksperimentami sho vklyuchayut imunizaciyu ksenogennimi chuzhoridnimi eritrocitami chervonokrivcyami Napriklad koli IgG vvodyat razom z ksenogennimi eritrocitami cya kombinaciya viklikaye majzhe povne pridushennya vidpovidi na antitila specifichni dlya eritrocitiv Cej efekt klinichno vikoristovuyetsya dlya zapobigannya imunizaciyi eritrocitiv rezus pozitivnih plodiv vid rezus negativnih materiv i jogo zastosuvannya rizko zmenshilo chastotu gemolitichnoyi hvorobi novonarodzhenogo Na vidminu vid efektu IgG antigen specifichnij IgM mozhe znachno posiliti reakciyu antitil osoblivo u vipadku velikih antigeniv Takim chinom koli IgM specifichnij dlya eritrocitiv vvoditsya tvarinam vklyuchayuchi lyudinu razom z eritrocitami indukuyetsya nabagato silnisha reakciya antitil na eritrociti nizh pri vvedenni eritrocitiv okremo Nizka dokaziv vkazuyut na te sho zdatnist IgM aktivuvati komplement neobhidna dlya posilennya jogo efektu Tobto oposeredkovane IgM posilennya ne sposterigayetsya ni u tvarin u yakih visnazhenij komponent komplementu S3 ni u tvarin mutantiv u yakih vidsutni en 1 i 2 Podibnim chinom mutovanij IgM yakij ne mozhe aktivuvati komplement ne posilyuye imunnu vidpovid Mozhlivim poyasnennyam oposeredkovanogo IgM posilennya ye te sho V limfociti zahoplyuyut kompleksi IgM antigen komplementu i transportuyut kompleksi v dilyanki selezinki de generuyutsya efektivni imunni vidpovidi Oskilki IgM produkuyetsya na pochatku imunnoyi vidpovidi i mozhe buti vazhlivim dlya iniciyuvannya reakcij antitil SintezU klitinah zarodkovoyi liniyi spermatozoyidi ta yajceklitini geni yaki z chasom koduyut imunoglobulini ne mayut funkcionalnoyi formi div V D J rekombinaciya U vipadku vazhkogo lancyuga tri segmenti zarodkovoyi liniyi poznacheni V D i J liguyut razom i priyednuyut do DNK sho koduye konstantnu oblast vazhkogo µ lancyuga Na pochatku ontogenezu V klitini ekspresuyut vazhki yak µ tak i d lancyugi koekspresiya cih dvoh vazhkih lancyugiv kozhna z yakih maye odin i toj zhe V domen zalezhit vid alternativnogo splajsingu ta alternativnih dodavannya poli A dilyanok Na ekspresiyu inshih izotipiv g e ta a vplivaye inshij tip perebudovi DNK proces yakij nazivayetsya peremikannyam klasu imunoglobuliniv Klinichne znachennyaIgM ye pershim imunoglobulinom sho ekspresuyetsya u plodi lyudini priblizno z 20 go tizhnya i filogenetichno najdavnishim antitilom sho rozvivayetsya Antitila IgM z yavlyayutsya na pochatku perebigu infekciyi i yak pravilo z yavlyayutsya menshoyu miroyu pislya podalshogo vplivu Antitila IgM ne pronikayut cherez placentu lyudini lishe izotip IgG Ci dvi biologichni vlastivosti IgM roblyat jogo korisnim dlya diagnostiki infekcijnih zahvoryuvan Viyavlennya antitil IgM u sirovatci krovi paciyenta vkazuye na nedavnye zarazhennya a v sirovatci novonarodzhenogo na vnutrishnoutrobnu infekciyu napriklad en Rozvitok antidonornogo IgM pislya transplantaciyi organiv ne pov yazanij z vidtorgnennyam transplantata ale vin mozhe mati zahisnij efekt Chasto viyavlyayetsya sho IgM u normalnij sirovatci krovi zv yazuyetsya zi specifichnimi antigenami navit za vidsutnosti poperednoyi imunizaciyi Z