Делі́рій (від лат. delirium — марення) — патологічний стан свідомості людини, що характеризується зниженням здатності зосередити увагу, порушеним сприйняттям і мисленням. Це синдром, який спричинюють деякі хімічні речовини або чинники певних хвороб, що руйнують нейрони кори головного мозку. Іноді може бути єдиним окремим клінічним проявом деяких психічних розладів.
Делірій | |
---|---|
Спеціальність | психіатрія, неврологія і психологія |
Симптоми | d, d, d, d, порушення сну, d, психоз і d |
Метод діагностики | d |
Препарати | галоперидол і Тразодон |
Класифікація та зовнішні ресурси | |
МКХ-11 | 6D70 |
МКХ-10 | F05 |
DiseasesDB | 29284 |
eMedicine | med/3006 |
MeSH | D003693 |
|
Хоча галюцинації при делірії часто присутні, симптоми, які породжують психози або галюциногени, клінічно відмінні від галюцинацій. У медичній термінології делірій не є синонімом сонливості, може виникати і без неї. Делірій не є також тотожним такому процесу, як деменція, хоча часто буває у пацієнтів з деменцією.
Делірій може бути гіперактивним, проявляються різні — ажитація або агресивність, а буває й гіпоактивним («тихе» марення) і проявляється в (нездатність спілкуватися, фокусувати увагу або реагувати на стимули).
Із загального, немедичного погляду, пацієнт з делірієм, у якого є галюцинації, належить до більшості людей, у яких за медичними показаннями немає ні галюцинацій, ні марення. Марення в основному пов'язане з порушенням свідомості (наприклад, зменшення ясності усвідомлення навколишнього середовища). Зазвичай різкі коливання ходу марення потребують надання невідкладної допомоги.
Делірій — не хвороба, а клінічний синдром (сукупність симптомів), які є результатом якогось захворювання. Як і його компоненти (нездатність зосередити увагу, плутана свідомість і різні порушення в часовій та просторовій орієнтації), делірій — загальний симптоматичний прояв ураження мозку або психічної дисфункції (за будь-якої причини).
Без ретельної оцінки, делірій можна легко сплутати з низкою психічних розладів, оскільки багато його ознак і симптомів є умовою олігофренії, депресії і психозу. Делірій вражає 10—20 % усіх госпіталізованих дорослих та 30—40 % госпіталізованих хворих похилого віку і до 80 % пацієнтів відділення реанімації та інтенсивної терапії.
Лікування делірію потребує лікування першопричини. У деяких випадках тимчасове, паліативне або симптоматичне лікування використовується для полегшення стану пацієнтів і для підвищення якості лікування пацієнтів (наприклад, пацієнта, який, не розуміючи, намагається витягти трубки для вентиляції легенів, необхідні для життєдіяльності).
Пізнавальна інформація доступна для медиків і немедиків з відео, медичних прецедентів, лекцій, даних останніх досліджень, і навіть з коментарів сімей і близьких, які спостерігали за кимось, хто переживає епізод делірію.
Визначення
Крім загального застосування, термін делірій часто використовується для позначення сонливості, і галюцинацій. У медичній термінології під цей термін підпадає цілий ряд інших симптомів, у тому числі раптова нездатність зосередити увагу, іноді безсоння і серйозні хвилювання і роздратування, в цей самий час галюцинації, сонливість, дезорієнтація не є необхідними компонентами. Відомий як «стан гострого божевілля», делірій є однією з найстаріших форм психічного розладу, відомого в історії хвороб.
Є кілька медичних визначень делірію (у тому числі в DSM-IV і ). Втім, всі вони зводяться до деяких основних особливостей:
- Розлад свідомості (зменшення ясності розуміння навколишнього середовища, зі зниженою здатністю орієнтуватись у просторі, часі та/або власній особистості);
- Зміни в (відчуття та сприймання, увага, мислення, мовлення, пам'ять);
- Продовжуваність від декількох годин до декількох днів, і схильність до коливань.
Спільні риси, як правило, включають в себе:
- Інтрузивні порушення свідомості, наприклад, галюцинації або розлади емоційних станів.
Діагностика
Делірій слід відрізняти від інших процесів і синдромів, що викликають когнітивні дисфункції:
- Делірій можна відрізнити від психозу, у якому свідомість не порушена (проте деякі гострі психози, особливо з манією, спричинюють делірій).
- Делірій відрізняється від деменції (хронічного органічного мозкового синдрому), що характеризується набутими (не вродженими) і зазвичай незворотними когнітивними і психосоціальними зниженнями функцій. Деменція зазвичай є результатом ідентифікованого дегенеративного захворювання головного мозку (хвороба Альцгеймера, Хорея Хантінгтона). Деменція, як правило, не пов'язана зі зміною рівня свідомості, і діагноз деменції вимагає хронізації порушень.
- Делірій відрізняється від депресії.
- Делірій відрізняється від , що виникає в результаті довгого терміну навчання і є різновидом природженої дисфункції головного мозку. Делірієм також називають «стан гострого божевілля» або «гострий мозковий синдром». Ключові слова обох цих описів — «гострий» (у значенні: гострий приступ), так як маячнею можуть характеризуватись багато клінічних (симптоматичних) ознак олігофренії, інвалідності внаслідок вад розвитку, або синдромом дефіциту уваги і гіперактивності, з одним важливим поясненням: за винятком тривалості симптомів.
- Делірій — не дезорієнтація, хоча обидва ці синдроми можуть дублювати один одного. Однак дезорієнтований пацієнт може не мати психічних порушень, а особа з делірієм може не мати дезорієнтації.
