Імунна відповідь — це реакція, яка виникає в організмі з метою захисту від зовнішніх загроз. Ці загрози включають широкий спектр різних мікроорганізмів, включаючи віруси, бактерії, паразити та гриби, які можуть викликати серйозні проблеми для здоров'я організму господаря, якщо не вивести їх з організму. Є два різні види імунної відповіді — вроджена та набута, які працюють разом для захисту від патогенів. Вроджена відповідь — перша реакція організму на загрозу — це неспецифічна і швидка реакція на будь-який патоген. Компоненти вродженої імунної відповіді включають фізичні бар'єри, такі як шкіра та слизові оболонки, імунні клітини, такі як нейтрофіли, макрофаги та моноцити, та розчинні фактори, включаючи цитокіни та комплемент. З іншого боку, набута відповідь — це імунна відповідь організму, яка здійснюється за допомогою певних антигенів, і, як наслідок, активація відповідних компонентів захисту займає більше часу. Набутий імунітет включає клітини, такі як дендритні клітини, T-лімфоцити та B-лімфоцити, а також антитіла — відомі як імуноглобуліни, які безпосередньо взаємодіють з антигеном і є дуже важливим компонентом для сильної реакції проти загрози.
Перший контакт організму з певним антигеном призведе до вироблення ефекторних Т- і В-лімфоцитів, які є активованими клітинами, що захищаються від патогену. Вироблення цих ефекторних клітин в результаті першого впливу називається первинною імунною відповіддю. Т-клітини і В-клітини пам'яті також виробляються в тому випадку, якщо той самий патоген повторно потрапляє до організму. Якщо організм знову потрапить під вплив того самого патогену, з'явиться вторинна імунна відповідь, і імунна система зможе реагувати як швидко, так і сильно завдяки клітинам пам'яті з першого впливу.Вакциною вводять ослаблений, убитий або фрагментований мікроорганізм, щоб викликати первинну імунну відповідь. Це відбувається для того, щоб у випадку, коли відбувається вплив справжнього збудника, організм міг покладатися на вторинну імунну відповідь, аби швидко захиститися від нього.
Вроджена
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE1TDFCQlRWQnpYMkZ1WkY5UVVsSnpYMmx1WDNSb1pWOUpibTVoZEdWZlNXMXRkVzVsWDFONWMzUmxiUzV3Ym1jdk1qSXdjSGd0VUVGTlVITmZZVzVrWDFCU1VuTmZhVzVmZEdobFgwbHVibUYwWlY5SmJXMTFibVZmVTNsemRHVnRMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Вроджена імунна відповідь — це перша реакція організму на зовнішні загрози. Ця імунна відповідь еволюційно зберігається у багатьох різних видів, і всі багатоклітинні організми мають певні різновиди вродженої відповіді. Вроджена імунна система складається з фізичних бар'єрів, таких як шкіра та слизові оболонки, різних типів клітин, таких як нейтрофіли, макрофаги та моноцити, та розчинних факторів, включаючи цитокіни та комплемент. На відміну від набутої (адаптивної) імунної відповіді, вроджена відповідь не є специфічною для будь-якого чужорідного збудника і, як результат, швидко спрацьовує, щоб позбавити організм від патогенних мікроорганізмів.
Збудники розпізнаються та виявляються за допомогою рецепторів розпізнавання патернів. Ці рецептори є структурами на поверхні макрофагів, які здатні зв'язувати чужорідних збудників і таким чином ініціювати клітинну сигналізацію всередині імунної клітини. Зокрема, рецептори розпізнавання [en], які є невід'ємними структурними компонентами патогенів. Прикладом патоген-асоційованих молекулярних патернів є пептидогліканна клітинна стінка або ліпополісахариди, обидва з яких є важливими компонентами бактерій, і тому еволюційно зберігаються у багатьох різних видів бактерій.