ciyeyi prichini IgM inodi nazivali prirodnim antitilom Ce yavishe jmovirno pov yazane z visokoyu aktivnistyu IgM sho dozvolyaye jomu pomitno zv yazuvatisya navit iz slabo perehresno reaguyuchimi antigenami yaki zustrichayutsya v prirodi Napriklad antitila IgM yaki zv yazuyutsya z antigenami A i V eritrocitiv mozhut utvoryuvatisya v rannomu vici v rezultati vplivu A i V podibnih rechovin yaki prisutni na bakteriyah abo mozhlivo takozh na roslinnih materialah Antitila IgM v osnovnomu vidpovidayut za skupchennya aglyutinaciyu eritrocitiv yaksho recipiyent perelivannya krovi otrimuye krov nesumisnu z yih grupoyu krovi Mutaciya en viklikaye Div takozh en en Imunna vidpovidPrimitkiImmunoglobulin M The American Heritage Dictionary of the English Language vid Fourth Houghton Mifflin Company 2004 ISBN 978 0618082308 Alberts B Johnson A Lewis J Walter P Raff M Roberts K 2002 Molecular Biology of the Cell vid 4th Routledge ISBN 978 0 8153 3288 6 Arhiv originalu za 6 travnya 2021 Procitovano 15 kvitnya 2021 Capolunghi F Rosado M M Sinibaldi M Aranburu A Carsetti R 2013 Why do we need IgM memory B cells en 152 2 114 20 doi 10 1016 j imlet 2013 04 007 PMID 23660557 Williams N O Connell P R 2008 Chapter 62 Bailey amp Love s Short Practice of Surgery vid 25th CRC Press s 1102 ISBN 9780340939321 Heidelberger M Pedersen K O 1937 The molecular weight of antibodies en 65 3 393 414 doi 10 1084 jem 65 3 393 PMC 2133497 PMID 19870608 Kabat E A 1939 The molecular weight of antibodies en 69 1 103 118 doi 10 1084 jem 69 1 103 PMC 2133729 PMID 19870830 Waldenstrom J 1943 Incipient myelomatisis or essential hyoerglobulinemis with fibrinogenopenia a new syndrome en 142 3 4 216 247 doi 10 1111 j 0954 6820 1944 tb03955 x Potter M 2007 The early history of plasma cell tumors in mice 1954 1976 T 98 s 17 51 doi 10 1016 S0065 230X 06 98002 6 ISBN 9780123738967 PMID 17433907 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Proignorovano journal dovidka Monica T J Williams S B Goochee C F Maiorella B L 1995 Characterization of the glycosylation of a human IgM produced by a human mouse hybridoma en 5 2 175 185 doi 10 1093 glycob 5 2 175 PMID 7780192 Heyman B Shulman M J 2016 Structure Function and Production of Immunoglobulin M IgM U Ratcliffe M red Encyclopedia of Immunobiology T 2 Elsevier s 1 14 doi 10 1016 B978 0 12 374279 7 05001 3 ISBN 978 0 12 374279 7 Beale D Feinstein A 1969 Studies on the Reduction of a Human 19S Immunoglobulin M Biochemical Journal 112 2 187 194 doi 10 1042 bj1120187 PMC 1187691 PMID 4979347 Milstein C P ta in 1975 Interchain disulfide bridges of mouse Immunoglobulin M Biochemical Journal 151 3 615 624 doi 10 1042 bj1510615 PMC 1172409 PMID 766753 Halpern M S Koshland M E 1970 Novel subunit of secretory IgA Nature 228 5278 1276 1278 Bibcode 1970Natur 228 1276H doi 10 1038 2281276a0 PMID 5530654 Mestecky J Zikin J Butler W T 1971 Immunoglobulin M an secretory immunoglobulin A presence of common polypeptide chain different from light chains Science 171 3976 1163 1165 Bibcode 1971Sci 171 1163M doi 10 1126 science 171 3976 1163 PMID 5544873 Frutiger S ta in 1992 Disulfide bond assignment