Для точного діагнозу делірію можуть бути використані кілька достовірних і надійних критеріїв оцінки стану пацієнта.
Делірій у лікарняних умовах
Найбільше поширення делірію (часто 50 % до 75 % пацієнтів), як правило, спостерігається у хворих в критичному стані у відділеннях інтенсивної терапії, або реанімації. Причини делірію у таких пацієнтів залежить від основного захворювання, виникнення нових розладів, таких як сепсис і низький рівень кисню, а також від дії заспокійливих препаратів і великої кількості лікарських засобів, які майже повсюдно надаються всім пацієнтам відділень інтенсивної терапії та реанімації. Поза відділеннями інтенсивної терапії та реанімації, в лікарняних палатах та у будинках для людей похилого віку, питання делірію також є дуже важливою медичною проблемою, особливо для літніх пацієнтів. Крім того, кожен четвертий пацієнт страждає від приступів делірію щонайменше один раз під час свого перебування в лікарні.
Клінічні прояви
Делірій може мати багато ступенів тяжкості, всі симптоми можуть проявлятися з різним ступенем інтенсивності. Легкі порушення уваги можуть призвести до порушень, що унеможливлюють вирішення складних питань. Коли делірій набирає складнішої форми, він може порушувати інші психічні функції, і може бути настільки сильним, що стан пацієнта межує з станом несвідомості або вегетативним станом.
Порушення уваги
Хворий з делірієм втрачає здатність до чіткого і послідовного формулювання думки. Це може проявлятись у дезорганізованому або нескладному мовленні, нездатності зосередитися (фокусувати увагу), або у відсутності будь-якого цілеспрямованого мислення. Ці обмеження в мисленні також можуть проявлятися у вигляді безцільної поведінки або, як труднощі з виконанням одного цільового завдання — до такої міри, що людина із делірієм може почати виконувати незавершені або непов'язані між собою дії.
Дезорієнтація (ще один симптом делірію, і звичайно, трохи важчий) характеризується втратою усвідомлення оточуючого середовища, навколишнього середовища та умов існування людини. Дезорієнтація може супроводжувати делірій, але це не є обов'язковим. Може виникати дезорієнтація в часі (хворий не знає який зараз час доби, день тижня, місяць, сезон чи рік), в просторі (хворий не знає, де знаходиться) або у власній особистості (хворий не знає, хто він).
Когнітивна функція може бути порушена достатнім чином, аби утворити медичні критерії для делірію, навіть якщо зберігається орієнтація. Таким чином, пацієнт, який повністю усвідомлює, де він знаходяться і хто він такий, але не може згадати, тому що він не може зосередитися, за медичними показниками також страждає на делірій. Стан делірію, який є знайомим для середньостатистичної людини — це той, що виникає під час різкого болю, надмірного недосипання або емоційного шоку.
Порушення пам'яті
Розлади сприйняття можуть також включати тимчасове обмеження можливостей формування або пам'яті. Може порушитись здатність виконання складних завдань для короткострокової пам'яті, таких як запам'ятовування номера телефону тощо. У той же час простіші завдання для короткострокової пам'яті, як повторення окремих слів чи запам'ятовування нескладних питань аби дати на них відповідь, можуть виконуватись без порушень. Для делірію звичайним явищем є зменшення здатності формування довгострокової пам'яті, оскільки це вимагає більшої зосередженості аніж, наприклад, для виконання завдань короткострокової. Проте, оскільки для збереження давніших спогадів не потребує концентрації, довгострокова пам'ять і спогади, набуті до настання стану делірію зберігаються без змін у всіх випадках, окрім найважчих стадій (втрата спогадів відбувається не через сам делірій, а через інші патології мозку).
Порушення сприйняття і стан афекту
Галюцинації (сприйняття чуттєвого досвіду при відсутності зовнішнього джерела) або викривлення реальності можуть спостерігатись в стані делірію, але вони не є необхідними чинниками для постановки діагнозу. Зазвичай це візуальні відхилення (особливо спостерігаються під час білої гарячки, спричиненої надмірним споживанням алкоголю) або спотворення розмірів або інтенсивності руху в навколишньому середовищі.
Під час стану делірію можуть з'являтись дивні переконання і уявлення, але це не вважається постійним маренням в клінічному значенні, а їх розглядають як короткострокові (тимчасові марення). Цікавим є те, що після того, як хворий пережив делірій, у нього можуть залишитись хибні спогади, набуті ним під впливом порушень орієнтації у просторі, чи спотворення сприйняття, які сталися під час марення. В інших випадках делірій може спричинити нездатності відрізнити реальність від снів.
Делірій може мати неабиякий вплив на емоційний стан людини. Емоційний стан людини, що страждає на делірій, може різко коливатися між, наприклад, жахом, смутком, та веселощами.
Тривалість
Тривалість делірію, як правило, залежить від початкової причини його виникнення. Якщо делірій виникає на тлі хвороби з гарячкою, то він зникає по мірі зникнення у хворого гарячки. Однак, уже давно були підозри, що в деяких випадках делірій зберігається протягом декількох місяців і що він навіть може супроводжуватись порушенням когнітивної функції. Останні дослідження підтверджують, що пацієнти, які пережили період делірію, мають підвищений ризик розвитку деменції у наступні роки.
Причини
Делірій, як сплутаність свідомості — дуже загальний і неспецифічний синдром мозкової дисфункції. На додаток до багатьох органічних причин, що стосуються структурних дефектів або метаболічних порушень в мозку, є також психіатричні причини, які можуть включати в себе компонент психічного або емоційного стресу, або психічне захворювання.