Коли чужорідний патоген обходить фізичні бар'єри та потрапляє до організму, рецептори розпізнавання патерну на макрофагах розпізнають його і зв'язуються з конкретними патоген-асоційованими молекулярними патернами. Це зв'язування призводить до активації сигнального шляху, який дозволяє фактору транскрипції [en] проникати в ядро макрофага та ініціювати транскрипцію та можливу секрецію різних цитокінів, таких як Інтерлейкін-8, [en] та фактору некрозу пухлини. Вивільнення цих цитокінів необхідно для надходження нейтрофілів з кровоносних судин до інфікованої тканини. Як тільки нейтрофіли потрапляють у тканину, подібно до макрофагів, вони здатні фагоцитизувати та вбивати будь-які патогени чи мікроби.
Комплемент, інший компонент вродженої імунної системи, поєднує три алгоритми, які активуються різними шляхами. Класичний алгоритм запускається, коли IgG або IgM зв'язані зі своїм цільовим антигеном або на мембрані клітин збудника, або на антиген-зв'язаному антитілі. Альтернативний алгоритим активується сторонніми поверхнями, такими як віруси, гриби, бактерії, паразити тощо, і він здатний до самоактивації завдяки «перебору» С3. Лектиновий алгоритм спрацьовує, коли лектин, що зв'язує маннозу або фіколін, відомі як специфічні рецептори розпізнавання патерну, зв'язуються з молекулярними структурами, пов'язаними з патогенами, на поверхні мікроорганізмів, що вторглися, таких як дріжджі, бактерії, паразити та віруси. Кожен із трьох алгоритмів гарантує, що комплемент буде продовжувати функціонувати, якщо один алгоритм перестане працювати або зовнішній збудник зможе ухилитися від одного з цих механізмів. Хоча алгоритми активуються по-різному, загальна роль системи комплементу полягає в опсонізації патогенних мікроорганізмів та індукції низки запальних реакцій, які допомагають боротися з інфекцією.
Набута
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUxTDBGamRHbDJZWFJwYjI1ZmIyWmZWRjloYm1SZlFsOWpaV3hzY3k1d2JtY3ZNakl3Y0hndFFXTjBhWFpoZEdsdmJsOXZabDlVWDJGdVpGOUNYMk5sYkd4ekxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Адаптивна (набута) імунна відповідь є другою лінією захисту організму. Клітини адаптивної імунної системи надзвичайно специфічні, оскільки на ранніх стадіях розвитку В- і Т-клітини виробляють антигенні рецептори, специфічні лише для певних антигенів. Вони є надзвичайно важливими для активації В- і Т-клітин. В- і Т-клітини є надзвичайно небезпечними клітинами, і якщо вони здатні атакувати, не проходячи суворий процес активації, «несправні» В- або Т-клітини можуть розпочати знищення власних здорових клітин господаря. Активація наївних допоміжних Т-клітин відбувається, коли антиген-презентуючі клітини ідентифікують чужорідний антиген через молекули II класу головного комплексу гістосумісності на їх клітинній поверхні. Ці антиген-презентуючі клітини включають дендритні клітини, B-лімфоцити та макрофаги, які спеціально оснащені не тільки II класом головного комплексу гістосумісності, але також костимулюючими лігандами, які розпізнаються костимулюючими рецепторами на допоміжних Т-клітинах. Без костимулюючих молекул адаптивна імунна відповідь була б неефективною, а Т-клітини стали б анергічними. Кілька підгруп Т-клітин можуть активуватися професійними антиген-презентуючими клітинами, і кожна Т-клітина спеціально призначена для боротьби з кожним унікальним мікробіологічним патогеном. Тип активованої Т-клітини та тип генерованої відповіді частково залежить від контексту, в якому антиген-презентуючі клітини вперше зіткнувся з антигеном. Після активації допоміжних Т-клітин вони можуть активувати наївні В-клітини в лімфатичному вузлі. Однак активація В-клітин є двоступеневим процесом. По-перше, рецептори В-клітин, які є лише антитілами IgM та [en], специфічними для конкретної В-клітини, повинні зв'язуватися з антигеном, який потім призводить до внутрішньої обробки, щоб він був представлений на молекулах II класу головного комплексу гістосумісності В-клітини. Як тільки це трапляється, допоміжна Т-клітина, яка здатна ідентифікувати зв'язаний з головним комплексом гістосумісності антиген, взаємодіє зі своєю стимулюючою молекулою та активує В-клітину. В результаті В-клітина стає плазматичною клітиною, яка виділяє антитіла, які діють як [en] проти збудників.