in human J chain and its covalent pairing with immunoglobulin M en 31 50 12643 12647 doi 10 1021 bi00165a014 PMID 1472500 Johansen F E Braathen R Brandtzaeg P 2000 Role of J chain in secretory immunoglobulin formation 52 3 240 8 doi 10 1046 j 1365 3083 2000 00790 x PMID 10972899 Sorensen V ta in 2000 Structural requirements for incorporation of J chain into human IgM and IgA en 12 1 19 27 doi 10 1093 intimm 12 1 19 PMID 10607746 Cattaneo A Neuberger M S 1987 Polymeric immunoglobulin M is secreted by transfectants of non lymphoid cells in the absence of immunoglobulin J chain en 6 9 2753 2758 doi 10 1002 j 1460 2075 1987 tb02569 x PMC 553699 PMID 3119328 Fazel S Wiersma E J Shulman M J 1997 Interplay of J chain and disulfide bonding in assembly of polymeric IgM en 9 8 1149 1158 doi 10 1093 intimm 9 8 1149 PMID 9263012 Parkhouse R Askonas B A Dourmashkin R R 1970 Electron microscopic studies of mouse immunoglobulin M structure and reconstitution following reduction en 18 4 575 584 PMC 1455497 PMID 5421036 Schwager J Hadji Azlmi I 1984 Mitogen induced B cell differentiation in Xenopus laevis en 27 3 182 188 doi 10 1111 j 1432 0436 1984 tb01426 x PMID 6334001 Fillatreau S ta in 2013 The astonishing diversity of Ig classes and B cell repertoires in teleost fish en 4 1 14 doi 10 3389 fimmu 2013 00028 PMC 3570791 PMID 23408183 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Obslugovuvannya CS1 Storinki iz nepoznachenim DOI z bezkoshtovnim dostupom posilannya Getahun A ta in 1999 Influence of the m chain C terminal sequence on polymerization of immunoglobulin M en 97 3 408 413 doi 10 1046 j 1365 2567 1999 00797 x PMC 2326861 PMID 10447761 Dolder F 1971 Occurrence Isolation and Interchain Bridges of Natural 7 S Immunoglobulin M in Human Serum Biochimica et Biophysica Acta 236 3 675 685 PMID 4997811 Eskeland T Christensen T B 1975 IgM molecules with and without J chain in serum and after purification studied by ultracentrifugation electrophoresis and electron microsopy 4 3 217 228 doi 10 1111 j 1365 3083 1975 tb02620 x PMID 807966 Davis A C Roux K H Shulman M J 1988 On the structure of polymeric IgM en 18 7 1001 1008 doi 10 1002 eji 1830180705 PMID 3136022 Davis A C ta in 1989 Intermolecular disulfide bonding in IgM effects of replacing cysteine residues in the µ heavy chain en 8 9 2519 2526 doi 10 1002 j 1460 2075 1989 tb08389 x PMC 401247 PMID 2511005 Collins C Tsui F W Shulman M J 2002 Differential activation of human and guinea pig complement by pentameric and hexameric IgM en 32 6 1802 1810 doi 10 1002 1521 4141 200206 32 6 lt 1802 AID IMMU1802 gt 3 0 CO 2 C PMID 12115664 Davis A C ta in 1989 Mutations of the mouse m H chain which prevent polymer assembly en 43 4 1352 1357 PMID 2501393 Smith R I F Coloma M J Morrison S L 1995 Addition of a mu tailpiece to IgG results in polymeric antibodies with enhanced effector functions including complement mediated cytolysis by IgG4 en 154 5 2226 2236 PMID 7868896 Sorensen V ta in 1996 Effect of the IgM and IgA secretory tailpieces on polymerization and secretion of IgM and IgG en 156 8 2858 2865 PMID 8609405 Smith R Morrison S L 1994 