Делірій може бути викликаний серйозними фізичними захворюваннями, або будь-яким процесом, який перешкоджає нормальному обміну або функції головного мозку. Наприклад, гарячка, біль, отруєння (у тому числі токсичні реакції наркотиків), черепно-мозкова травма, хірургія, травматичний шок, гостра нестача поживних речовин, води або сну (мозкове голодування), і навіть симптоми виведення деяких наркотиків і алкоголю. Крім того, існує взаємозв'язок між гострими і хронічними симптомами дисфункції головного мозку. Дуже поширена причина делірію у літніх людей — інфекція сечовивідних шляхів.
Основні категорії причин виникнення делірію включають:
Критичний стан
Найпоширенішим проявом гострої дисфункцією мозку є делірій, який виникає у 60—80 % медичних та хірургічних пацієнтів відділень інтенсивної терапії та реанімації, яким роблять штучну вентиляцію легенів, та у 50—70 % пацієнтів, яким штучну вентиляцію не роблять. Під час перебування у відділенні інтенсивної терапії, гострий делірій пов'язаний з ускладненнями механічної вентиляції. Делірій, що виник в відділеннях інтенсивної терапії передбачає від 3- до 11-кратного збільшення ризику смерті через 6 місяців навіть після встановлення контролю над відповідними чинниками, такими як тяжкість захворювання. Останнім часом, деякими дослідниками делірій було визнано шостою життєво важливою ознакою, і рекомендується включити оцінку делірію як частину повсякденної роботи відділень інтенсивної терапії. Люди похилого віку попадають в групу особливого ризику в цьому спектрі делірію і деменції. Чітке розуміння патофізіологічних механізмів делірію залишається недосяжним, незважаючи на поліпшення діагностики та потенційних методів лікування.
Серйозні структурні розлади мозку
- Травма голови (наприклад, струс мозку, травматична кровотеча, відкрита травма черепа тощо)
- Серйозне структурне ушкодження, яке спричинює хвороба мозку (інсульт, спонтанні кровотечі, пухлини тощо)
Неврологічні розлади
- Різноманітні неврологічні розлади
- Брак сну
Кровоносні розлади
- Внутрішньочерепна гіпертензія
Метаболічні розлади
- Гіпоксія
- Гіпоглікемія
- Дисбаланс електролітів (зневоднення, інтоксикація водою)
Наркотичні речовини та отрути
- Інтоксикація різними наркотичними речовинами, алкоголем, анестезією
- Різке припинення хронічного вживання наркотичних речовин у людини з певними видами наркоманії (наприклад, алкоголь — біла гарячка, і багато інших седативних препаратів)
- Отрути (у тому числі окис вуглецю і метаболічна блокада)
- Медпрепарати, включаючи
Психічні розлади
Деякі психічні розлади, такі, як манія, або деякі види гострого психозу, можуть призвести до різких коливань порушення пізнавальної функції і здібності зосередитися. Однак, вони не є технічними причинами делірію, оскільки будь-які коливання когнітивних симптомів, які виникають в результаті таких психічних розладів розглядаються за визначенням, як результат психічного розладу і як його частина. Таким чином, можна сказати, що фізичні розлади викликають делірій як побічний ефект або симптом. Однак, такі симптоми може бути неможливо клінічно відрізнити від делірію, який є результатом фізичних розладів, якщо діагностика основних психічних розладів досі не проведена.
Лікування
Лікування делірію досягається шляхом обробки причини первинної дисфункції або, в більшості випадків, причин, оскільки делірій часто багатофакторний. Вибір лінії фармакологічного лікування залежить від його причини. Антидепресанти є найбільш вивченими і найвикористовуванішими препаратами. Бензодіазепіни самі по собі можуть спричинити делірій або посилити його і, як правило, неефективні для лікування причини делірію, однак, якщо знайдена причина делірію, підійде седативно-гіпнотичне лікування, наприклад, вивід алкоголю або бензодіазепінів, а потім рекомендація бензодіазепінів. Паліативне або симптоматичне лікування делірію іноді необхідне, щоб покращити стан пацієнта. Антипсихотики, переважно з мінімальними антихолінергічним ефектом, такі, як галоперидол і рисперидон, можуть бути оптимальними.
Інші дані також свідчать, що немедикаментозні способи лікування можуть бути ефективними у зниженні захворюваності на делірій. Оскільки делірій є лише симптомом іншої проблеми, яка може бути дуже тонкою, розумне лікування пацієнта з делірієм вимагає високого ступеня майстерності.
Існують припущення, що інгібітори холінестерази можуть бути ефективними при лікуванні делірію, але поки що доказів для цього недостатньо.
Згадки про делірій
А. Сімс вказує на «чудовий докладний й розширений опис» делірію в «Розповіді мандрівного актора» із «Посмертних записок Піквікського клубу» Чарльза Діккенса.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 7 червня 2007. Процитовано 27 січня 2010.
- American Family Physician, 1 березня 2003. Delirium.
- Ely E.W., Shintani A., Truman B., та ін. (2004). «Delirium as a predictor of mortality in mechanically ventilated patients in the intensive care unit». JAMA 291 (14):1753-62. doi:10.1001/jama.291.14.1753. PMID 15082703.
- . Архів оригіналу за 10 жовтня 2013. Процитовано 14 березня 2022.