Специфічність адаптаційної відповіді пов'язана з тим, що кожна В- і Т-клітина відрізняється. Таким чином, існує різноманітна спільнота клітин, готових розпізнати та атакувати весь спектр чужорідних збудників. Проте, компромісом є те, що адаптивна імунна відповідь набагато повільніша за вроджену реакцію організму, оскільки її клітини надзвичайно специфічні, і активація потрібна перед тим, як вона зможе фактично почати діяти. Окрім специфічності, адаптивна імунна відповідь відома також імунологічною пам’яттю. Зіткнувшись з антигеном, імунна система виробляє Т- і В-клітини пам'яті, що дозволяє забезпечити швидшу та стійкішу імунну відповідь у випадку, якщо організм коли-небудь знову зустріне той самий антиген.
Примітки
- Лорен Сомпайрак. How the immune system works (вид. 6). Гобокен, Нью-Джерсі, США. ISBN . OCLC 1083704429. (англ.)
- Clinical immunology : principles and practice. Роберт Р. Річ (вид. 5). Сент-Луїс, Міссурі, США. 13 січня 2018. ISBN . OCLC 1023865227. (англ.)
- . Encyclopedia Britannica. Архів оригіналу за 13 травня 2021. Процитовано 9 березня 2020. (англ.)
- . Encyclopedia Britannica. Архів оригіналу за 9 червня 2021. Процитовано 9 березня 2020. (англ.)
- Женні Пунт (12 березня 2018). Kuby immunology. Шерон А. Страндфорд, Патрісія П. Джонс, Джудіт А. Овен (вид. 8). Нью-Йорк. ISBN . OCLC 1002672752. (англ.)
- . faculty.ccbcmd.edu. Архів оригіналу за 1 лютого 2020. Процитовано 8 березня 2020. (англ.)
- Дж. Відя Сарма; Пітер А. Вард (2011). The complement system. Cell and Tissue Research. 343 (1): 227—235. doi:10.1007/s00441-010-1034-0. ISSN 0302-766X. PMC 3097465. PMID 20838815. (англ.)
- Ф.А. Бонілла, Г.Ц. Етген (Лютий 2010). Adaptive immunity. The Journal of Allergy and Clinical Immunology. 125 (2 Suppl 2): S33-40. doi:10.1016/j.jaci.2009.09.017. PMID 20061006. (англ.)
- C.A. Дженевей, П. Траверс, М. Волпорт, М. Дж. Шломчик (2001). (вид. 5). Нью-Йорк та Лондон: Garland Science. ISBN . Архів оригіналу за 28 червня 2009. Процитовано 6 квітня 2021. (англ.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Імунна відповідь |
- http://www.journals.elsevier.com/human-immunology/call-for-papers/single-molecule-sequencing-for-histocompatibility-and-immuno/ [ 26 січня 2015 у Wayback Machine.]