Recombinant polymeric IgG An approach to engineering more potent antibodies Nature Biotechnology 12 7 683 688 doi 10 1038 nbt0794 683 PMID 7764912 Wiersma E J Shulman M J 1995 Assembly of IgM role of disulfide bonding and noncovalent interactions en 154 10 5265 5272 PMID 7730630 Chapuis R M Koshland M E 1974 Mechanism of IgM polymerization Proc Natl Acad Sci U S A 71 3 657 661 Bibcode 1974PNAS 71 657C doi 10 1073 pnas 71 3 657 PMC 388071 PMID 4207070 Mihaesco C Mihaesco E Metzger H 1973 Variable J chain content in human IgM en 37 2 303 306 doi 10 1016 0014 5793 73 80483 1 PMID 4202824 Brandtzaeg P 1976 Complex formation between secretory component and human immunoglobulin related to their content of J chain 5 4 411 419 doi 10 1111 j 1365 3083 1976 tb00295 x PMID 821140 Grubb A O 1978 Quantitation of J chain in human biological fluids by a simple immunochemical procedure en 204 1 6 453 465 doi 10 1111 j 0954 6820 1978 tb08473 x PMID 104551 Muller R ta in 2013 High resolutiion structures of the IgM Fc domainsreveal principles of its hexamer formation Proc Natl Acad Sci U S A 110 25 10183 10188 Bibcode 2013PNAS 11010183M doi 10 1073 pnas 1300547110 PMC 3690842 PMID 23733956 Johansen F E Braathen R Brandtzaeg P 2000 Role of J chain in secretory immunoglobulin formation 52 3 240 8 doi 10 1046 j 1365 3083 2000 00790 x PMID 10972899 Shima H ta in 2010 Identification of TOSO FAIM3 as an Fc receptor for IgM en 22 3 149 56 doi 10 1093 intimm dxp121 PMID 20042454 Ouchida R ta in 2012 Critical role of the IgM Fc receptor in IgM homeostasis B cell survival and humoral immune responses Proc Natl Acad Sci U S A 109 40 E2699 706 Bibcode 2012PNAS 109E2699O doi 10 1073 pnas 1210706109 PMC 3479561 PMID 22988094 Heyman B 2013 Antibody mediated regulation of humoral immunity in Nimmerjahn F ed Molecular and cellular mechanisms of antibody activity Springer Urbaniak S J amp Greiss M A 2000 RhD haemolytic disease of the fetus and the newborn Blood Rev 14 1 33 61 doi 10 1054 blre 1999 0123 PMID 10805260 Sorman A Zhang L Ding Z Heyman B 2014 How antibodies use complement to regulate antibody responses Mol Immunol 61 2 79 88 doi 10 1016 j molimm 2014 06 010 PMID 25001046 Murphy K Weaver C 2016 Janeway s Immunobiology New York NY Garland Science Taylor and Francis s 195 ISBN 9780815345053 van Furth R Schuit H R Hijmans W 1965 The immunological development of the human fetus en 122 6 1173 88 doi 10 1084 jem 122 6 1173 PMC 2138097 PMID 4159036 Review of Medical Physiology by Vilyam Frensis Ganong McAlister C C ta in 2004 Protective anti donor IgM production after crossmatch positive liver kidney transplantation 10 2 315 9 doi 10 1002 lt 20062 PMID 14762873 Jayasekera J P Moseman E A Carroll M C 2007 Natural antibody and complement mediate neutralization of influenza virus in the absence of prior immunity en 81 7 3487 94 doi 10 1128 JVI 02128 06 PMC 1866020 PMID 17202212 omim org Arhiv originalu za 11 travnya 2020 Procitovano 25 bereznya 2021 PosilannyaKlasifikaciya DOMIM 308250MeSH D007075 MeSH Immunoglobulin M Immunoglobulin M Deficiency Reference 30 zhovtnya 2020 u Wayback Machine from Medscape com