- Berrios G.E. (1981) Delirium and Confusion in the 19th century. British Journal of Psychiatry 139: 439—449
- E.W. Ely, S.K. Inouye, G.R. Bernard, S. Gordon, J. Francis, L. May, B. Truman, T. Speroff, S. Gautam, R. Margolin, R.P. Hart, and R. Dittus. Delirium in mechanically ventilated patients: validity and reliability of the confusion assessment method for the intensive care unit (CAM-ICU). JAMA 286 (21):2703-2710, 2001.
- N.Н. Bergeron, M.J. Dubois, M. Dumont, S. Dial, and Y. Skrobik. Intensive Care Delirium Screening Checklist: evaluation of a new screening tool. Intensive Care Med 27 (5):859-864, 2001.
- Loss of IQ in the ICU brain injury without the insult. Med Hypotheses. 2007;69(6):1179-82. Epub 2007 Jun 6. PMID 17555884
- Gunther M.L., Jackson J.C., Ely E.W. The cognitive consequences of critical illness: practical recommendations for screening and assessment. Crit Care Clin. 2007 Jul;23(3):491-506. Review. PMID 17900482
- Gunther M.L., Morandi A., Ely E.W., та ін. (2008). «Pathophysiology of delirium in the intensive care unit». Critical Care Clinics 24 (1): 45-65. doi: 10.1016/j.ccc.2007.10.002. PMID 18241778
- Flaherty J.H., Rudolph J., Shay K., та ін. (2007). «Delirium is a serious and under-recognized problem: why assessment of mental status should be the sixth vital sign». J Am Med Dir Assoc 8 (5): 273-5.. doi: 10.1016/j.jamda.2007.03.006. PMID 17234820.
- Pandharipande P.P., Pun B.T., Herr D.L., Maze M., Girard T.D., Miller R.R., Shintani A.K., Thompson J.L., Jackson J.C., Deppen S.A., Stiles R.A., Dittus R.S., Bernard G.R., Ely E.W. JAMA. 2007 Dec 12;298(22):2644-53. PMID 18073360
- Lonergan E., Luxenberg J., Areosa Sastre A., Wyller T.B. (2009). «Benzodiazepines for delirium». Cochrane Database Syst Rev (1): CD006379. doi: 10.1002/14651858.CD006379.pub2. PMID 19160280
- Tyrer, Peter; Silk, Kenneth R., eds (24 January 2008). «Delerium». Cambridge Textbook of Effective Treatments in Psychiatry (1st ed.) Cambridge University Press. стор. 175—184.
- Inouye S.K., Bogardus S.T., Charpentier P.A., et al. (March 1999). «A multicomponent intervention to prevent delirium in hospitalized older patients». N. Engl. J. Med. 340 (9): 669-76. PMID 10053175
- Overshott R., Karim S., Burns A. (2008). «Cholinesterase inhibitors for delirium». Cochrane Database Syst Rev (1): CD005317. doi: 10.1002/14651858.CD005317.pub2. PMID 18254077
- Sims, Andrew (2002). Symptoms in the mind: an introduction to descriptive psychopathology. Philadelphia: WB Saunders. .
- Dickens, C. (1837) The Pickwick Papers.
Література
- Burns A., Gallagley A., Byrne J. (2004). «Delirium». (англ.)
- J. Neurol. Neurosurg. Psychiatr. 75 (3): 362-7. doi: 10.1136/jnnp.2003.023366. PMID 14966146. (англ.)
- Macdonald, Alastair; Lindesay, James; Rockwood, Kenneth (2002). Delirium in old age. Oxford [Oxfordshire]: Oxford University Press. . (англ.)
![]() | Це незавершена стаття про хворобу, синдром або розлад. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Deli rij vid lat delirium marennya patologichnij stan svidomosti lyudini sho harakterizuyetsya znizhennyam zdatnosti zoserediti uvagu porushenim sprijnyattyam i mislennyam Ce sindrom yakij sprichinyuyut deyaki himichni rechovini abo chinniki pevnih hvorob sho rujnuyut nejroni kori golovnogo mozku Inodi mozhe buti yedinim okremim klinichnim proyavom deyakih psihichnih rozladiv DelirijSpecialnist psihiatriya nevrologiya i psihologiyaSimptomi d d d d porushennya snu d psihoz i dMetod diagnostiki dPreparati galoperidol i TrazodonKlasifikaciya ta zovnishni resursiMKH 11 6D70MKH 10 F05DiseasesDB 29284eMedicine med 3006MeSH D003693 Delirium syndrome u Vikishovishi Hocha galyucinaciyi pri deliriyi chasto prisutni simptomi yaki porodzhuyut psihozi abo galyucinogeni klinichno vidminni vid galyucinacij U medichnij terminologiyi delirij ne ye sinonimom sonlivosti mozhe vinikati i bez neyi Delirij ne ye takozh totozhnim takomu procesu yak demenciya hocha chasto buvaye u paciyentiv z demenciyeyu Delirij mozhe buti giperaktivnim proyavlyayutsya rizni azhitaciya abo agresivnist a buvaye j gipoaktivnim tihe marennya i proyavlyayetsya v nezdatnist spilkuvatisya fokusuvati uvagu abo reaguvati na stimuli Iz zagalnogo nemedichnogo poglyadu paciyent z deliriyem u yakogo ye galyucinaciyi nalezhit do bilshosti lyudej u yakih za medichnimi pokazannyami nemaye ni galyucinacij ni marennya Marennya v osnovnomu pov yazane z porushennyam svidomosti