- http://www.karger.com/Journal/Issue/227635 [ 1 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- http://www.springer.com/biomed/immunology/journal/251 [ 24 вересня 2019 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Imunna vidpovid ce reakciya yaka vinikaye v organizmi z metoyu zahistu vid zovnishnih zagroz Ci zagrozi vklyuchayut shirokij spektr riznih mikroorganizmiv vklyuchayuchi virusi bakteriyi paraziti ta gribi yaki mozhut viklikati serjozni problemi dlya zdorov ya organizmu gospodarya yaksho ne vivesti yih z organizmu Ye dva rizni vidi imunnoyi vidpovidi vrodzhena ta nabuta yaki pracyuyut razom dlya zahistu vid patogeniv Vrodzhena vidpovid persha reakciya organizmu na zagrozu ce nespecifichna i shvidka reakciya na bud yakij patogen Komponenti vrodzhenoyi imunnoyi vidpovidi vklyuchayut fizichni bar yeri taki yak shkira ta slizovi obolonki imunni klitini taki yak nejtrofili makrofagi ta monociti ta rozchinni faktori vklyuchayuchi citokini ta komplement Z inshogo boku nabuta vidpovid ce imunna vidpovid organizmu yaka zdijsnyuyetsya za dopomogoyu pevnih antigeniv i yak naslidok aktivaciya vidpovidnih komponentiv zahistu zajmaye bilshe chasu Nabutij imunitet vklyuchaye klitini taki yak dendritni klitini T limfociti ta B limfociti a takozh antitila vidomi yak imunoglobulini yaki bezposeredno vzayemodiyut z antigenom i ye duzhe vazhlivim komponentom dlya silnoyi reakciyi proti zagrozi Pershij kontakt organizmu z pevnim antigenom prizvede do viroblennya efektornih T i V limfocitiv yaki ye aktivovanimi klitinami sho zahishayutsya vid patogenu Viroblennya cih efektornih klitin v rezultati pershogo vplivu nazivayetsya pervinnoyu imunnoyu vidpoviddyu T klitini i V klitini pam yati takozh viroblyayutsya v tomu vipadku yaksho toj samij patogen povtorno potraplyaye do organizmu Yaksho organizm znovu potrapit pid vpliv togo samogo patogenu z yavitsya vtorinna imunna vidpovid i imunna sistema zmozhe reaguvati yak shvidko tak i silno zavdyaki klitinam pam yati z pershogo vplivu Vakcinoyu vvodyat oslablenij ubitij abo fragmentovanij mikroorganizm shob viklikati pervinnu imunnu vidpovid Ce vidbuvayetsya dlya togo shob u vipadku koli vidbuvayetsya vpliv spravzhnogo zbudnika organizm mig pokladatisya na vtorinnu imunnu vidpovid abi shvidko zahistitisya vid nogo VrodzhenaVrodzhena imunna vidpovid na invaziyu gramnegativnih bakterij Vrodzhena imunna vidpovid ce persha reakciya organizmu na zovnishni zagrozi Cya imunna vidpovid evolyucijno zberigayetsya u bagatoh riznih vidiv i vsi bagatoklitinni organizmi mayut pevni riznovidi vrodzhenoyi vidpovidi Vrodzhena imunna sistema skladayetsya z fizichnih bar yeriv takih yak shkira ta slizovi obolonki riznih tipiv klitin takih yak nejtrofili makrofagi ta monociti ta rozchinnih faktoriv vklyuchayuchi citokini ta komplement Na vidminu vid nabutoyi adaptivnoyi imunnoyi vidpovidi vrodzhena vidpovid ne ye specifichnoyu dlya bud yakogo chuzhoridnogo zbudnika i yak rezultat shvidko spracovuye shob pozbaviti organizm vid patogennih mikroorganizmiv Zbudniki rozpiznayutsya ta viyavlyayutsya za dopomogoyu receptoriv rozpiznavannya paterniv Ci receptori ye strukturami na poverhni makrofagiv yaki zdatni zv yazuvati chuzhoridnih zbudnikiv i takim chinom iniciyuvati klitinnu signalizaciyu vseredini imunnoyi klitini Zokrema receptori rozpiznavannya en yaki ye nevid yemnimi strukturnimi komponentami patogeniv