napriklad zmenshennya yasnosti usvidomlennya navkolishnogo seredovisha Zazvichaj rizki kolivannya hodu marennya potrebuyut nadannya nevidkladnoyi dopomogi Delirij ne hvoroba a klinichnij sindrom sukupnist simptomiv yaki ye rezultatom yakogos zahvoryuvannya Yak i jogo komponenti nezdatnist zoserediti uvagu plutana svidomist i rizni porushennya v chasovij ta prostorovij oriyentaciyi delirij zagalnij simptomatichnij proyav urazhennya mozku abo psihichnoyi disfunkciyi za bud yakoyi prichini Bez retelnoyi ocinki delirij mozhna legko splutati z nizkoyu psihichnih rozladiv oskilki bagato jogo oznak i simptomiv ye umovoyu oligofreniyi depresiyi i psihozu Delirij vrazhaye 10 20 usih gospitalizovanih doroslih ta 30 40 gospitalizovanih hvorih pohilogo viku i do 80 paciyentiv viddilennya reanimaciyi ta intensivnoyi terapiyi Likuvannya deliriyu potrebuye likuvannya pershoprichini U deyakih vipadkah timchasove paliativne abo simptomatichne likuvannya vikoristovuyetsya dlya polegshennya stanu paciyentiv i dlya pidvishennya yakosti likuvannya paciyentiv napriklad paciyenta yakij ne rozumiyuchi namagayetsya vityagti trubki dlya ventilyaciyi legeniv neobhidni dlya zhittyediyalnosti Piznavalna informaciya dostupna dlya medikiv i nemedikiv z video medichnih precedentiv lekcij danih ostannih doslidzhen i navit z komentariv simej i blizkih yaki sposterigali za kimos hto perezhivaye epizod deliriyu ViznachennyaKrim zagalnogo zastosuvannya termin delirij chasto vikoristovuyetsya dlya poznachennya sonlivosti i galyucinacij U medichnij terminologiyi pid cej termin pidpadaye cilij ryad inshih simptomiv u tomu chisli raptova nezdatnist zoserediti uvagu inodi bezsonnya i serjozni hvilyuvannya i rozdratuvannya v cej samij chas galyucinaciyi sonlivist dezoriyentaciya ne ye neobhidnimi komponentami Vidomij yak stan gostrogo bozhevillya delirij ye odniyeyu z najstarishih form psihichnogo rozladu vidomogo v istoriyi hvorob Ye kilka medichnih viznachen deliriyu u tomu chisli v DSM IV i Vtim vsi voni zvodyatsya do deyakih osnovnih osoblivostej Rozlad svidomosti zmenshennya yasnosti rozuminnya navkolishnogo seredovisha zi znizhenoyu zdatnistyu oriyentuvatis u prostori chasi ta abo vlasnij osobistosti Zmini v vidchuttya ta sprijmannya uvaga mislennya movlennya pam yat Prodovzhuvanist vid dekilkoh godin do dekilkoh dniv i shilnist do kolivan Spilni risi yak pravilo vklyuchayut v sebe Intruzivni porushennya svidomosti napriklad galyucinaciyi abo rozladi emocijnih staniv DiagnostikaDelirij slid vidriznyati vid inshih procesiv i sindromiv sho viklikayut kognitivni disfunkciyi Delirij mozhna vidrizniti vid psihozu u yakomu svidomist ne porushena prote deyaki gostri psihozi osoblivo z maniyeyu sprichinyuyut delirij Delirij vidriznyayetsya vid demenciyi hronichnogo organichnogo mozkovogo sindromu sho harakterizuyetsya nabutimi ne vrodzhenimi i zazvichaj nezvorotnimi kognitivnimi i psihosocialnimi znizhennyami funkcij Demenciya zazvichaj ye rezultatom identifikovanogo degenerativnogo zahvoryuvannya golovnogo mozku hvoroba Alcgejmera Horeya Hantingtona Demenciya yak pravilo ne pov yazana zi zminoyu rivnya svidomosti i diagnoz demenciyi vimagaye hronizaciyi porushen Delirij vidriznyayetsya vid depresiyi Delirij vidriznyayetsya vid sho vinikaye v rezultati dovgogo terminu navchannya i ye riznovidom prirodzhenoyi disfunkciyi golovnogo mozku Deliriyem takozh nazivayut stan gostrogo bozhevillya abo gostrij mozkovij sindrom Klyuchovi slova oboh cih opisiv gostrij u znachenni gostrij pristup tak yak mayachneyu mozhut harakterizuvatis bagato klinichnih simptomatichnih oznak oligofreniyi invalidnosti vnaslidok vad rozvitku abo sindromom deficitu uvagi i giperaktivnosti z odnim vazhlivim poyasnennyam za vinyatkom trivalosti simptomiv Delirij ne dezoriyentaciya hocha obidva ci sindromi mozhut dublyuvati odin odnogo Odnak dezoriyentovanij paciyent mozhe ne mati psihichnih porushen a osoba z deliriyem mozhe ne mati dezoriyentaciyi Dlya tochnogo diagnozu deliriyu mozhut buti vikoristani kilka dostovirnih i nadijnih kriteriyiv ocinki stanu paciyenta Delirij u likarnyanih umovahNajbilshe poshirennya deliriyu chasto 50 do 75 paciyentiv yak pravilo sposterigayetsya u hvorih v kritichnomu stani u viddilennyah intensivnoyi terapiyi abo reanimaciyi Prichini deliriyu u takih paciyentiv zalezhit vid osnovnogo zahvoryuvannya viniknennya novih rozladiv takih yak sepsis i nizkij riven kisnyu a takozh vid diyi zaspokijlivih preparativ i velikoyi kilkosti likarskih zasobiv yaki majzhe povsyudno nadayutsya vsim paciyentam viddilen intensivnoyi terapiyi ta reanimaciyi Poza viddilennyami intensivnoyi terapiyi ta reanimaciyi v likarnyanih palatah ta u budinkah dlya lyudej pohilogo viku pitannya deliriyu takozh ye duzhe vazhlivoyu medichnoyu problemoyu osoblivo dlya litnih paciyentiv Krim togo kozhen chetvertij paciyent strazhdaye vid pristupiv deliriyu shonajmenshe odin raz pid chas svogo perebuvannya v likarni Klinichni proyaviDelirij mozhe mati bagato stupeniv tyazhkosti vsi simptomi mozhut proyavlyatisya z riznim stupenem intensivnosti Legki porushennya uvagi mozhut prizvesti do porushen sho unemozhlivlyuyut virishennya skladnih pitan Koli delirij nabiraye skladnishoyi formi vin mozhe porushuvati inshi psihichni funkciyi i mozhe buti nastilki silnim sho stan paciyenta mezhuye z stanom nesvidomosti abo vegetativnim stanom Porushennya uvagi Hvorij z deliriyem vtrachaye zdatnist do chitkogo i poslidovnogo formulyuvannya dumki Ce mozhe proyavlyatis u dezorganizovanomu abo neskladnomu movlenni nezdatnosti zosereditisya fokusuvati uvagu abo u vidsutnosti bud yakogo cilespryamovanogo mislennya Ci obmezhennya v mislenni takozh mozhut proyavlyatisya u viglyadi bezcilnoyi povedinki abo yak trudnoshi z vikonannyam odnogo cilovogo zavdannya do takoyi miri sho lyudina iz deliriyem mozhe pochati vikonuvati nezaversheni abo nepov yazani mizh soboyu diyi Dezoriyentaciya she odin simptom deliriyu i zvichajno trohi vazhchij harakterizuyetsya vtratoyu usvidomlennya otochuyuchogo seredovisha navkolishnogo seredovisha ta umov isnuvannya lyudini Dezoriyentaciya mozhe suprovodzhuvati delirij ale ce ne ye obov yazkovim Mozhe vinikati dezoriyentaciya v chasi hvorij ne znaye yakij zaraz chas dobi den tizhnya misyac sezon chi rik v prostori hvorij ne znaye de znahoditsya abo u vlasnij osobistosti hvorij ne znaye hto vin Kognitivna funkciya mozhe buti porushena dostatnim chinom abi utvoriti medichni kriteriyi dlya deliriyu navit yaksho zberigayetsya oriyentaciya Takim chinom paciyent yakij povnistyu usvidomlyuye de vin znahodyatsya i hto vin takij ale ne mozhe zgadati tomu sho vin ne mozhe zosereditisya za medichnimi pokaznikami takozh strazhdaye na delirij Stan deliriyu yakij ye znajomim dlya serednostatistichnoyi lyudini ce toj sho vinikaye pid chas rizkogo bolyu nadmirnogo nedosipannya abo emocijnogo shoku Porushennya pam yati Rozladi sprijnyattya mozhut takozh vklyuchati timchasove obmezhennya mozhlivostej formuvannya abo pam yati Mozhe porushitis zdatnist vikonannya skladnih zavdan dlya korotkostrokovoyi pam yati takih yak zapam yatovuvannya nomera telefonu tosho U toj zhe chas prostishi zavdannya dlya korotkostrokovoyi pam yati yak povtorennya okremih sliv chi zapam yatovuvannya neskladnih pitan abi dati na nih vidpovid mozhut vikonuvatis bez porushen Dlya deliriyu zvichajnim yavishem ye zmenshennya zdatnosti formuvannya dovgostrokovoyi pam yati oskilki ce vimagaye bilshoyi zoseredzhenosti anizh napriklad dlya vikonannya zavdan korotkostrokovoyi Prote oskilki dlya zberezhennya davnishih spogadiv ne potrebuye koncentraciyi dovgostrokova pam yat i spogadi nabuti do nastannya stanu deliriyu zberigayutsya bez zmin u vsih vipadkah okrim najvazhchih stadij vtrata spogadiv vidbuvayetsya ne cherez sam delirij a cherez inshi patologiyi mozku Porushennya sprijnyattya i stan afektu Galyucinaciyi sprijnyattya chuttyevogo dosvidu pri vidsutnosti zovnishnogo dzherela abo vikrivlennya realnosti mozhut sposterigatis v stani deliriyu ale voni ne ye neobhidnimi chinnikami dlya postanovki diagnozu Zazvichaj ce vizualni vidhilennya osoblivo sposterigayutsya pid chas biloyi garyachki sprichinenoyi nadmirnim spozhivannyam alkogolyu abo spotvorennya rozmiriv abo intensivnosti ruhu v navkolishnomu seredovishi Pid chas stanu deliriyu mozhut z yavlyatis divni perekonannya i uyavlennya ale ce ne vvazhayetsya postijnim marennyam v klinichnomu znachenni a yih rozglyadayut yak korotkostrokovi timchasovi marennya Cikavim ye te sho pislya togo yak hvorij perezhiv delirij u nogo mozhut zalishitis hibni spogadi nabuti nim pid vplivom porushen oriyentaciyi u prostori chi spotvorennya sprijnyattya yaki stalisya pid chas marennya V inshih vipadkah delirij mozhe sprichiniti nezdatnosti vidrizniti realnist vid sniv Delirij mozhe mati neabiyakij vpliv na emocijnij stan lyudini Emocijnij stan