Prikladom patogen asocijovanih molekulyarnih paterniv ye peptidoglikanna klitinna stinka abo lipopolisaharidi obidva z yakih ye vazhlivimi komponentami bakterij i tomu evolyucijno zberigayutsya u bagatoh riznih vidiv bakterij Koli chuzhoridnij patogen obhodit fizichni bar yeri ta potraplyaye do organizmu receptori rozpiznavannya paternu na makrofagah rozpiznayut jogo i zv yazuyutsya z konkretnimi patogen asocijovanimi molekulyarnimi paternami Ce zv yazuvannya prizvodit do aktivaciyi signalnogo shlyahu yakij dozvolyaye faktoru transkripciyi en pronikati v yadro makrofaga ta iniciyuvati transkripciyu ta mozhlivu sekreciyu riznih citokiniv takih yak Interlejkin 8 en ta faktoru nekrozu puhlini Vivilnennya cih citokiniv neobhidno dlya nadhodzhennya nejtrofiliv z krovonosnih sudin do infikovanoyi tkanini Yak tilki nejtrofili potraplyayut u tkaninu podibno do makrofagiv voni zdatni fagocitizuvati ta vbivati bud yaki patogeni chi mikrobi Komplement inshij komponent vrodzhenoyi imunnoyi sistemi poyednuye tri algoritmi yaki aktivuyutsya riznimi shlyahami Klasichnij algoritm zapuskayetsya koli IgG abo IgM zv yazani zi svoyim cilovim antigenom abo na membrani klitin zbudnika abo na antigen zv yazanomu antitili Alternativnij algoritim aktivuyetsya storonnimi poverhnyami takimi yak virusi gribi bakteriyi paraziti tosho i vin zdatnij do samoaktivaciyi zavdyaki pereboru S3 Lektinovij algoritm spracovuye koli lektin sho zv yazuye mannozu abo fikolin vidomi yak specifichni receptori rozpiznavannya paternu zv yazuyutsya z molekulyarnimi strukturami pov yazanimi z patogenami na poverhni mikroorganizmiv sho vtorglisya takih yak drizhdzhi bakteriyi paraziti ta virusi Kozhen iz troh algoritmiv garantuye sho komplement bude prodovzhuvati funkcionuvati yaksho odin algoritm perestane pracyuvati abo zovnishnij zbudnik zmozhe uhilitisya vid odnogo z cih mehanizmiv Hocha algoritmi aktivuyutsya po riznomu zagalna rol sistemi komplementu polyagaye v opsonizaciyi patogennih mikroorganizmiv ta indukciyi nizki zapalnih reakcij yaki dopomagayut borotisya z infekciyeyu NabutaIlyustraciya peptidu golovnogo kompleksu gistosumisnosti razom iz kostimulyuyuchim zv yazuvannyam ligandu receptora Adaptivna nabuta imunna vidpovid ye drugoyu liniyeyu zahistu organizmu Klitini adaptivnoyi imunnoyi sistemi nadzvichajno specifichni oskilki na rannih stadiyah rozvitku V i T klitini viroblyayut antigenni receptori specifichni lishe dlya pevnih antigeniv Voni ye nadzvichajno vazhlivimi dlya aktivaciyi V i T klitin V i T klitini ye nadzvichajno nebezpechnimi klitinami i yaksho voni zdatni atakuvati ne prohodyachi suvorij proces aktivaciyi nespravni V abo T klitini mozhut rozpochati znishennya vlasnih zdorovih klitin gospodarya Aktivaciya nayivnih dopomizhnih T klitin vidbuvayetsya koli antigen prezentuyuchi klitini identifikuyut chuzhoridnij antigen cherez molekuli II klasu golovnogo kompleksu gistosumisnosti na yih klitinnij poverhni Ci antigen prezentuyuchi klitini vklyuchayut dendritni klitini B limfociti ta makrofagi yaki specialno osnasheni ne tilki II klasom golovnogo kompleksu gistosumisnosti ale takozh kostimulyuyuchimi ligandami yaki rozpiznayutsya kostimulyuyuchimi receptorami na dopomizhnih T klitinah Bez kostimulyuyuchih molekul adaptivna imunna vidpovid bula b neefektivnoyu a T klitini stali b anergichnimi Kilka pidgrup T klitin mozhut aktivuvatisya profesijnimi antigen prezentuyuchimi klitinami i kozhna T klitina specialno priznachena dlya borotbi z kozhnim unikalnim mikrobiologichnim patogenom Tip aktivovanoyi T klitini ta tip generovanoyi vidpovidi chastkovo zalezhit vid kontekstu v yakomu antigen prezentuyuchi klitini vpershe zitknuvsya z antigenom Pislya aktivaciyi dopomizhnih T klitin voni mozhut aktivuvati nayivni V klitini v limfatichnomu vuzli Odnak aktivaciya V klitin ye dvostupenevim procesom Po pershe receptori V klitin yaki ye lishe antitilami IgM ta en specifichnimi dlya konkretnoyi V klitini povinni zv yazuvatisya z antigenom yakij potim prizvodit do vnutrishnoyi obrobki shob vin buv predstavlenij na molekulah II klasu golovnogo kompleksu gistosumisnosti V klitini Yak tilki ce traplyayetsya dopomizhna T klitina yaka zdatna identifikuvati zv yazanij z golovnim kompleksom gistosumisnosti antigen vzayemodiye zi svoyeyu stimulyuyuchoyu molekuloyu ta aktivuye V klitinu V rezultati V klitina staye plazmatichnoyu klitinoyu yaka vidilyaye antitila yaki diyut yak en proti zbudnikiv Specifichnist adaptacijnoyi vidpovidi pov yazana z tim sho kozhna V i T klitina vidriznyayetsya Takim chinom isnuye riznomanitna spilnota klitin gotovih rozpiznati ta atakuvati ves spektr chuzhoridnih zbudnikiv Prote kompromisom ye te sho adaptivna imunna vidpovid nabagato povilnisha za vrodzhenu reakciyu organizmu oskilki yiyi klitini nadzvichajno specifichni i aktivaciya potribna pered tim yak vona zmozhe faktichno pochati diyati Okrim specifichnosti adaptivna imunna vidpovid vidoma takozh imunologichnoyu pam yattyu Zitknuvshis z antigenom imunna sistema viroblyaye T i V klitini pam yati sho dozvolyaye zabezpechiti shvidshu ta stijkishu imunnu vidpovid u vipadku yaksho organizm koli nebud znovu zustrine toj samij antigen PrimitkiLoren Sompajrak How the immune system works vid 6 Goboken Nyu Dzhersi SShA ISBN 978 1 119 54219 3 OCLC 1083704429 angl Clinical immunology principles and practice Robert R Rich vid 5 Sent Luyis Missuri SShA 13 sichnya 2018 ISBN 978 0 7020 7039 6 OCLC 1023865227 angl Encyclopedia Britannica Arhiv originalu za 13 travnya 2021 Procitovano 9 bereznya 2020 angl Encyclopedia Britannica Arhiv originalu za 9 chervnya 2021 Procitovano 9 bereznya 2020 angl Zhenni Punt 12 bereznya 2018 Kuby immunology Sheron A Strandford Patrisiya P Dzhons Dzhudit A Oven vid 8 Nyu Jork ISBN 978 1 4641 8978 4 OCLC 1002672752 angl faculty ccbcmd edu Arhiv originalu za 1 lyutogo 2020 Procitovano 8 bereznya 2020 angl Dzh Vidya Sarma Piter A Vard 2011 The complement system Cell and Tissue Research 343 1 227 235 doi 10 1007 s00441 010 1034 0 ISSN 0302 766X PMC 3097465 PMID 20838815 angl F A Bonilla G C Etgen Lyutij 2010 Adaptive immunity The Journal of Allergy and Clinical Immunology 125 2 Suppl 2 S33 40 doi 10 1016 j jaci 2009 09 017 PMID 20061006 angl C A Dzhenevej P Travers M Volport M Dzh Shlomchik 2001 vid 5 Nyu Jork ta London Garland Science ISBN 0 8153 4101 6 Arhiv originalu za 28 chervnya 2009 Procitovano 6 kvitnya 2021 angl PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Imunna vidpovidhttp www journals elsevier com human immunology call for papers single molecule sequencing for histocompatibility and immuno 26 sichnya 2015 u Wayback Machine http www karger com Journal Issue 227635 1 serpnya 2020 u Wayback Machine http www springer com biomed immunology journal 251 24 veresnya 2019 u Wayback Machine