lyudini sho strazhdaye na delirij mozhe rizko kolivatisya mizh napriklad zhahom smutkom ta veseloshami TrivalistTrivalist deliriyu yak pravilo zalezhit vid pochatkovoyi prichini jogo viniknennya Yaksho delirij vinikaye na tli hvorobi z garyachkoyu to vin znikaye po miri zniknennya u hvorogo garyachki Odnak uzhe davno buli pidozri sho v deyakih vipadkah delirij zberigayetsya protyagom dekilkoh misyaciv i sho vin navit mozhe suprovodzhuvatis porushennyam kognitivnoyi funkciyi Ostanni doslidzhennya pidtverdzhuyut sho paciyenti yaki perezhili period deliriyu mayut pidvishenij rizik rozvitku demenciyi u nastupni roki PrichiniDelirij yak splutanist svidomosti duzhe zagalnij i nespecifichnij sindrom mozkovoyi disfunkciyi Na dodatok do bagatoh organichnih prichin sho stosuyutsya strukturnih defektiv abo metabolichnih porushen v mozku ye takozh psihiatrichni prichini yaki mozhut vklyuchati v sebe komponent psihichnogo abo emocijnogo stresu abo psihichne zahvoryuvannya Delirij mozhe buti viklikanij serjoznimi fizichnimi zahvoryuvannyami abo bud yakim procesom yakij pereshkodzhaye normalnomu obminu abo funkciyi golovnogo mozku Napriklad garyachka bil otruyennya u tomu chisli toksichni reakciyi narkotikiv cherepno mozkova travma hirurgiya travmatichnij shok gostra nestacha pozhivnih rechovin vodi abo snu mozkove goloduvannya i navit simptomi vivedennya deyakih narkotikiv i alkogolyu Krim togo isnuye vzayemozv yazok mizh gostrimi i hronichnimi simptomami disfunkciyi golovnogo mozku Duzhe poshirena prichina deliriyu u litnih lyudej infekciya sechovividnih shlyahiv Osnovni kategoriyi prichin viniknennya deliriyu vklyuchayut Kritichnij stan Najposhirenishim proyavom gostroyi disfunkciyeyu mozku ye delirij yakij vinikaye u 60 80 medichnih ta hirurgichnih paciyentiv viddilen intensivnoyi terapiyi ta reanimaciyi yakim roblyat shtuchnu ventilyaciyu legeniv ta u 50 70 paciyentiv yakim shtuchnu ventilyaciyu ne roblyat Pid chas perebuvannya u viddilenni intensivnoyi terapiyi gostrij delirij pov yazanij z uskladnennyami mehanichnoyi ventilyaciyi Delirij sho vinik v viddilennyah intensivnoyi terapiyi peredbachaye vid 3 do 11 kratnogo zbilshennya riziku smerti cherez 6 misyaciv navit pislya vstanovlennya kontrolyu nad vidpovidnimi chinnikami takimi yak tyazhkist zahvoryuvannya Ostannim chasom deyakimi doslidnikami delirij bulo viznano shostoyu zhittyevo vazhlivoyu oznakoyu i rekomenduyetsya vklyuchiti ocinku deliriyu yak chastinu povsyakdennoyi roboti viddilen intensivnoyi terapiyi Lyudi pohilogo viku popadayut v grupu osoblivogo riziku v comu spektri deliriyu i demenciyi Chitke rozuminnya patofiziologichnih mehanizmiv deliriyu zalishayetsya nedosyazhnim nezvazhayuchi na polipshennya diagnostiki ta potencijnih metodiv likuvannya Serjozni strukturni rozladi mozku Travma golovi napriklad strus mozku travmatichna krovotecha vidkrita travma cherepa tosho Serjozne strukturne ushkodzhennya yake sprichinyuye hvoroba mozku insult spontanni krovotechi puhlini tosho Nevrologichni rozladi Riznomanitni nevrologichni rozladi Brak snu Krovonosni rozladi Vnutrishnocherepna gipertenziya Metabolichni rozladi Gipoksiya Gipoglikemiya Disbalans elektrolitiv znevodnennya intoksikaciya vodoyu Narkotichni rechovini ta otruti Intoksikaciya riznimi narkotichnimi rechovinami alkogolem anesteziyeyu Rizke pripinennya hronichnogo vzhivannya narkotichnih rechovin u lyudini z pevnimi vidami narkomaniyi napriklad alkogol bila garyachka i bagato inshih sedativnih preparativ Otruti u tomu chisli okis vuglecyu i metabolichna blokada Medpreparati vklyuchayuchi Psihichni rozladi Deyaki psihichni rozladi taki yak maniya abo deyaki vidi gostrogo psihozu mozhut prizvesti do rizkih kolivan porushennya piznavalnoyi funkciyi i zdibnosti zosereditisya Odnak voni ne ye tehnichnimi prichinami deliriyu oskilki bud yaki kolivannya kognitivnih simptomiv yaki vinikayut v rezultati takih psihichnih rozladiv rozglyadayutsya za viznachennyam yak rezultat psihichnogo rozladu i yak jogo chastina Takim chinom mozhna skazati sho fizichni rozladi viklikayut delirij yak pobichnij efekt abo simptom Odnak taki simptomi mozhe buti nemozhlivo klinichno vidrizniti vid deliriyu yakij ye rezultatom fizichnih rozladiv yaksho diagnostika osnovnih psihichnih rozladiv dosi ne provedena LikuvannyaLikuvannya deliriyu dosyagayetsya shlyahom obrobki prichini pervinnoyi disfunkciyi abo v bilshosti vipadkiv prichin oskilki delirij chasto bagatofaktornij Vibir liniyi farmakologichnogo likuvannya zalezhit vid jogo prichini Antidepresanti ye najbilsh vivchenimi i najvikoristovuvanishimi preparatami Benzodiazepini sami po sobi mozhut sprichiniti delirij abo posiliti jogo i yak pravilo neefektivni dlya likuvannya prichini deliriyu odnak yaksho znajdena prichina deliriyu pidijde sedativno gipnotichne likuvannya napriklad vivid alkogolyu abo benzodiazepiniv a potim rekomendaciya benzodiazepiniv Paliativne abo simptomatichne likuvannya deliriyu inodi neobhidne shob pokrashiti stan paciyenta Antipsihotiki perevazhno z minimalnimi antiholinergichnim efektom taki yak galoperidol i risperidon mozhut buti optimalnimi Inshi dani takozh svidchat sho nemedikamentozni sposobi likuvannya mozhut buti efektivnimi u znizhenni zahvoryuvanosti na delirij Oskilki delirij ye lishe simptomom inshoyi problemi yaka mozhe buti duzhe tonkoyu rozumne likuvannya paciyenta z deliriyem vimagaye visokogo stupenya majsternosti Isnuyut pripushennya sho ingibitori holinesterazi mozhut buti efektivnimi pri likuvanni deliriyu ale poki sho dokaziv dlya cogo nedostatno Zgadki pro delirijA Sims vkazuye na chudovij dokladnij j rozshirenij opis deliriyu v Rozpovidi mandrivnogo aktora iz Posmertnih zapisok Pikvikskogo klubu Charlza Dikkensa Div takozhMarennyaPrimitki Arhiv originalu za 7 chervnya 2007 Procitovano 27 sichnya 2010 American Family Physician 1 bereznya 2003 Delirium Ely E W Shintani A Truman B ta in 2004 Delirium as a predictor of mortality in mechanically ventilated patients in the intensive care unit JAMA 291 14 1753 62 doi 10 1001 jama 291 14 1753 PMID 15082703 Arhiv originalu za 10 zhovtnya 2013 Procitovano 14 bereznya 2022 Berrios G E 1981 Delirium and Confusion in the 19th century British Journal of Psychiatry 139 439 449 E W Ely S K Inouye G R Bernard S Gordon J Francis L May B Truman T Speroff S Gautam R Margolin R P Hart and R Dittus Delirium in mechanically ventilated patients validity and reliability of the confusion assessment method for the intensive care unit CAM ICU JAMA 286 21 2703 2710 2001 N N Bergeron M J Dubois M Dumont S Dial and Y Skrobik Intensive Care Delirium Screening Checklist evaluation of a new screening tool Intensive Care Med 27 5 859 864 2001 Loss of IQ in the ICU brain injury without the insult Med Hypotheses 2007 69 6 1179 82 Epub 2007 Jun 6 PMID 17555884 Gunther M L Jackson J C Ely E W The cognitive consequences of critical illness practical recommendations for screening and assessment Crit Care Clin 2007 Jul 23 3 491 506 Review PMID 17900482 Gunther M L Morandi A Ely E W ta in 2008 Pathophysiology of delirium in the intensive care unit Critical Care Clinics 24 1 45 65 doi 10 1016 j ccc 2007 10 002 PMID 18241778 Flaherty J H Rudolph J Shay K ta in 2007 Delirium is a serious and under recognized problem why assessment of mental status should be the sixth vital sign J Am Med Dir Assoc 8 5 273 5 doi 10 1016 j jamda 2007 03 006 PMID 17234820 Pandharipande P P Pun B T Herr D L Maze M Girard T D Miller R R Shintani A K Thompson J L Jackson J C Deppen S A Stiles R A Dittus R S Bernard G R Ely E W JAMA 2007 Dec 12 298 22 2644 53 PMID 18073360 Lonergan E Luxenberg J Areosa Sastre A Wyller T B 2009 Benzodiazepines for delirium Cochrane Database Syst Rev 1 CD006379 doi 10 1002 14651858 CD006379 pub2 PMID 19160280 Tyrer Peter Silk Kenneth R eds 24 January 2008 Delerium Cambridge Textbook of Effective Treatments in Psychiatry 1st ed Cambridge University Press stor 175 184 ISBN 978 0 521 84228 0 Inouye S K Bogardus S T Charpentier P A et al March 1999 A multicomponent intervention to prevent delirium in hospitalized older patients N Engl J Med 340 9 669 76 PMID 10053175 Overshott R Karim S Burns A 2008 Cholinesterase inhibitors for delirium Cochrane Database Syst Rev 1 CD005317 doi 10 1002 14651858 CD005317 pub2 PMID 18254077 Sims Andrew 2002 Symptoms in the mind an introduction to descriptive psychopathology Philadelphia WB Saunders ISBN 0 7020 2627 1 Dickens C 1837 The Pickwick Papers LiteraturaBurns A Gallagley A Byrne J 2004 Delirium angl J Neurol Neurosurg Psychiatr 75 3 362 7 doi 10 1136 jnnp 2003 023366 PMID 14966146 angl Macdonald Alastair Lindesay James Rockwood Kenneth 2002 Delirium in old age Oxford Oxfordshire Oxford University Press ISBN 0 19 263275 2 angl Ce nezavershena stattya pro hvorobu sindrom abo rozlad Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi