Цю сторінку запропоновано перейменувати на . Можливо, її поточна назва не відповідає нормам української мови або . Пояснення причин і обговорення — на сторінці . |
Польсько-радянська війна (пізня осінь 1918 / 14 лютого 1919 — 18 березня 1921) — війна між Польською Республікою і Українською Народною Республікою з одного боку, і РСФРР з другого, у квітні-жовтні 1920 року. Це була спроба радянської армії прорватися через Польську республіку до Німецької держави, щоб захопити її та звідти понести соціалістичну революцію по всьому світу.
Польсько-радянська війна | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Західний фронт Радянсько-українська війна (1917—1921) Війна за незалежність Литви | |||||||||
![]() * Вгорі ліворуч: Польські танки Renault FT 1-го польського танкового полку під час битви за Динебург, січень 1920 * Нижче зліва: Польські та українські війська на Хрещатику під час Київського наступу, 7 травня 1920 * Вгорі праворуч: Гніздо польського кулемета Шварцлозе M.07/12 під час , серпень 1920 * Посередині: Польські оборонні споруди з кулеметною позицією біля Мілосни, в селі Янки, Битва при Варшаві серпень 1920 * Знизу ліворуч: Російські в'язні після битви при Варшаві * Знизу праворуч: Польські окопи в Білорусі під час битви на Німані, жовтень 1920
| |||||||||
| |||||||||
Сторони | |||||||||
![]() | ![]() | ||||||||
Командувачі | |||||||||
Михайло Тухачевський | Юзеф Пілсудський | ||||||||
Військові сили | |||||||||
Початок 1919: ~50,000 Літо 1920: 800,000–950,000 | Початок 1919: ~80,000 Літо 1920: бл. 1,000,000 Україна: 20,000 Російські добровольці: 20,000 | ||||||||
Втрати | |||||||||
Всього повідомлено: 140,000–145,000 (невідомі поранені не включені) прибл. 60,000 загинуло прибл. 80,000–85,000 захоплених | Всього повідомлено: 212,420 47,551 загинуло
51,351 захоплених або зниклих безвісти |
Етапи
- 1-й етап — з квітня по травень
- 2-й етап — з травня по серпень
- 3-й етап — з серпня по жовтень
Цей розділ потребує доповнення. (січень 2013)
Переддень
Згідно з умовами Варшавського договору 1920 року уряд Юзефа Пілсудського відмовився від претензій поширюватися до кордонів Речі Посполитої 1772 р. (тобто до першого поділу Речі Посполитої) і визнав територію Надніпрянської України, що була окупована більшовицькими військами, за УНР. Військова конвенція 24. 4. 1920 між УНР і Польщею проголошувала армії обох держав союзниками у боротьбі за визволення України і проти подальшої більшовицької експансії на захід.
Наступ польсько-українських союзників
25 квітня 1920 року об'єднані польсько-українські збройні сили (20 тис. польських і 15 тис. українських вояків) форсували Збруч, 26 квітня зайняли Житомир і Коростень, і за тиждень боїв вибили червоноармійські підрозділи із Житомирщини, Бердичева, Козятина і 7 травня 1920 року вступили у Київ.
У боях за українську столицю відзначилась 6-та стрілецька дивізія полковника Марка Безручка. Ще у лютому 1920 року за згодою польської військової влади в місті Ланьцут почалося її формування. До дивізії пішли українські вояки, котрі тоді перебували в польських таборах полонених та інтернованих. Забезпечення всім необхідним — зброєю, боєприпасами, одягом, харчами, грошима, різноманітним військовим майном — цілковито взяла на себе польська сторона. На початку квітня у ній налічувалось майже 2,3 тис. вояків. Попри невелику чисельність, дивізію вирішили перекинути на фронт, сподіваючись отримати поповнення на визволених рідних землях. 22-24 квітня трьома ешелонами дивізія виїхала з Бреста, а 1-6 травня вона вже стояла у Бердичеві.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcxTDFCQ1YxOUtkVzVsWHpFNU1qQXVjRzVuTHpJeU1IQjRMVkJDVjE5S2RXNWxYekU1TWpBdWNHNW4ucG5n.png)
Наступ польсько-українських військ підтримали дві бригади Червоної Української Галицької Армії, які 23 квітня перейшли на сторону Армії Української Народної Республіки під командуванням генерала Михайла Омеляновича-Павленка (польське командування їх невдовзі інтернувало). 27 квітня до Могилева-Подільського вступили частини 2-ї стрілецької дивізії полковника О. Удовиченка. Того ж дня до Бару, Могилівського повіту, Подільської губернії, вступило польське військо, яке обеззброїло третю бригаду ЧУГА. В Михнівці польські війська оточили першу бригаду ЧУСС. З оточення у напрямку Києва прорвалися 2 тис. стрільців і старшин. Кінна бригада ЧУГА отамана Е. Шепаровича (до 600 шабель) з'єдналася з армією УНР, що перебувала у Зимовому поході. За іншими джерелами, галицька бригада отамана Е. Шепаровича з'єдналася з армією УНР 25 квітня — 3-й Галицький кінний полк ЧУГА Шепаровича 6 квітня повстав проти більшовиків, зайняв Тираспіль, звідки вирушив у повстанчий рейд.
27 квітня Польсько-українські сили витіснили червоні загони з Малина, Тетерева і Чорнобиля. В цей день в містах Житомирі і Бердичеві перебував начальник польської держави Юзеф Пілсудський, а в Бірзулі Одеської губернії відбувся бій Чорних запорожців з загоном Червоної Армії.
28 квітня поляки зайняли лінію Чорнобиль — Козятин — Вінниця — румунський кордон. А потім протягом доби пройшли 90 км і зупинились біля Києва, не зустрівши ніякого супротиву. Цього ж дня польські війська вступили до Козятина, Радомишля і Жмеринки. В містечку Ольгополь, Ольгопольського повіту, Подільської губернії, відбулася зустріч прем'єр-міністра УНР І. Мазепи з армією УНР, що перебувала у Зимовому поході. Постала нарада командуючих дивізіями (отаман Ю. Тютюнник від Київської дивізії, отаман А. Гулий-Гуленко від Запорізької дивізії, отаман О. Загродський від Волинської дивізії, начальник штабу полковник А. Долуд). Оскільки присутнім на нараді ще не було відомо про підписання Варшавського договору і спільний польсько-український наступ на схід, перед армією стояла задача пробитися через більшовицький фронт, який проходив по лінії Ямпіль — Жмеринка — Вінниця, для з'єднання з новосформованою армією УНР, щоб утворити регулярний антибільшовицький фронт. 1 травня польське військо вступило до Фастова. Того ж дня дійшло до зіткнення між «непримиренними друзями» — Галицьке угрупування першої бригади, що просувалося у напрямку Києва, повторно оточили і взяли в полон легіонери польського генерала Я. Ромера. Полонених розміщено у Кримських касарнях Вінниці. Цього ж дня Петлюра прибув до Проскурова.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTDFkZmFXMXBKVU0wSlRrNVh5VkROU1U0TW1Ga2RWOXBYM0J2Y25vbFF6UWxPRFZrYTNVdWFuQm5MekU0TkhCNExWZGZhVzFwSlVNMEpUazVYeVZETlNVNE1tRmtkVjlwWDNCdmNub2xRelFsT0RWa2EzVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
2 травня. Могилів-Подільський, Подільської губернії. Вступ до міста 2-ї стрілецької дивізії Дієвої армії УНР. Кадри 4-ї стрілецької бригади розташувались в Озаринцях, 5-ї стрілецької бригади в Яришеві. Збірний загін на чолі з полковником П. Шандруком тримав лінію фронту Яруга (на Дністрі) — Мервинці — Бабчинці — Моївка, Ямпільського повіту, Подільської губернії. Бердичів, Бердичівського повіту, Київської губернії. Вступ до міста 6-ї стрілецької дивізії Дієвої армії УНР. На честь цієї події в місті відбувся парад і церковний молебен. 3 травня відбувся бій полку Чорних Запорожців армії УНР з частинами Червоної армії за м. Тульчин, Брацлавського повіту, Подільської губернії. Вступ Київської дивізії армії УНР до Вапнярки, Волинської дивізії до Крижополя та польських військ до Білої Церкви та Рокитного під Києвом.
4 травня. Ямпіль, Ямпільського повіту, Подільської губернії. Вступ до міста Донського кінного полку сотника М. Фролова, що входив до складу 2-ї стрілецької дивізії армії УНР.
5 травня. Українсько-польські війська вступили в бої за міську межу Києва. Цього ж дня в с. Писарівка, Ямпільського повіту, Подільської губернії, сталася зустріч полку Чорних Запорожців армії УНР, що перебувала в Зимовому поході, з роз'їздом Донського кінного полку сотника М. Фролова. Б. Монкевич датує цю зустріч 6 травня.
6 травня. Спільні сили зайняли Білу Церкву. Того ж дня відбулося завершення Зимового походу армією УНР — в районі Ямполя роз'їзд чорношличників зустрівся з роз'їздом 3-ї Залізної дивізії, яка наступала із заходу, та сіл Підлісівка — Кетроси. «Дух армії піднявся, настрій неописуємий. Незважаючи на страшну втому, армія знову готова йти на ворога…» — згадував політичний референт УНР Василь Совенко. М. Омелянович-Павленко датує завершення Зимового походу 5 травня. За даними газети «Хвиля», з'єднання армії УНР з військовими частинами сталося 5 травня. За даними газети «Киевские новости», це відбулося 8 травня.
6 травня відбувся вступ до Києва польського патруля легких кіннотників з групи полковника Ю. Рибака, які на трамваї з Пущі-Водиці доїхали до центру міста — Хрещатика — і повернулись назад. Перші польські роз'їзди з'явилися в Києві ще 5 травня на західній окраїні міста, у Святошино, близько 7 години ранку. За іншими даними, роз'їзд легкої кінноти попрямував на північне передмістя Києва, Куренівку.
7 травня українсько-польські війська звільнили Київ — частини ЧА втекли з міста, вступили кавалерійські частини війська польського. Згідно з наказом начальника Польської держави Ю. Пілсудського, польська армія зупинила наступ, осягнувши лінію Біла Церква — Тараща — Сквира — Липовець — Немирів — Брацлав — Вапнярка — Яруга (на Дністрі). 8 травня в Київ увійшла польська піхота.
9 травня відбувся спільний парад польсько-українських військ на Хрещатику, який приймав командуючий польською армією генерал Е. Ридз-Смігли. Парад замикала 6-а дивізія Дієвої армії УНР під командою полковника М. Безручка.
Того ж дня союзницькі сили вступили в Брацлав і Тульчин. Продовжувалися бої частин польського війська (6-го піхотного полку легіонерів) з частинами Червоної армії за лівобережну частину Києва (Дарницю).
10 травня польські війська вступили до Ржищева. Запорізька дивізія Дієвої армії УНР розташувалась в с. Вербка і с. Ольшанки, Летичівського повіту, Подольської губернії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDB0aGJHbHVhVzVmVkhKdmRITnJlVjlRYjJ4cGMyZ2xSVElsT0RBbE9UTlRiM1pwWlhSZlYyRnlMbXB3Wnk4eU1EUndlQzFMWVd4cGJtbHVYMVJ5YjNSemEzbGZVRzlzYVhOb0pVVXlKVGd3SlRrelUyOTJhV1YwWDFkaGNpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
11 травня командуючий польською армією та в.о. коменданта Києва генерал Е. Ридз-Смігли оголошує про запровадження воєнного стану, сучасно повідомлялося, що на території колишньої Київської губернії — на північ від річки Росі (Житомирського повіту, колишньої Волинської губернії) військові та приватні особи за карні проступки — як то дезертирство, повстання, мародерство, шпигунство, грабунки, псування залізниць, телефонів, телеграфів- каратимуться військово-польовим судом через розстріл або повішення. Того ж дня повідомлялося, що колія Київ — Фастів — Попельня — Козятин — Винниця — Жмеринка знаходилась в руках польської армії; дільниця від Жмеринки до Вапнярки — в руках частин армії УНР; увечері більшовицький аероплан скинув 2 бомби на військовий склад в Дарниці та на ланцюговий міст, під ніч збройна боротьба на лівому березі Дніпра завершилася відступом частин Червоної армії з-під Броварів.
12 травня відбулося потужне повстання у Кривому Розі, яке очолив отаман Степовий-Блакитний — 22-річний мешканець с. Ганнівка Криворізького повіту Костянтин Пестушко. 15 травня польські сили вступили в Гайсин.
12—31 травня. Проведення мобілізації в Могилівському, Ямпільському і частині Ново-Ушицького повіту до Дієвої армії УНР. На 1 червня вона складалась з 955 старшин та 8180 козаків.
Протягом цього часу на фронті йшли позиційні бої, бо поляки, діставшись до кордонів 1772 року, не хотіли продовжувати наступ, а сили Дієвої армії УНР були замалі для самостійного виступу.
31 травня до полонених галичан першої бригади звернулися представники С. Петлюри з пропозицією записуватися до повстанської армії УНР для участі в польсько-радянській війні. З 2400 полонених до повстанської армії записалося лише 330.
Сотні галичан, які залишились у більшовицьких Дванадцятій та Чотирнадцятій арміях, були відправлені у в'язниці Києва, Харкова, Одеси, Кожухівський концтабір під Москвою та у Соловецькі табори.
Так, в Києві в червні прокотилася хвиля масових арештів січових стрільців і старшин. Репресій зазнали Польовий штаб, Кіш 1-ї бригади ЧУСС, курсанти школи червоних старшин, запасні курені й тилові підрозділи, що дислокувалися у місті. Загалом у Києві нараховувалося 1200 галичан, 150 з яких під суворою охороною відконвойовано до Москви.
Успішний наступ на Київ не спричинив всенародного антибільшовицького повстання, на яке так розраховував голова Директорії УНР Симон Петлюра. Повстансько-партизанські загони у Правобережній Україні громили не тільки більшовицькі, але й польські військові частини.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF6THlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNU5sOGxSREVsT0RjbFJEQWxRakFsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRamdsUkRBbFFrUWxSREFsUWpoZkpVUXdKVUl5SlVReEpUazJKVVF3SlVJMEpVUXhKVGcxSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJMEpVUXhKVGhHSlVReEpUZ3lKVVF4SlRoRFh5VkVNQ1ZDTjE4bFJEQWxPVUVsUkRBbFFqZ2xSREVsT1RRbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQmZKVEk0TVRreU1DVXlPUzVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pUbEdKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF4SlRrMlh5VkVNU1U0TnlWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0Y4bFJEQWxRaklsUkRFbE9UWWxSREFsUWpRbFJERWxPRFVsUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJERWxPRVlsUkRFbE9ESWxSREVsT0VOZkpVUXdKVUkzWHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ09DVkVNU1U1TkNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ01GOGxNamd4T1RJd0pUSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Контрнаступ більшовиків
При розгляді питання про наступ Червоної армії на Варшаву у ЦК РКП(б) були сумніви щодо його доцільності, причому голова Раднаркому В. Ульянов був рішуче за те, щоб «іти». Переважила позиція форсованого походу на Польщу після урочистого запевнення Л. Троцького, що до 16 серпня він захопить не тільки Варшаву, але й Вільне місто Данциг, щоб перетнути шляхи постачання армії Пілсудського військовим спорядженням від країн Антанти.
14 травня в Білорусі почався наступ радянського західного фронту. Одночасно, продовжувався українсько-польський наступ, і окремі польські частини 15 травня вступили до Гайсина.
15 — 24 травня відбувалися позиційні бої Дієвої армії УНР з частинами Червоної армії за селища Кетроси — Підлісівка — Грушка.
Першу спробу контрнаступу більшовиків на теренах України 29-31 травня було відбито у битві під Володаркою. Вже 2 червня червоні війська вступили до Крижополя, тоді ж відбувся бій біля Борисполя. 5 червня кінна армія С. Будьонного прорвала фронт у районі Канів — Біла Церква.
Протягом 7-10 червня Червона армія займає Бердичів, Житомир, Білу Церкву, Фастів, Васильків, Гостоміль, Чорнобиль. 12 червня 3-я польська армія полишає Київ. Після битви під Бородянкою були взяті Бородянка, Тетерів, Брацлав, Гайсин, Немирів, Ямпіль.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkxTDFCQ1YxOUJkV2QxYzNSZk1Ua3lNQzV3Ym1jdk1qSXdjSGd0VUVKWFgwRjFaM1Z6ZEY4eE9USXdMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Через місяць боїв з початку наступу більшовицьке командування зосередило проти об'єднаних польсько-українських військ чималі військові сили. Червневий наступ військ Південно-Західного фронту (40 тис. багнетів і шабель) забезпечив перехід ініціативи до більшовиків.
В другій половині червня були взяті Вінниця, Жмеринка, Коростень, Новоград-Волинський. Наступ більшовиків продовжився і в липні: 4 липня взяте Рівне, а наступного дня містечко Бар на Вінниччині.
10 липня у Спа (Бельгія) прем'єр-міністр Польщі С. Грабський підписав договір, згідно з яким уряд Польщі погоджувався зі східною лінією кордону, визначеною декларацією Верховної Ради Антанти від 8 грудня 1919 р. (т. зв. лінія Керзона) та зобов'язувався прийняти будь-яке рішення Антанти щодо майбутнього статусу Східної Галичини. На цей день Дієва армія УНР тримала антибільшовицький фронт на лінії Китайгород — Фурманівка — Гуменці — Вербка — Кормильче — Лянцкорунь — Стара Гута — Вишнівчик.
11 липня у Лондоні (Велика Британія) міністр закордонних справ Великої Британії лорд Дж. Керзон в запрошенні радянській Росії взяти участь у Лондонській конференції окреслив східні кордони Польської республіки, які відповідали ухвалі Верхової Ради Антанти від 8 грудня 1919 р.: Гродно — Валівка — Немирів — Брест-Литовський — Дорогуськ — Устилуг — на схід від Грубешова — через Крилів на захід до Рави Руської — на схід від Перемишля до Карпат. Ця лінія кордону отримала назву «лінія Керзона».
12 липня червоні частини зайняли Кам'янець-Подільський. Того ж дня у Лондоні лорд Дж. Керзон направив радянському уряду в Москву ноту з вимогою припинити наступ Червоної армії. У Станіславові (суч. Івано-Франківськ) на засіданні РНМ УНР було вирішено вважати доцільною евакуацію уряду УНР за межі Східної Галичини та необхідним постійне перебування членів Ради народних міністрів при армії УНР.
14 липня частини Дієвої армії УНР переправилась на західний берег Збруча, Червона армія вступила до Луцька та Сарн.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2T1M4NVlTOGxSREFsT1RZbFJEQWxRamdsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFqZ2xSREVsT0RBbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSXlYekU1TWpBdWFuQm5MekU1T1hCNExTVkVNQ1U1TmlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNReVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09WOGxSREFsUWtZbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRamdsUkRBbFFqSmZNVGt5TUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
15 липня союзники-поляки вирішили скористатися червоним наступом і позбутися української присутності в Станіславові. Відбулося термінове засідання РНМ УНР, на якому ухвалено висловити протест уряду Польської республіки проти вимоги представників місцевої польської влади до уряду УНР негайно залишити Станиславів. Вночі польська військова влада за розпорядженням начальника штабу Довудства львівського Генерального округу полковника Тулле здійснила арешт міністрів УНР з метою їх насильницької евакуації вглиб Польщі. О 9 годині ранку ешелон з заарештованими українськими урядовцями під посиленим конвоєм польських солдат було відправлено до Тарнова.
Того ж дня Галревком у своїй першій декларації проголосив утворення суверенної Галицької Соціалістичної Радянської Республіки (ГСРР).
З огляду на посилення радянського наступу в середині липня Дієва армія УНР була поділена на три групи: північну групу генерал-хорунжого О. Удовиченка (Третя Залізна дивізія та 4-та Київська дивізія), середню групу ген. Загродського (середня група 1-ї Запорізької дивізії та 2-га Волинська дивізія) та праву групу — 5-ту Херсонську дивізію.
16 липня радянський уряд РСФРР запропонував польському уряду розпочати мирні переговори, обіцяючи навіть відступити від «лінії Керзона» на користь Польщі. Останній, однак, врахувавши зміну військового співвідношення на фронті, відмовився від переговорів.
19 липня частини Червоної армії перейшли на західний берег р. Збруч. Після упертих боїв із частинами Дієвої армії УНР частини Червоної армії повернулись на східний берег р. Збруч.
20 липня на північному крилі наступу Червона армія зайняла Вільно.
У кінці липня уряд радянської України і командування Південно-Західного фронту домоглися від Москви дозволу на сформування нових галицьких загонів із стрільців і старшин, які перебували у концтаборах Росії.
23 липня в Москві була озвучена нота наркома іноземних справ РСФРР Г. В. Чичерина міністру іноземних справ Польщі Є. Сапезі про згоду негайно розпочати мирні переговори.
24 липня частини Червоної армії перейшли на західний берег р. Збруч.
З 24 липня по 20 серпня провадилася Львівська операція військ Південно-Західного фронту Червоної армії (частини XIV і Першої Кінної армій), в результаті якої з 52 повітів Східної Галичини було повністю зайнято 14, 4 повіти — частково.
25 липня (згідно з деякими джерелами 24 липня) Перша кінна армія (команд. Семен Будьонний) захопила Броди, а 26.7 червоноармійські частини захопили Тернопіль (в інших джерелах 27 липня). Цього ж дня у бою під Сидоровом Окрема кінна дивізія армії УНР розбила більшовицьку кінноту і два полки піхоти.
27 липня частини Дієвої армії УНР перейшли на західний берег р. Серет до району Джурина. На території власне Польщі зайняли фортецю Осовець (теперішнє Підляське воєводство). Того ж дня з Варшави надіслана телеграма начальника Генштаба польської армії генерала Т. Розвадовського головному командуванню Червоної армії про направлення 30 липня парламентарів до району Брест-Литовськ — Барановичі для переговорів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems0TDFCdmJHbHphQzF6YjNacFpYUmZjSEp2Y0dGbllXNWtZVjl3YjNOMFpYSmZNVGt5TUM1cWNHY3ZNak0yY0hndFVHOXNhWE5vTFhOdmRtbGxkRjl3Y205d1lXZGhibVJoWDNCdmMzUmxjbDh4T1RJd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
28 липня червоноармійські загони вступили в Чортків та Білосток.
29 липня поляками при підготовці до можливого радянського нападу утворене військове губернаторство Варшавське.
30 липня маріонетковий Тимчасовий революційний комітет Польщі (Полревком) перебуваючи в бронепотязі за лінією червоного фронту, в Білостоку, оголосив Маніфест до польського люду робочого міст і сіл, в якому оголосив про утворення польської радянської республіки.
31 липня сили Червоної армії зайняли Брест. Того ж дня В. Затонський надіслав Й. Сталіну і С. Косіору телеграму з проханням прискорити відправку до 14-ї армії галичан із Москви, Омська, Казані, Туркестану й Сибіру, а також 44-у стрілецьку дивізію, в якій воював галицький полк.
Загалом протягом місяця Червона Армія зайняла 17 повітових міст, 48 містечок і більше тисячі сіл Галичини. 1.8.1920 у Тернополі було проголошено утворення Галицької Соціалістичної Радянської Республіки. Насильні реквізиції, що проводили більшовики у селах, оподаткування господарств за національною ознакою, терор агентів ЧК викликали обурення серед населення, що значно ускладнило ситуацію для наступаючих радянських частин.
1 серпня Польський уряд видав наказ про припинення оборони фортеці Ломжа, це відкрило червоноармійцям шлях на Варшаву.
3 серпня міністр закордонних справ Великої Британії у ноті до уряду РСФРР погрожував відкритим втручанням Великої Британії у війну на боці Польської республіки, якщо Червона армія продовжуватиме наступ на етнічні польські землі.
5 серпня з Варшави відправлена нота міністра іноземних справ Польської республіки Є. Сапеги народному комісару іноземних справ РСФРР Г. В. Чичерину про готовність надіслати до Мінська представників для ведення мирних переговорів.
Того ж дня озвучена нота радянської делегації в Лондоні прем'єр-міністру Великої Британії про готовність уряду РСФРР вести прямі мирні переговори з Польською республікою, причому радянський уряд був готовий дати Польщі кордони вигідніші, ніж це зробила британська комісія.
6—7 серпня уряд РСФРР, не припиняючи наступу, надіслав уряду Польської республіки дві телеграми з пропозиціями розпочати мирні переговори.
6—16 серпня Окремий кінний полк Дієвої армії УНР зосереджувався в районі Монастириськ, стримуючи наступ.
7 серпня міністр закордонних справ Польської республіки надіслав до уряду РСФРР телеграму, в якій було висловлено готовність Варшави прийняти пропозицію Москви про відправлення представників у Мінськ для ведення переговорів про умови миру і перемир'я. У відповідь міністр закордонних справ РСФРР заявив, що радянський уряд направить своїх делегатів у Мінськ 11 серпня.
Того ж 7 серпня віддано наказ 6-й стрілецькій дивізії Дієвої армії УНР захищати місто Холм (Польська республіка).
9 серпня британські організації робітників, реагуючи на заяву прем'єр-міністра від 5 серпня, оголосили про намір почати загальний страйк, якщо уряд Великої Британії оголосить війну Радянській Росії.
Того ж дня відбувся вступ до Бучача частин Червоної армії.
Львівська операція
16 серпня частини Червоної армії форсували р. Західний Буг між Кам'янкою і Буськом і рушили у напрямку Львова.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ek1pOGxSREFsT1VZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREVsT0RZbFJEQWxRamdsUkRFbE9EQWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRmZRblZyYjNkemEya3VhbkJuTHpJMU1IQjRMU1ZFTUNVNVJpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE5pVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRVjlDZFd0dmQzTnJhUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
17 серпня на околиці Задвір'я (Буський район) в бою (т. зв. «Польські Фермопіли») група львівських добровольців під командуванням капітана Болеслава Зайончковського затримала наступ Червоної армії Семена Будьонного; більшість оборонців загинуло (318 осіб), частина з них похована у братській могилі в Задвір'ї, частина — на львівському військовому кладовищі Орлят, що на Личаківському цвинтарі. Оборона Задвір'я зупинила наступ більшовиків на Львів.
Того ж дня Червона армія вступила в Зборів.
18—19 серпня частини Червоної армії форсували р. Дністер, перервавши зв'язок Дієвої армії УНР з 6-ю польською армією і цього ж дня Ходорів та Миколаїв, що на Львівщині зайняли частини Червоної армії.
19—24 серпня частини Дієвої армії УНР тримали фронт від румунського кордону до м. Єзуполя по р. Бистриці через Станиславів (сучасн
. Івано-Франківськ) до м. Надвірної.
20 серпня частини Червоної армії радянського Південно-Західного фронту під керівництвом Олександра Єгорова перейшли р. Західний Буг, вступили до м. Рава-Руська з наміром увійти до Львова, але були відкинуті польською армією у напрямку Замостя — Грубешова. Того ж дня червоноармійці вступили до Жидачева та Журавна, Дієва Армія УНР відрізана від польської армії.
21—25 серпня при наближенні червоного фронту зірвалося збройне протипольське повстання селян Лавочного, Славська, Перегінська, Осмолода, Підлютого Соколівського і Долинського повітів під керівництвом Ф. Бекеша. Війська і поліція Польщі жорстоко придушили виступ.
22 серпня Червона армія намагалася здійснити наступ на м. Нижнів, оволодіти яким їм так і не вдалося.
24 серпня частини Червоної армії перейшли р. Дністер і рушили у напрямку м. Городенка. Частинами 5-ї Херсонської дивізії Дієвої армії УНР їх було відкинено на східний берег р. Дністер.
Дієва армія УНР тримала лінію фронту від румунського кордону по Дністру до Нижніва — на захід на Тисменицю і Хриплін — по Бистриці Надвірнянській до Надвірної. Кінна дивізія залишалася в районі Комарівка — Вікторів (на північ від Станіславова). Штаб Дієвої Армії знаходився в Отинії, ставка Головного отамана військ УНР на ст. Матиївка (на схід від Коломиї).
25 серпня після бою відбувся вступ до міста Тисмениця Окремої Кінної дивізії та Київської дивізії Дієвої армії УНР.
26 серпня частини Дієвої армії УНР форсували Дністер біля Нижніва і просунулись на Рогатин і Підгайці.
Того ж дня в ході наступу на Львів червоноармійські підрозділи зайняли Перемишляни.
27 серпня в Нижнів приїхали Головний отаман військ УНР Симон Петлюра і командарм М. Омелянович-Павленко на огляд Дієвої армії УНР. Того ж дня частини Дієвої армії УНР форсували р. Дністер і рушили у напрямку на м. Галич.
28 серпня відбулася спроба наступу червоноармійців поблизу села Комарівка на тили 8-ї бригади 3-ї Залізної армії. Атаку відбито, загинув сотник Тихін Хилюк.
29 серпня частини Дієвої армії УНР вступили до містечка Коростятин.
Авантюрний штурм міцно укріпленого Львова (його боронило 7 піхотних дивізий, 6 бронепоїздів, 50 бойових літаків), на якому так наполягав член Реввійськради Південно-Західного фронту Йосип Сталін, знекровив Першу кінну армію. Про львівську трагедію майбутній генсек ЦК ВКП(б) швидко «забув», зваливши всю провину за поразку на польському фронті на командуючого Західним фронтом Михайла Тухачевського.
Уже 30 серпня частини Дієвої армії УНР вступили до міста Галич.
Диво на Віслі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5sTDFCdmJHbHphQzF6YjNacFpYUmZkMkZ5WHpFNU1qQmZRV1owWlhKdFlYUm9YMjltWDBKaGRIUnNaVjl2Wmw5WFlYSnpZWGN1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZCdmJHbHphQzF6YjNacFpYUmZkMkZ5WHpFNU1qQmZRV1owWlhKdFlYUm9YMjltWDBKaGRIUnNaVjl2Wmw5WFlYSnpZWGN1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
План Тухачевського передбачав форсування Вісли в нижній течії і атаку на Варшаву з заходу. Однією з цілей цього задуму було "відхилення напряму удару радянських військ і швидкий вихід до німецького кордону, що мало пришвидшити перемогу радянської влади в Німецькій державі.
10 серпня радянський Третій кавалерійський корпус Гая Дмитровича Гая (Бжишкяна) подолав Віслу на північ від Варшави.
12 серпня Юзеф Пілсудський покинув Варшаву та прибув в Пулави, де знаходилася ставка польського Генерального штабу. Перед відбуттям він передав прем'єру Вінценту Вітосу своє прохання про відставку з посад Начальника держави та Головнокомандувача, мотивуючи тим, що в ситуації, яка склалася, Польща може покладатися лише на допомогу Антанти, котра вимагала відставки маршала; проте прем'єр-міністр відставки не прийняв.
План Тухачевського передбачав перейти Віслу в нижній течії і атакувати Варшаву з заходу. 13 серпня дві стрілецькі дивізії РККА вдарили під Радиміном (за 20-25 км від Варшави) — 3-тя Володимира Лазаревича і 16-я Миколи Соллогуба, перемогли опір 11-ї польської дивізії полковника Болеслава Язвінського та оволоділи містом. По цьому одна дивізія рушила на Прагу (правобережна частина Варшави), а друга рушила направо — до Непорента і Яблонки. Польські сили відійшли на другу лінію оборони.
Через війну в самій столиці іноземні дипломати спішно переїхали з Варшави до Лодзя.
Підтвердженням тому, що радянське військове командування, зокрема М. Тухачевський, С. Будьонний та К. Ворошилов, не збиралося зупинятися на досягнутому, слугує телеграма, надіслана в середині серпня 1920 р. Конгресу Комінтерну, у якій двоє останніх писали, що конармійці не вкладуть шаблі у піхви, поки над Варшавою, Берліном, Парижем і Лондоном не замайорять червоні прапори.
16 серпня почався контрудар польських сил з місця зосередження на річці Вепр, польські сили зім'яли Мозирську групу Тихона Хвесіна 16-ї радянської армії з метою перетнути на другий день сполучення радянських армій по шосе Варшава — Брест.
17 серпня Червона армія відступає у напрямку Замостя- Люблін.
20 серпня командувач 1-ї Кінної армії Будьонний виконав наполегливо повторюваний наказ головнокомандуючого Червоної армії Сергія Каменєва щодо взяття штурмом Львова і контрудару військ Тухачевського під Варшавою.
Того ж дня в районі Замостя 6-та стрілецька дивізія Дієвої армії УНР успішно відбила частини Червоної армії.
22 серпня сталася перемога польських військ в битві у Білостоці — цілоденний бій 1-го полку піхоти легіонової і відступаючих з-під Варшави решток 16-ї радянської армії та окремих відділів 3-ї армії, в ході якого кілька разів місто переходило з рук в руки, застосовувалися панцерні потяги.
Під Замостям Шоста Січова дивізія Армії УНР, разом з Дивізією Морської піхоти УНР, спільно з польськими частинами остаточно розгромила будьонівські підрозділи. Наступ радянських військ на Варшаву поступово згасав. Під Варшавою польсько-українські сили втратили близько 14 500 вояків, радянські — до 25 000. Відчутної поразки від українських військ у районі Галича — Бучача — Чорткова зазнала більшовицька Чотирнадцята армія. Реорганізована у вересні-жовтні Армія УНР збільшилась із двох дивізій до шести: Перша — під командуванням генерала Андрія Гулого-Гуленка, Друга — генерала Олександра Загродського, Третя — генерала Олександра Удовиченка, Четверта — полковника Юрія Тютюнника, П'ята — полковника Андрія Долуда, Шоста — генерала Марка Безручка. Дивізії підлягали штабові Шостої польської армії генерала Яна Ромера.
25 серпня радянські війська остаточно відкинуті від Варшави.
Того ж дня в ході контрнаступу литовські війська зайняли Вільно.
Крах Галицької СРР був спричинений не тільки військовою міццю польсько-українських частин, але й форсованими діями Раднаркому і Галревкому, спрямованими на реалізацію лівацького лозунга РКП(б) щодо «перенесення соціальної революції і Радянської влади у Європу». Про це 23.8.1920 голова Галревкому В. Затонський доповідав Володимиру Леніну:
Все йшло стихійно… Стихія справа хороша, коли революція виникає самочинно, але набагато гірше, коли її необхідно насаджувати ззовні.
Відступ Червоної армії
26 серпня частини Червоної армії з-під Варшави відійшли на лінію Гродно — Волковиськ — Кобринь — Володимир-Волинський.
31 серпня сталася перемога польської 1-ї кінної дивізії (1500 кіннотників) над радянською 1-ю Кінною армією (17 500) під Комаровом-Осадою (Люблінське воєводство), при безладному відступі, у польських сил 300 вбитих та поранених, у червоноармійців зниклих безвісти близько 4000.
4 вересня відбулася чергова спроба червоноармійців форсувати Дністер під селом Медуха, при її відбитті загинув Хмеленко Григорій (Гриць), командир Богдано-Дорошенківського куреня 1-ї Запорозької дивізії.
4—7 вересня 6-та стрілецька дивізія Дієвої армії УНР зі станції Красностав (Польська республіка) вирушила чотирма ешелонами до армії УНР через Люблін — Перемишль — Львів — Стрий — Станиславів.
7 вересня після посилення та перегрупування частини Дієвої армії УНР форсували Дністер на кордоні теперішніх Івано-Франківської та Тернопільської областей.
11 вересня почався наступ на Волинь 3-ї польської армії під проводом генерала В. Сікорського.
В Тарнові пройшло засідання РНМ УНР, на якому Головний отаман військ УНР С. Петлюра звернувся до міністрів УНР зі своїми побажаннями в зв'язку з контрнаступом армії УНР: уряд мав вирішити форму влади в одібраних у ворога місцевостях, порядок її відновлення, питання допомоги армії.
14 вересня проводилася концентрація українських військ у містечку Нижнів — полку Чорних Запорожців, 6-ї стрілецької дивізії, Волинської дивізії.
15 вересня частини 6-ї польської армії вступили до міста Володимир-Волинський. Того ж дня у Станіславові пройшло засідання РНМ УНР, на якому ухвалено закон «Про мобілізацію в звільнених від ворога нашою армією повітах УНР для доповнення армії». Під вечір почався загальний наступ Дієвої армії УНР на лінії антибільшовицького фронту. Частини армії форсували р. Дністер в районах Єзуполя, Нижнева і Городенки для наступу на Бучач — Чортків — Теребовлю для звільнення Поділля. У Монастириськах вже ввечері відбувся врочистий вступ під сурми і «Ще не вмерла Україна!» до міста 6-ї стрілецької дивізії Дієвої армії УНР.
Протягом 16—20 вересня польські та українські війська відвойовують Ковель, Борщів, Гусятин, Теребовлю, Чортків. Просуваючись в напрямку до Хмельницького беруть Рівне, Дубно, Луцьк, Тернопіль та Збараж.
20—28 вересня у ході битви над Німаном польські сили розбили радянських, втрати останніх склали до 40 000. 28 вересня українські сили вибили РККА з міста Старокостянтинів, 30 вересня — з Жмеринки; 1—3 жовтня зайняли Летичів, 3 жовтня зайняли містечко Нова Ушиця; проте вже 4 жовтня червоноармійці знову увійшли у Летичів. 10 жовтня Червона армія увійшла в Коростень. 25 вересня відбуваються українсько-радянські бої за Проскурів.
Наслідком виснаженості фронту сили почали вирівнюватися, 7 жовтня Червона армія зайняла Олевськ. 10 жовтня червоноармійці увійшли в Коростень.
Одначе українські сили ще спромоглися 13 жовтня оволодіти містечком Ялтушків. 14 жовтня в зв'язку з підписанням договору про перемир'я, начальне командування 6-ї польської армії для захисту армії УНР від нападу більшовиків таємно наказало на 17 жовтня зайняти польським частинам Нову Ушицю — Ваньківці — Деражню — Летичів — Нову Синяву — Новокостянтинів — Стару Синяву — Острополь. Польські частини не повинні були вступати у бій із Червоною армією та мали знаходитися не далі 8 км за українським фронтом.
Ще до часу підписання Ризького мирного договору (вечора 19 жовтня 1919 р.) сили Дієвої армії УНР визволили в контрнаступі по східному берегу річки Мурафа однойменне містечко Мурафа.
Перемовини та перемир'я
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll3TDFKNlpXTjZjRzl6Y0c5c2FYUmhYekU1TXpjdWMzWm5Mekl5TUhCNExWSjZaV042Y0c5emNHOXNhWFJoWHpFNU16Y3VjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Перемовини почалися вже 17 серпня в розпал Варшавської битви в Мінську - перше пленарне засідання мирної конференції за участю представників Польської республіки, радянської Росії та УСРР, до складу радянської делегації входили К. Х. Данішевський (голова), П. Г. Смирдович, М. О. Скрипник (члени), Ф. Ф. Новицький, В. Є. Гарф (експерти); до складу польської делегації — Я. Домбський (голова), Н. Барліцький, С. Грабський, В. Керник, А. Листовський, М. Мєчковський, К. Ольшовський, Л. Вашкевич, М. Вихлінський, В. Врублевський (члени), К. Стамировський, Ф. Перль, Л. Альберт, Ш Рундштейн, С. Каузик (експерти). Радянська делегація зачитала текст своєї декларації, в якій виклала умови перемир'я і основні положення прелімінарного миру з Польщею. Розробку умов регламенту після обміну поноваженнями було вирішено передати спеціально утвореній комісії.
19 серпня в Мінську пройшло друге пленарне засідання. Заслухано текст польської декларації про умови перемир'я з РСФРР, делегацію цікавили правові відносини між РСФРР і УСРР — з'ясувалося, що УСРР не є складовою Росії, а є незалежною державою. Заслухано основні положення перемир'я, висунені радянської делегацією: визнання незалежності Польської республіки; відмова від контрибуцій; східний кордон Польщі збігався з лінією Керзона від 11 липня з ухилом на користь Польщі в районі Білостока і Холма; обмеження чисельності збройних сил Польщі до 50 тис. чоловік; проведення Польщею політичної і військової амністії; повернення Україні і Білорусі реквізованого Польщею майна і інвентаря; наділення урядом Польської республіки селян і батраків землею; надання РСФРР і УСРР права вільного транзиту через Польську республіку і володіння РСФРР залізничною ділянкою Волковиськ — Білосток — Граєво.
23 серпня пройшло третє пленарне засідання за участю делегацій з Польської республіки, радянської Росії та УСРР. Польська делегація: Росія намагається нав'язати Польській республіці мир, який обмежить її незалежність і поставить під її протекторат; РСФРР нав'язує одностороннє зменшення збройних сил Польської республіки, втручається у її законодавство, виступаючи в ролі «опікувача» окремих класів польського народу; вимагає володіння залізничною ділянкою Волковиськ — Білосток — Граєво. Цей «ганебний мир» став би джерелом нових війн в майбутньому, тому основи миру, запропоновані РСФРР, проголошувались неприйнятними. Польська делегація запропонувала наступні поправки: визнання РСФРР Польської республіки де-факто і де-юре; відмова від лінії Керзона і визнання права на самовизначення у народів, які населяють територію між Польської республіки і РСФРР; відмова від одностороннього зменшення Польської республіки чисельності збройних сил та від передачі в розпорядження РСФРР залізничної ділянки, бо це суперечить принципу суверенітету; акт політичної і військової амністії має бути двостороннім.
25 серпня на четвертому пленарному засіданні мирної конференції: відповідь польської делегації на зауваження, представлені радянською делегацією — незалежність БСРР, УСРР та Литви названо «удаваною» та насадженою з Москви супроти волі цих народів. В результаті дискусії з'ясувалося, що польська делегація вважає «неприйнятними навіть для обговорення» усі 11 пунктів декларації радянської сторони, лише критикує їх і не висуває конкретних власних домагань, що схоже на ультиматум та свідоме затягування переговорів. Тому пропонувалось розробити нові пропозиції перемир'я для обговорення на конференції.
27 серпня у Варшаві відбулося засідання Ради оборони держави, на якому вирішено рекомендувати польській делегації на конференції в Мінську за лінію кордону Польської республіки взяти лінію по течіях р. Горинь і р. Збруч.
30 серпня з Варшави надійшла нота міністра іноземних справ Польської республіки Є. Сапеги народному комісару іноземних справ РСФРР Г. В. Чичерину з пропозицією перенести роботу мирної конференції з Мінська до Риги.
1 вересня надіслана нота уряду РСФРР і УСРР уряду Польської республіки з висловленням згоди на перенесення місця роботи мирної конференції з Мінська до Риги.
2 вересня в Мінську пройшло п'яте пленарне засідання мирної конференції за участю делегацій Польської республіки, радянської Росії та УСРР. Обговорено технічні питання, пов'язані з місцем і часом продовження конференції. З'ясовано, що до Риги приїде радянська делегація у новому складі під головуванням А. А. Іоффе та з додатковим мандатом на ведення переговорів про мир з Польщею.
5 вересня РНМ УНР затвердила склад делегації УНР на Ризьку конференцію (голова — С. Шелухін, заступник В. Кедровський). 21 вересня це рішення було змінено і головою призначено М. Славинського, який так і не прибув до Риги. 27 вересня С. Шелухін вдруге отримав повноваження голови делегації УНР. Повний склад делегації було затверджено 11 жовтня, до якого увійшли С. Шелухін, В. Кедровський, Т. Олексюк.
8 вересня Диктатор ЗУНР Є.Петрушевич телеграфував з Парижу про необхідність негайного направлення галицької делегації на мирні переговори до Риги. До її складу увійшли К.Левицький (голова), Є.Брайтер, Л.Мишуга, О.Назарук.
11 вересня у Варшаві пройшло засідання Ради оборони держави, на якому ухвалено інструкції для польської делегації в Ризі. Східна лінія кордону Польської республіки встановлювалась по течії р. Збруч, далі по кордону Східної Галичини до Ново-Олексинця через Кременецьке узгірря, далі на схід від Здолбунова по кордону Рівненського повіту. Польська сторона погоджувалась на визнання незалежної УСРР.
12 вересня у відповідь на запит міністра закордонних справ Польської республіки про участь делегації УНР у роботі Ризької конференції нарком закордонних справ РСФРР відповів, що «т. зв. Української демократичної республіки взагалі не існує, оскільки Україна є незалежною радянською Республікою, союзною з Росією, і бере разом із нею участь у переговорах в Мінську і Ризі».
16 вересня уряд УНР опублікував свою ноту протесту з приводу заяви наркома закордонних справ РСФРР від 12 вересня щодо УНР.
Ризький мир
Воєнні дії на польсько-радянському фронті були припинені після укладення 9 листопада 1920 року польським і більшовицьким керівництвом перемир'я. Проте вже наступного дня в районі Шаргорода червоноармійці підступно контратакували українські дивізії, прорив фронту у напрямку на Копайгород на праве крило, яке тримала 5-а Херсонська дивізія армії УНР, та у напрямку на Лучинець, де знаходилася 2-а Залізна дивізія та Кулеметна дивізія армії УНР. 15 листопада червоноармійці вступили в подільське містечко Літин. 18 листопада відбувся вступ сил Червоної армії до Проскурова та станції Деражня, 20 листопада — до Чорного Острова та Летичева. Після двох тижнів кровопролитних боїв через брак набоїв і військового спорядження 21 листопада були змушені відступити у Галичину. Перехід Дієвої армії УНР — до 27 тисяч вояків — через річку Збруч відбувся в районі Волочиська та села Ожигівці. Того ж дня згідно з умовами прелімінарного польсько-радянського договору, польські війська залишили місто Новоград-Волинський. 22 листопада радянські частини вступили у Волочиськ.
В березні 1921 року у Ризі між Польською республікою, з одного боку, та РСФРР і УРСР з другого, підписано Ризький мирний договір 1921 року.
Див. також
- Польсько-радянська війна 1939 року
- Радянсько-українська війна
- Радянська окупація України
- Радянська анексія західноукраїнських земель
- Крути 1918 — фільм про події часів радянсько-української війни
- Чорний ворон — фільм про партизанів
- На чорних лядах — фільм про партизанів Білоруської Народної Республіки
- Ціна правди — фільм про Голодомор-геноцид українського народу у СРСР
- Купала — фільм заборонений режимом Лукашенка у якому висвітлюється тема заборон білоруської мови урядом Російської імперії, знищення білоруської інтелігенції у СРСР (у фільмі також згадується українське Розстріляне відродження) , депортації народів радянською владою, та русифікації країни
Нотатки
Примітки
- Інші назви:
- Chwalba, 2020, с. 13.
- Davies, 2003, с. 39.
- Davies, 2003, с. 142.
- Davies, 2003, с. 41.
- Czubiński, 2012, с. 115—118.
- Bilans wojny polsko-bolszewickiej. Liczba żołnierzy, zabici, ranni i wzięci do niewoli
- Rudolph J. Rummel (1990). Lethal politics: Soviet genocide and mass murder since 1917. Transaction Publishers. с. 55. ISBN . Процитовано 5 березня 2011.
- Chwalba, 2020, с. 306—307.
- Chwalba, 2020, с. 279—281.
- Davies, Norman (1972). White eagle, red star: the Polish-Soviet war, 1919–20. Macdonald and Co. с. 247. ISBN . Процитовано 23 жовтня 2011 — через Google Books.
- Karpus, Zbigniew, Alexandrowicz Stanisław, Waldemar Rezmer, Zwycięzcy za drutami. Jeńcy polscy w niewoli (1919—1922). Dokumenty i materiały (Victors Behind Barbed Wire: Polish Prisoners of War, 1919—1922: Documents and materials), Toruń, Wydawnictwo Uniwersytetu Mikołaja Kopernika w Toruniu, 1995, (пол.).
- наук, Андрій Руккас, кандидат історичних (9 травня 2020). Парад перемоги поляків та українців на Хрещатику: як це було 9 травня 1920. BBC News Україна (укр.). Процитовано 29 травня 2020.
- (11 травня)
- Сироткин Владлен. От «военного коммунизма» к непу. Международная обстановка.— В кн.: Архивы раскрывают тайны…: Междунар. вопросы: события и люди / Сост. Н. В. Попов.— М: Политиздат, 1991.— С. 57.
- Клюев Л. Л. Первая конная Красная армия на польском фронте в 1920 году / Л. Клюев ; с предисл. С. М. Буденного. — М. : Гос. воен. изд-во, 1932. — С. 95.(рос.)
- «Samochody pancerne Wojska Polskiego 1918—1939», Janusz Magnuski, WiS; Warszawa 1993
- Samochod pancerny «Bukowski» Импровизированный бронеавтомобиль
Джерела
- Мельник І. Чудо над Віслою, під Львовом і Замостям // Zbrucz, 15.08.2015.
- Папакін А. Польсько-радянська війна 1919—1920, радянсько-польська війна 1919—1920// Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2011. — Т. 8 : Па — Прик. — С. 392—394. — .
- Новак А. Польско-советские войны XX века. Историографическое memento // Новая Польша. — 2002. — № 10. (рос.)
- Czubiński A. Walka o granice wschodnie Polski w latach 1918—1921. — Opole, 1993.
- Czubiński, Antoni (2012). Historia Polski XX wieku [Історія Польщі XX століття] (пол.). Poznań: Wydawnictwo Nauka i Innowacje. ISBN .
- Chwalba, Andrzej (2020). Przegrane zwycięstwo. Wojna polsko-bolszewicka 1918–1920 [Втрачена перемога: польсько-більшовицька війна 1918–1920] (пол.). Wołowiec: Wydawnictwo Czarne. ISBN .
- Davies, Norman Richard (2003) [1972]. White Eagle, Red Star: the Polish-Soviet War, 1919–20 (вид. New). New York: Pimlico / Random House Inc. ISBN .
Посилання
- Інститут історії України.
- Советско-польская война. (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cyu storinku zaproponovano perejmenuvati na Mozhlivo yiyi potochna nazva ne vidpovidaye normam ukrayinskoyi movi abo pravilam imenuvannya statej u Vikipediyi Poyasnennya prichin i obgovorennya na storinci Vikipediya Perejmenuvannya statej Ne plutati z voyennoyu operaciyeyu Chervonoyi armiyi proti Polshi 1939 roku Polsko radyanska vijna piznya osin 1918 14 lyutogo 1919 18 bereznya 1921 vijna mizh Polskoyu Respublikoyu i Ukrayinskoyu Narodnoyu Respublikoyu z odnogo boku i RSFRR z drugogo u kvitni zhovtni 1920 roku Ce bula sproba radyanskoyi armiyi prorvatisya cherez Polsku respubliku do Nimeckoyi derzhavi shob zahopiti yiyi ta zvidti ponesti socialistichnu revolyuciyu po vsomu svitu Polsko radyanska vijna Zahidnij front Radyansko ukrayinska vijna 1917 1921 Vijna za nezalezhnist Litvi Vgori livoruch Polski tanki Renault FT 1 go polskogo tankovogo polku pid chas bitvi za Dineburg sichen 1920 Nizhche zliva Polski ta ukrayinski vijska na Hreshatiku pid chas Kiyivskogo nastupu 7 travnya 1920 Vgori pravoruch Gnizdo polskogo kulemeta Shvarcloze M 07 12 pid chas serpen 1920 Poseredini Polski oboronni sporudi z kulemetnoyu poziciyeyu bilya Milosni v seli Yanki Bitva pri Varshavi serpen 1920 Znizu livoruch Rosijski v yazni pislya bitvi pri Varshavi Znizu pravoruch Polski okopi v Bilorusi pid chas bitvi na Nimani zhovten 1920 Vgori livoruch Polski tanki Renault FT 1 go polskogo tankovogo polku pid chas bitvi za Dineburg sichen 1920 Nizhche zliva Polski ta ukrayinski vijska na Hreshatiku pid chas Kiyivskogo nastupu 7 travnya 1920 Vgori pravoruch Gnizdo polskogo kulemeta Shvarcloze M 07 12 pid chas serpen 1920 Poseredini Polski oboronni sporudi z kulemetnoyu poziciyeyu bilya Milosni v seli Yanki Bitva pri Varshavi serpen 1920 Znizu livoruch Rosijski v yazni pislya bitvi pri Varshavi Znizu pravoruch Polski okopi v Bilorusi pid chas bitvi na Nimani zhovten 1920 Data piznya osin 1918 14 lyutogo 1919 18 bereznya 1921 2 roki 1 misyac ta 4 dni Misce Ukrayina Bilorus Polsha Litva Rezultat Peremoga Polshi Pripinena radyanska ekspansiya na zahid Radyanska nezdatnist poshiriti komunizm u Yevropi Polskij shidnij kordon zakriplenij za vstanovlenoyu Zahodom liniyeyu Kerzona Pidpisannya Rizkogo miru Teritorialni zmini Polsha vzyala pid kontrol suchasnu Zahidnu Ukrayinu ta Zahidnu Bilorus Kresi v mizhvoyennij Polshi RSFRR vzyala pid kontrol suchasnu shidnu Ukrayinu ta Storoni RSFRR USRR BSRR Polsha UNR BNR Latviya 1920 Komanduvachi Mihajlo Tuhachevskij Yuzef Pilsudskij Simon Petlyura Stanislav Bulak Balahovich en Vijskovi sili Pochatok 1919 50 000 Lito 1920 800 000 950 000 Pochatok 1919 80 000 Lito 1920 bl 1 000 000 Ukrayina 20 000 Rosijski dobrovolci 20 000 Vtrati Vsogo povidomleno 140 000 145 000 nevidomi poraneni ne vklyucheni pribl 60 000 zaginulo pribl 80 000 85 000 zahoplenih Vsogo povidomleno 212 42047 551 zaginulo17 213 KIA30 338 pomerlih vid ran113 518 poranenih 51 351 zahoplenih abo zniklih bezvistiEtapi1 j etap z kvitnya po traven 2 j etap z travnya po serpen 3 j etap z serpnya po zhovten Cej rozdil potrebuye dopovnennya sichen 2013 PereddenZgidno z umovami Varshavskogo dogovoru 1920 roku uryad Yuzefa Pilsudskogo vidmovivsya vid pretenzij poshiryuvatisya do kordoniv Rechi Pospolitoyi 1772 r tobto do pershogo podilu Rechi Pospolitoyi i viznav teritoriyu Nadnipryanskoyi Ukrayini sho bula okupovana bilshovickimi vijskami za UNR Vijskova konvenciya 24 4 1920 mizh UNR i Polsheyu progoloshuvala armiyi oboh derzhav soyuznikami u borotbi za vizvolennya Ukrayini i proti podalshoyi bilshovickoyi ekspansiyi na zahid Nastup polsko ukrayinskih soyuznikiv25 kvitnya 1920 roku ob yednani polsko ukrayinski zbrojni sili 20 tis polskih i 15 tis ukrayinskih voyakiv forsuvali Zbruch 26 kvitnya zajnyali Zhitomir i Korosten i za tizhden boyiv vibili chervonoarmijski pidrozdili iz Zhitomirshini Berdicheva Kozyatina i 7 travnya 1920 roku vstupili u Kiyiv U boyah za ukrayinsku stolicyu vidznachilas 6 ta strilecka diviziya polkovnika Marka Bezruchka She u lyutomu 1920 roku za zgodoyu polskoyi vijskovoyi vladi v misti Lancut pochalosya yiyi formuvannya Do diviziyi pishli ukrayinski voyaki kotri todi perebuvali v polskih taborah polonenih ta internovanih Zabezpechennya vsim neobhidnim zbroyeyu boyepripasami odyagom harchami groshima riznomanitnim vijskovim majnom cilkovito vzyala na sebe polska storona Na pochatku kvitnya u nij nalichuvalos majzhe 2 3 tis voyakiv Popri neveliku chiselnist diviziyu virishili perekinuti na front spodivayuchis otrimati popovnennya na vizvolenih ridnih zemlyah 22 24 kvitnya troma eshelonami diviziya viyihala z Bresta a 1 6 travnya vona vzhe stoyala u Berdichevi Cherven 1920 Nastup polsko ukrayinskih vijsk pidtrimali dvi brigadi Chervonoyi Ukrayinskoyi Galickoyi Armiyi yaki 23 kvitnya perejshli na storonu Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki pid komanduvannyam generala Mihajla Omelyanovicha Pavlenka polske komanduvannya yih nevdovzi internuvalo 27 kvitnya do Mogileva Podilskogo vstupili chastini 2 yi strileckoyi diviziyi polkovnika O Udovichenka Togo zh dnya do Baru Mogilivskogo povitu Podilskoyi guberniyi vstupilo polske vijsko yake obezzbroyilo tretyu brigadu ChUGA V Mihnivci polski vijska otochili pershu brigadu ChUSS Z otochennya u napryamku Kiyeva prorvalisya 2 tis strilciv i starshin Kinna brigada ChUGA otamana E Sheparovicha do 600 shabel z yednalasya z armiyeyu UNR sho perebuvala u Zimovomu pohodi Za inshimi dzherelami galicka brigada otamana E Sheparovicha z yednalasya z armiyeyu UNR 25 kvitnya 3 j Galickij kinnij polk ChUGA Sheparovicha 6 kvitnya povstav proti bilshovikiv zajnyav Tiraspil zvidki virushiv u povstanchij rejd 27 kvitnya Polsko ukrayinski sili vitisnili chervoni zagoni z Malina Tetereva i Chornobilya V cej den v mistah Zhitomiri i Berdichevi perebuvav nachalnik polskoyi derzhavi Yuzef Pilsudskij a v Birzuli Odeskoyi guberniyi vidbuvsya bij Chornih zaporozhciv z zagonom Chervonoyi Armiyi 28 kvitnya polyaki zajnyali liniyu Chornobil Kozyatin Vinnicya rumunskij kordon A potim protyagom dobi projshli 90 km i zupinilis bilya Kiyeva ne zustrivshi niyakogo suprotivu Cogo zh dnya polski vijska vstupili do Kozyatina Radomishlya i Zhmerinki V mistechku Olgopol Olgopolskogo povitu Podilskoyi guberniyi vidbulasya zustrich prem yer ministra UNR I Mazepi z armiyeyu UNR sho perebuvala u Zimovomu pohodi Postala narada komanduyuchih diviziyami otaman Yu Tyutyunnik vid Kiyivskoyi diviziyi otaman A Gulij Gulenko vid Zaporizkoyi diviziyi otaman O Zagrodskij vid Volinskoyi diviziyi nachalnik shtabu polkovnik A Dolud Oskilki prisutnim na naradi she ne bulo vidomo pro pidpisannya Varshavskogo dogovoru i spilnij polsko ukrayinskij nastup na shid pered armiyeyu stoyala zadacha probitisya cherez bilshovickij front yakij prohodiv po liniyi Yampil Zhmerinka Vinnicya dlya z yednannya z novosformovanoyu armiyeyu UNR shob utvoriti regulyarnij antibilshovickij front 1 travnya polske vijsko vstupilo do Fastova Togo zh dnya dijshlo do zitknennya mizh neprimirennimi druzyami Galicke ugrupuvannya pershoyi brigadi sho prosuvalosya u napryamku Kiyeva povtorno otochili i vzyali v polon legioneri polskogo generala Ya Romera Polonenih rozmisheno u Krimskih kasarnyah Vinnici Cogo zh dnya Petlyura pribuv do Proskurova Polska propaganda Plakat iz agitacijnim zaklikom do polskih dobrovolciv kviten 1920 2 travnya Mogiliv Podilskij Podilskoyi guberniyi Vstup do mista 2 yi strileckoyi diviziyi Diyevoyi armiyi UNR Kadri 4 yi strileckoyi brigadi roztashuvalis v Ozarincyah 5 yi strileckoyi brigadi v Yarishevi Zbirnij zagin na choli z polkovnikom P Shandrukom trimav liniyu frontu Yaruga na Dnistri Mervinci Babchinci Moyivka Yampilskogo povitu Podilskoyi guberniyi Berdichiv Berdichivskogo povitu Kiyivskoyi guberniyi Vstup do mista 6 yi strileckoyi diviziyi Diyevoyi armiyi UNR Na chest ciyeyi podiyi v misti vidbuvsya parad i cerkovnij moleben 3 travnya vidbuvsya bij polku Chornih Zaporozhciv armiyi UNR z chastinami Chervonoyi armiyi za m Tulchin Braclavskogo povitu Podilskoyi guberniyi Vstup Kiyivskoyi diviziyi armiyi UNR do Vapnyarki Volinskoyi diviziyi do Krizhopolya ta polskih vijsk do Biloyi Cerkvi ta Rokitnogo pid Kiyevom 4 travnya Yampil Yampilskogo povitu Podilskoyi guberniyi Vstup do mista Donskogo kinnogo polku sotnika M Frolova sho vhodiv do skladu 2 yi strileckoyi diviziyi armiyi UNR 5 travnya Ukrayinsko polski vijska vstupili v boyi za misku mezhu Kiyeva Cogo zh dnya v s Pisarivka Yampilskogo povitu Podilskoyi guberniyi stalasya zustrich polku Chornih Zaporozhciv armiyi UNR sho perebuvala v Zimovomu pohodi z roz yizdom Donskogo kinnogo polku sotnika M Frolova B Monkevich datuye cyu zustrich 6 travnya 6 travnya Spilni sili zajnyali Bilu Cerkvu Togo zh dnya vidbulosya zavershennya Zimovogo pohodu armiyeyu UNR v rajoni Yampolya roz yizd chornoshlichnikiv zustrivsya z roz yizdom 3 yi Zaliznoyi diviziyi yaka nastupala iz zahodu ta sil Pidlisivka Ketrosi Duh armiyi pidnyavsya nastrij neopisuyemij Nezvazhayuchi na strashnu vtomu armiya znovu gotova jti na voroga zgaduvav politichnij referent UNR Vasil Sovenko M Omelyanovich Pavlenko datuye zavershennya Zimovogo pohodu 5 travnya Za danimi gazeti Hvilya z yednannya armiyi UNR z vijskovimi chastinami stalosya 5 travnya Za danimi gazeti Kievskie novosti ce vidbulosya 8 travnya Antonij Listovskij ta Simon Petlyura na bilshovickomu fronti 6 travnya vidbuvsya vstup do Kiyeva polskogo patrulya legkih kinnotnikiv z grupi polkovnika Yu Ribaka yaki na tramvayi z Pushi Vodici doyihali do centru mista Hreshatika i povernulis nazad Pershi polski roz yizdi z yavilisya v Kiyevi she 5 travnya na zahidnij okrayini mista u Svyatoshino blizko 7 godini ranku Za inshimi danimi roz yizd legkoyi kinnoti popryamuvav na pivnichne peredmistya Kiyeva Kurenivku 7 travnya ukrayinsko polski vijska zvilnili Kiyiv chastini ChA vtekli z mista vstupili kavalerijski chastini vijska polskogo Zgidno z nakazom nachalnika Polskoyi derzhavi Yu Pilsudskogo polska armiya zupinila nastup osyagnuvshi liniyu Bila Cerkva Tarasha Skvira Lipovec Nemiriv Braclav Vapnyarka Yaruga na Dnistri 8 travnya v Kiyiv uvijshla polska pihota 9 travnya vidbuvsya spilnij parad polsko ukrayinskih vijsk na Hreshatiku yakij prijmav komanduyuchij polskoyu armiyeyu general E Ridz Smigli Parad zamikala 6 a diviziya Diyevoyi armiyi UNR pid komandoyu polkovnika M Bezruchka Dokladnishe Parad peremogi na Hreshatiku 1920 Togo zh dnya soyuznicki sili vstupili v Braclav i Tulchin Prodovzhuvalisya boyi chastin polskogo vijska 6 go pihotnogo polku legioneriv z chastinami Chervonoyi armiyi za livoberezhnu chastinu Kiyeva Darnicyu 10 travnya polski vijska vstupili do Rzhisheva Zaporizka diviziya Diyevoyi armiyi UNR roztashuvalas v s Verbka i s Olshanki Letichivskogo povitu Podolskoyi guberniyi Mihajlo Kalinin ta Lev Trockij vitayut vijska Chervonoyi Armiyi Polsko radyanska vijna Nastup Chervonoyi Armiyi 11 travnya komanduyuchij polskoyu armiyeyu ta v o komendanta Kiyeva general E Ridz Smigli ogoloshuye pro zaprovadzhennya voyennogo stanu suchasno povidomlyalosya sho na teritoriyi kolishnoyi Kiyivskoyi guberniyi na pivnich vid richki Rosi Zhitomirskogo povitu kolishnoyi Volinskoyi guberniyi vijskovi ta privatni osobi za karni prostupki yak to dezertirstvo povstannya maroderstvo shpigunstvo grabunki psuvannya zaliznic telefoniv telegrafiv karatimutsya vijskovo polovim sudom cherez rozstril abo povishennya Togo zh dnya povidomlyalosya sho koliya Kiyiv Fastiv Popelnya Kozyatin Vinnicya Zhmerinka znahodilas v rukah polskoyi armiyi dilnicya vid Zhmerinki do Vapnyarki v rukah chastin armiyi UNR uvecheri bilshovickij aeroplan skinuv 2 bombi na vijskovij sklad v Darnici ta na lancyugovij mist pid nich zbrojna borotba na livomu berezi Dnipra zavershilasya vidstupom chastin Chervonoyi armiyi z pid Brovariv 12 travnya vidbulosya potuzhne povstannya u Krivomu Rozi yake ocholiv otaman Stepovij Blakitnij 22 richnij meshkanec s Gannivka Krivorizkogo povitu Kostyantin Pestushko 15 travnya polski sili vstupili v Gajsin 12 31 travnya Provedennya mobilizaciyi v Mogilivskomu Yampilskomu i chastini Novo Ushickogo povitu do Diyevoyi armiyi UNR Na 1 chervnya vona skladalas z 955 starshin ta 8180 kozakiv Protyagom cogo chasu na fronti jshli pozicijni boyi bo polyaki distavshis do kordoniv 1772 roku ne hotili prodovzhuvati nastup a sili Diyevoyi armiyi UNR buli zamali dlya samostijnogo vistupu 31 travnya do polonenih galichan pershoyi brigadi zvernulisya predstavniki S Petlyuri z propoziciyeyu zapisuvatisya do povstanskoyi armiyi UNR dlya uchasti v polsko radyanskij vijni Z 2400 polonenih do povstanskoyi armiyi zapisalosya lishe 330 Sotni galichan yaki zalishilis u bilshovickih Dvanadcyatij ta Chotirnadcyatij armiyah buli vidpravleni u v yaznici Kiyeva Harkova Odesi Kozhuhivskij konctabir pid Moskvoyu ta u Solovecki tabori Tak v Kiyevi v chervni prokotilasya hvilya masovih areshtiv sichovih strilciv i starshin Represij zaznali Polovij shtab Kish 1 yi brigadi ChUSS kursanti shkoli chervonih starshin zapasni kureni j tilovi pidrozdili sho dislokuvalisya u misti Zagalom u Kiyevi narahovuvalosya 1200 galichan 150 z yakih pid suvoroyu ohoronoyu vidkonvojovano do Moskvi Uspishnij nastup na Kiyiv ne sprichiniv vsenarodnogo antibilshovickogo povstannya na yake tak rozrahovuvav golova Direktoriyi UNR Simon Petlyura Povstansko partizanski zagoni u Pravoberezhnij Ukrayini gromili ne tilki bilshovicki ale j polski vijskovi chastini Vidstup polskih vijsk z KiyevaKontrnastup bilshovikivDokladnishe Kiyivska operaciya RSChA 1920 Pri rozglyadi pitannya pro nastup Chervonoyi armiyi na Varshavu u CK RKP b buli sumnivi shodo jogo docilnosti prichomu golova Radnarkomu V Ulyanov buv rishuche za te shob iti Perevazhila poziciya forsovanogo pohodu na Polshu pislya urochistogo zapevnennya L Trockogo sho do 16 serpnya vin zahopit ne tilki Varshavu ale j Vilne misto Dancig shob peretnuti shlyahi postachannya armiyi Pilsudskogo vijskovim sporyadzhennyam vid krayin Antanti Dokladnishe Bilorus u polsko radyanskij vijni 14 travnya v Bilorusi pochavsya nastup radyanskogo zahidnogo frontu Odnochasno prodovzhuvavsya ukrayinsko polskij nastup i okremi polski chastini 15 travnya vstupili do Gajsina 15 24 travnya vidbuvalisya pozicijni boyi Diyevoyi armiyi UNR z chastinami Chervonoyi armiyi za selisha Ketrosi Pidlisivka Grushka Pershu sprobu kontrnastupu bilshovikiv na terenah Ukrayini 29 31 travnya bulo vidbito u bitvi pid Volodarkoyu Vzhe 2 chervnya chervoni vijska vstupili do Krizhopolya todi zh vidbuvsya bij bilya Borispolya 5 chervnya kinna armiya S Budonnogo prorvala front u rajoni Kaniv Bila Cerkva Protyagom 7 10 chervnya Chervona armiya zajmaye Berdichiv Zhitomir Bilu Cerkvu Fastiv Vasilkiv Gostomil Chornobil 12 chervnya 3 ya polska armiya polishaye Kiyiv Pislya bitvi pid Borodyankoyu buli vzyati Borodyanka Teteriv Braclav Gajsin Nemiriv Yampil Serpen 1920 Cherez misyac boyiv z pochatku nastupu bilshovicke komanduvannya zoseredilo proti ob yednanih polsko ukrayinskih vijsk chimali vijskovi sili Chervnevij nastup vijsk Pivdenno Zahidnogo frontu 40 tis bagnetiv i shabel zabezpechiv perehid iniciativi do bilshovikiv V drugij polovini chervnya buli vzyati Vinnicya Zhmerinka Korosten Novograd Volinskij Nastup bilshovikiv prodovzhivsya i v lipni 4 lipnya vzyate Rivne a nastupnogo dnya mistechko Bar na Vinnichchini 10 lipnya u Spa Belgiya prem yer ministr Polshi S Grabskij pidpisav dogovir zgidno z yakim uryad Polshi pogodzhuvavsya zi shidnoyu liniyeyu kordonu viznachenoyu deklaraciyeyu Verhovnoyi Radi Antanti vid 8 grudnya 1919 r t zv liniya Kerzona ta zobov yazuvavsya prijnyati bud yake rishennya Antanti shodo majbutnogo statusu Shidnoyi Galichini Na cej den Diyeva armiya UNR trimala antibilshovickij front na liniyi Kitajgorod Furmanivka Gumenci Verbka Kormilche Lyanckorun Stara Guta Vishnivchik 11 lipnya u Londoni Velika Britaniya ministr zakordonnih sprav Velikoyi Britaniyi lord Dzh Kerzon v zaproshenni radyanskij Rosiyi vzyati uchast u Londonskij konferenciyi okresliv shidni kordoni Polskoyi respubliki yaki vidpovidali uhvali Verhovoyi Radi Antanti vid 8 grudnya 1919 r Grodno Valivka Nemiriv Brest Litovskij Dorogusk Ustilug na shid vid Grubeshova cherez Kriliv na zahid do Ravi Ruskoyi na shid vid Peremishlya do Karpat Cya liniya kordonu otrimala nazvu liniya Kerzona 12 lipnya chervoni chastini zajnyali Kam yanec Podilskij Togo zh dnya u Londoni lord Dzh Kerzon napraviv radyanskomu uryadu v Moskvu notu z vimogoyu pripiniti nastup Chervonoyi armiyi U Stanislavovi such Ivano Frankivsk na zasidanni RNM UNR bulo virisheno vvazhati docilnoyu evakuaciyu uryadu UNR za mezhi Shidnoyi Galichini ta neobhidnim postijne perebuvannya chleniv Radi narodnih ministriv pri armiyi UNR 14 lipnya chastini Diyevoyi armiyi UNR perepravilas na zahidnij bereg Zbrucha Chervona armiya vstupila do Lucka ta Sarn chervnevij nastup Chervonoyi Armiyi mapa radyanskoyi istoriografiyi 15 lipnya soyuzniki polyaki virishili skoristatisya chervonim nastupom i pozbutisya ukrayinskoyi prisutnosti v Stanislavovi Vidbulosya terminove zasidannya RNM UNR na yakomu uhvaleno visloviti protest uryadu Polskoyi respubliki proti vimogi predstavnikiv miscevoyi polskoyi vladi do uryadu UNR negajno zalishiti Stanislaviv Vnochi polska vijskova vlada za rozporyadzhennyam nachalnika shtabu Dovudstva lvivskogo Generalnogo okrugu polkovnika Tulle zdijsnila aresht ministriv UNR z metoyu yih nasilnickoyi evakuaciyi vglib Polshi O 9 godini ranku eshelon z zaareshtovanimi ukrayinskimi uryadovcyami pid posilenim konvoyem polskih soldat bulo vidpravleno do Tarnova Togo zh dnya Galrevkom u svoyij pershij deklaraciyi progolosiv utvorennya suverennoyi Galickoyi Socialistichnoyi Radyanskoyi Respubliki GSRR Z oglyadu na posilennya radyanskogo nastupu v seredini lipnya Diyeva armiya UNR bula podilena na tri grupi pivnichnu grupu general horunzhogo O Udovichenka Tretya Zalizna diviziya ta 4 ta Kiyivska diviziya serednyu grupu gen Zagrodskogo serednya grupa 1 yi Zaporizkoyi diviziyi ta 2 ga Volinska diviziya ta pravu grupu 5 tu Hersonsku diviziyu 16 lipnya radyanskij uryad RSFRR zaproponuvav polskomu uryadu rozpochati mirni peregovori obicyayuchi navit vidstupiti vid liniyi Kerzona na korist Polshi Ostannij odnak vrahuvavshi zminu vijskovogo spivvidnoshennya na fronti vidmovivsya vid peregovoriv 19 lipnya chastini Chervonoyi armiyi perejshli na zahidnij bereg r Zbruch Pislya upertih boyiv iz chastinami Diyevoyi armiyi UNR chastini Chervonoyi armiyi povernulis na shidnij bereg r Zbruch 20 lipnya na pivnichnomu krili nastupu Chervona armiya zajnyala Vilno U kinci lipnya uryad radyanskoyi Ukrayini i komanduvannya Pivdenno Zahidnogo frontu domoglisya vid Moskvi dozvolu na sformuvannya novih galickih zagoniv iz strilciv i starshin yaki perebuvali u konctaborah Rosiyi 23 lipnya v Moskvi bula ozvuchena nota narkoma inozemnih sprav RSFRR G V Chicherina ministru inozemnih sprav Polshi Ye Sapezi pro zgodu negajno rozpochati mirni peregovori 24 lipnya chastini Chervonoyi armiyi perejshli na zahidnij bereg r Zbruch Z 24 lipnya po 20 serpnya provadilasya Lvivska operaciya vijsk Pivdenno Zahidnogo frontu Chervonoyi armiyi chastini XIV i Pershoyi Kinnoyi armij v rezultati yakoyi z 52 povitiv Shidnoyi Galichini bulo povnistyu zajnyato 14 4 poviti chastkovo 25 lipnya zgidno z deyakimi dzherelami 24 lipnya Persha kinna armiya komand Semen Budonnij zahopila Brodi a 26 7 chervonoarmijski chastini zahopili Ternopil v inshih dzherelah 27 lipnya Cogo zh dnya u boyu pid Sidorovom Okrema kinna diviziya armiyi UNR rozbila bilshovicku kinnotu i dva polki pihoti 27 lipnya chastini Diyevoyi armiyi UNR perejshli na zahidnij bereg r Seret do rajonu Dzhurina Na teritoriyi vlasne Polshi zajnyali fortecyu Osovec teperishnye Pidlyaske voyevodstvo Togo zh dnya z Varshavi nadislana telegrama nachalnika Genshtaba polskoyi armiyi generala T Rozvadovskogo golovnomu komanduvannyu Chervonoyi armiyi pro napravlennya 30 lipnya parlamentariv do rajonu Brest Litovsk Baranovichi dlya peregovoriv Radyanska propaganda Plakat Chim zakinchitsya panska zatiya 1920 28 lipnya chervonoarmijski zagoni vstupili v Chortkiv ta Bilostok 29 lipnya polyakami pri pidgotovci do mozhlivogo radyanskogo napadu utvorene vijskove gubernatorstvo Varshavske 30 lipnya marionetkovij Timchasovij revolyucijnij komitet Polshi Polrevkom perebuvayuchi v bronepotyazi za liniyeyu chervonogo frontu v Bilostoku ogolosiv Manifest do polskogo lyudu robochogo mist i sil v yakomu ogolosiv pro utvorennya polskoyi radyanskoyi respubliki 31 lipnya sili Chervonoyi armiyi zajnyali Brest Togo zh dnya V Zatonskij nadislav J Stalinu i S Kosioru telegramu z prohannyam priskoriti vidpravku do 14 yi armiyi galichan iz Moskvi Omska Kazani Turkestanu j Sibiru a takozh 44 u strilecku diviziyu v yakij voyuvav galickij polk Zagalom protyagom misyacya Chervona Armiya zajnyala 17 povitovih mist 48 mistechok i bilshe tisyachi sil Galichini 1 8 1920 u Ternopoli bulo progolosheno utvorennya Galickoyi Socialistichnoyi Radyanskoyi Respubliki Nasilni rekviziciyi sho provodili bilshoviki u selah opodatkuvannya gospodarstv za nacionalnoyu oznakoyu teror agentiv ChK viklikali oburennya sered naselennya sho znachno uskladnilo situaciyu dlya nastupayuchih radyanskih chastin 1 serpnya Polskij uryad vidav nakaz pro pripinennya oboroni forteci Lomzha ce vidkrilo chervonoarmijcyam shlyah na Varshavu 3 serpnya ministr zakordonnih sprav Velikoyi Britaniyi u noti do uryadu RSFRR pogrozhuvav vidkritim vtruchannyam Velikoyi Britaniyi u vijnu na boci Polskoyi respubliki yaksho Chervona armiya prodovzhuvatime nastup na etnichni polski zemli 5 serpnya z Varshavi vidpravlena nota ministra inozemnih sprav Polskoyi respubliki Ye Sapegi narodnomu komisaru inozemnih sprav RSFRR G V Chicherinu pro gotovnist nadislati do Minska predstavnikiv dlya vedennya mirnih peregovoriv Togo zh dnya ozvuchena nota radyanskoyi delegaciyi v Londoni prem yer ministru Velikoyi Britaniyi pro gotovnist uryadu RSFRR vesti pryami mirni peregovori z Polskoyu respublikoyu prichomu radyanskij uryad buv gotovij dati Polshi kordoni vigidnishi nizh ce zrobila britanska komisiya 6 7 serpnya uryad RSFRR ne pripinyayuchi nastupu nadislav uryadu Polskoyi respubliki dvi telegrami z propoziciyami rozpochati mirni peregovori 6 16 serpnya Okremij kinnij polk Diyevoyi armiyi UNR zoseredzhuvavsya v rajoni Monastirisk strimuyuchi nastup 7 serpnya ministr zakordonnih sprav Polskoyi respubliki nadislav do uryadu RSFRR telegramu v yakij bulo vislovleno gotovnist Varshavi prijnyati propoziciyu Moskvi pro vidpravlennya predstavnikiv u Minsk dlya vedennya peregovoriv pro umovi miru i peremir ya U vidpovid ministr zakordonnih sprav RSFRR zayaviv sho radyanskij uryad napravit svoyih delegativ u Minsk 11 serpnya Togo zh 7 serpnya viddano nakaz 6 j strileckij diviziyi Diyevoyi armiyi UNR zahishati misto Holm Polska respublika 9 serpnya britanski organizaciyi robitnikiv reaguyuchi na zayavu prem yer ministra vid 5 serpnya ogolosili pro namir pochati zagalnij strajk yaksho uryad Velikoyi Britaniyi ogolosit vijnu Radyanskij Rosiyi Togo zh dnya vidbuvsya vstup do Buchacha chastin Chervonoyi armiyi Lvivska operaciya16 serpnya chastini Chervonoyi armiyi forsuvali r Zahidnij Bug mizh Kam yankoyu i Buskom i rushili u napryamku Lvova Pancirnik Bukowski pidgotovlenij dlya oboroni Lvova vidpovidno do kreslen majora Ossoriyi Bukovskogo 17 serpnya na okolici Zadvir ya Buskij rajon v boyu t zv Polski Fermopili grupa lvivskih dobrovolciv pid komanduvannyam kapitana Boleslava Zajonchkovskogo zatrimala nastup Chervonoyi armiyi Semena Budonnogo bilshist oboronciv zaginulo 318 osib chastina z nih pohovana u bratskij mogili v Zadvir yi chastina na lvivskomu vijskovomu kladovishi Orlyat sho na Lichakivskomu cvintari Oborona Zadvir ya zupinila nastup bilshovikiv na Lviv Togo zh dnya Chervona armiya vstupila v Zboriv 18 19 serpnya chastini Chervonoyi armiyi forsuvali r Dnister perervavshi zv yazok Diyevoyi armiyi UNR z 6 yu polskoyu armiyeyu i cogo zh dnya Hodoriv ta Mikolayiv sho na Lvivshini zajnyali chastini Chervonoyi armiyi 19 24 serpnya chastini Diyevoyi armiyi UNR trimali front vid rumunskogo kordonu do m Yezupolya po r Bistrici cherez Stanislaviv suchasn Ivano Frankivsk do m Nadvirnoyi 20 serpnya chastini Chervonoyi armiyi radyanskogo Pivdenno Zahidnogo frontu pid kerivnictvom Oleksandra Yegorova perejshli r Zahidnij Bug vstupili do m Rava Ruska z namirom uvijti do Lvova ale buli vidkinuti polskoyu armiyeyu u napryamku Zamostya Grubeshova Togo zh dnya chervonoarmijci vstupili do Zhidacheva ta Zhuravna Diyeva Armiya UNR vidrizana vid polskoyi armiyi 21 25 serpnya pri nablizhenni chervonogo frontu zirvalosya zbrojne protipolske povstannya selyan Lavochnogo Slavska Pereginska Osmoloda Pidlyutogo Sokolivskogo i Dolinskogo povitiv pid kerivnictvom F Bekesha Vijska i policiya Polshi zhorstoko pridushili vistup 22 serpnya Chervona armiya namagalasya zdijsniti nastup na m Nizhniv ovoloditi yakim yim tak i ne vdalosya 24 serpnya chastini Chervonoyi armiyi perejshli r Dnister i rushili u napryamku m Gorodenka Chastinami 5 yi Hersonskoyi diviziyi Diyevoyi armiyi UNR yih bulo vidkineno na shidnij bereg r Dnister Diyeva armiya UNR trimala liniyu frontu vid rumunskogo kordonu po Dnistru do Nizhniva na zahid na Tismenicyu i Hriplin po Bistrici Nadvirnyanskij do Nadvirnoyi Kinna diviziya zalishalasya v rajoni Komarivka Viktoriv na pivnich vid Stanislavova Shtab Diyevoyi Armiyi znahodivsya v Otiniyi stavka Golovnogo otamana vijsk UNR na st Matiyivka na shid vid Kolomiyi 25 serpnya pislya boyu vidbuvsya vstup do mista Tismenicya Okremoyi Kinnoyi diviziyi ta Kiyivskoyi diviziyi Diyevoyi armiyi UNR 26 serpnya chastini Diyevoyi armiyi UNR forsuvali Dnister bilya Nizhniva i prosunulis na Rogatin i Pidgajci Togo zh dnya v hodi nastupu na Lviv chervonoarmijski pidrozdili zajnyali Peremishlyani 27 serpnya v Nizhniv priyihali Golovnij otaman vijsk UNR Simon Petlyura i komandarm M Omelyanovich Pavlenko na oglyad Diyevoyi armiyi UNR Togo zh dnya chastini Diyevoyi armiyi UNR forsuvali r Dnister i rushili u napryamku na m Galich 28 serpnya vidbulasya sproba nastupu chervonoarmijciv poblizu sela Komarivka na tili 8 yi brigadi 3 yi Zaliznoyi armiyi Ataku vidbito zaginuv sotnik Tihin Hilyuk 29 serpnya chastini Diyevoyi armiyi UNR vstupili do mistechka Korostyatin Avantyurnij shturm micno ukriplenogo Lvova jogo boronilo 7 pihotnih divizij 6 bronepoyizdiv 50 bojovih litakiv na yakomu tak napolyagav chlen Revvijskradi Pivdenno Zahidnogo frontu Josip Stalin znekroviv Pershu kinnu armiyu Pro lvivsku tragediyu majbutnij gensek CK VKP b shvidko zabuv zvalivshi vsyu provinu za porazku na polskomu fronti na komanduyuchogo Zahidnim frontom Mihajla Tuhachevskogo Uzhe 30 serpnya chastini Diyevoyi armiyi UNR vstupili do mista Galich Divo na VisliPislya Varshavskoyi bitvi Polski soldati pokazuyut zahopleni radyanski bojovi prapori Dokladnishe Varshavska bitva 1920 Plan Tuhachevskogo peredbachav forsuvannya Visli v nizhnij techiyi i ataku na Varshavu z zahodu Odniyeyu z cilej cogo zadumu bulo vidhilennya napryamu udaru radyanskih vijsk i shvidkij vihid do nimeckogo kordonu sho malo prishvidshiti peremogu radyanskoyi vladi v Nimeckij derzhavi 10 serpnya radyanskij Tretij kavalerijskij korpus Gaya Dmitrovicha Gaya Bzhishkyana podolav Vislu na pivnich vid Varshavi 12 serpnya Yuzef Pilsudskij pokinuv Varshavu ta pribuv v Pulavi de znahodilasya stavka polskogo Generalnogo shtabu Pered vidbuttyam vin peredav prem yeru Vincentu Vitosu svoye prohannya pro vidstavku z posad Nachalnika derzhavi ta Golovnokomanduvacha motivuyuchi tim sho v situaciyi yaka sklalasya Polsha mozhe pokladatisya lishe na dopomogu Antanti kotra vimagala vidstavki marshala prote prem yer ministr vidstavki ne prijnyav Plan Tuhachevskogo peredbachav perejti Vislu v nizhnij techiyi i atakuvati Varshavu z zahodu 13 serpnya dvi strilecki diviziyi RKKA vdarili pid Radiminom za 20 25 km vid Varshavi 3 tya Volodimira Lazarevicha i 16 ya Mikoli Solloguba peremogli opir 11 yi polskoyi diviziyi polkovnika Boleslava Yazvinskogo ta ovolodili mistom Po comu odna diviziya rushila na Pragu pravoberezhna chastina Varshavi a druga rushila napravo do Neporenta i Yablonki Polski sili vidijshli na drugu liniyu oboroni Cherez vijnu v samij stolici inozemni diplomati spishno pereyihali z Varshavi do Lodzya Pidtverdzhennyam tomu sho radyanske vijskove komanduvannya zokrema M Tuhachevskij S Budonnij ta K Voroshilov ne zbiralosya zupinyatisya na dosyagnutomu sluguye telegrama nadislana v seredini serpnya 1920 r Kongresu Kominternu u yakij dvoye ostannih pisali sho konarmijci ne vkladut shabli u pihvi poki nad Varshavoyu Berlinom Parizhem i Londonom ne zamajoryat chervoni prapori 16 serpnya pochavsya kontrudar polskih sil z miscya zoseredzhennya na richci Vepr polski sili zim yali Mozirsku grupu Tihona Hvesina 16 yi radyanskoyi armiyi z metoyu peretnuti na drugij den spoluchennya radyanskih armij po shose Varshava Brest 17 serpnya Chervona armiya vidstupaye u napryamku Zamostya Lyublin 20 serpnya komanduvach 1 yi Kinnoyi armiyi Budonnij vikonav napoleglivo povtoryuvanij nakaz golovnokomanduyuchogo Chervonoyi armiyi Sergiya Kamenyeva shodo vzyattya shturmom Lvova i kontrudaru vijsk Tuhachevskogo pid Varshavoyu Togo zh dnya v rajoni Zamostya 6 ta strilecka diviziya Diyevoyi armiyi UNR uspishno vidbila chastini Chervonoyi armiyi 22 serpnya stalasya peremoga polskih vijsk v bitvi u Bilostoci cilodennij bij 1 go polku pihoti legionovoyi i vidstupayuchih z pid Varshavi reshtok 16 yi radyanskoyi armiyi ta okremih viddiliv 3 yi armiyi v hodi yakogo kilka raziv misto perehodilo z ruk v ruki zastosovuvalisya pancerni potyagi Pid Zamostyam Shosta Sichova diviziya Armiyi UNR razom z Diviziyeyu Morskoyi pihoti UNR spilno z polskimi chastinami ostatochno rozgromila budonivski pidrozdili Nastup radyanskih vijsk na Varshavu postupovo zgasav Pid Varshavoyu polsko ukrayinski sili vtratili blizko 14 500 voyakiv radyanski do 25 000 Vidchutnoyi porazki vid ukrayinskih vijsk u rajoni Galicha Buchacha Chortkova zaznala bilshovicka Chotirnadcyata armiya Reorganizovana u veresni zhovtni Armiya UNR zbilshilas iz dvoh divizij do shesti Persha pid komanduvannyam generala Andriya Gulogo Gulenka Druga generala Oleksandra Zagrodskogo Tretya generala Oleksandra Udovichenka Chetverta polkovnika Yuriya Tyutyunnika P yata polkovnika Andriya Doluda Shosta generala Marka Bezruchka Diviziyi pidlyagali shtabovi Shostoyi polskoyi armiyi generala Yana Romera 25 serpnya radyanski vijska ostatochno vidkinuti vid Varshavi Togo zh dnya v hodi kontrnastupu litovski vijska zajnyali Vilno Krah Galickoyi SRR buv sprichinenij ne tilki vijskovoyu miccyu polsko ukrayinskih chastin ale j forsovanimi diyami Radnarkomu i Galrevkomu spryamovanimi na realizaciyu livackogo lozunga RKP b shodo perenesennya socialnoyi revolyuciyi i Radyanskoyi vladi u Yevropu Pro ce 23 8 1920 golova Galrevkomu V Zatonskij dopovidav Volodimiru Leninu Vse jshlo stihijno Stihiya sprava horosha koli revolyuciya vinikaye samochinno ale nabagato girshe koli yiyi neobhidno nasadzhuvati zzovni Vidstup Chervonoyi armiyi26 serpnya chastini Chervonoyi armiyi z pid Varshavi vidijshli na liniyu Grodno Volkovisk Kobrin Volodimir Volinskij 31 serpnya stalasya peremoga polskoyi 1 yi kinnoyi diviziyi 1500 kinnotnikiv nad radyanskoyu 1 yu Kinnoyu armiyeyu 17 500 pid Komarovom Osadoyu Lyublinske voyevodstvo pri bezladnomu vidstupi u polskih sil 300 vbitih ta poranenih u chervonoarmijciv zniklih bezvisti blizko 4000 4 veresnya vidbulasya chergova sproba chervonoarmijciv forsuvati Dnister pid selom Meduha pri yiyi vidbitti zaginuv Hmelenko Grigorij Gric komandir Bogdano Doroshenkivskogo kurenya 1 yi Zaporozkoyi diviziyi 4 7 veresnya 6 ta strilecka diviziya Diyevoyi armiyi UNR zi stanciyi Krasnostav Polska respublika virushila chotirma eshelonami do armiyi UNR cherez Lyublin Peremishl Lviv Strij Stanislaviv 7 veresnya pislya posilennya ta peregrupuvannya chastini Diyevoyi armiyi UNR forsuvali Dnister na kordoni teperishnih Ivano Frankivskoyi ta Ternopilskoyi oblastej 11 veresnya pochavsya nastup na Volin 3 yi polskoyi armiyi pid provodom generala V Sikorskogo V Tarnovi projshlo zasidannya RNM UNR na yakomu Golovnij otaman vijsk UNR S Petlyura zvernuvsya do ministriv UNR zi svoyimi pobazhannyami v zv yazku z kontrnastupom armiyi UNR uryad mav virishiti formu vladi v odibranih u voroga miscevostyah poryadok yiyi vidnovlennya pitannya dopomogi armiyi 14 veresnya provodilasya koncentraciya ukrayinskih vijsk u mistechku Nizhniv polku Chornih Zaporozhciv 6 yi strileckoyi diviziyi Volinskoyi diviziyi 15 veresnya chastini 6 yi polskoyi armiyi vstupili do mista Volodimir Volinskij Togo zh dnya u Stanislavovi projshlo zasidannya RNM UNR na yakomu uhvaleno zakon Pro mobilizaciyu v zvilnenih vid voroga nashoyu armiyeyu povitah UNR dlya dopovnennya armiyi Pid vechir pochavsya zagalnij nastup Diyevoyi armiyi UNR na liniyi antibilshovickogo frontu Chastini armiyi forsuvali r Dnister v rajonah Yezupolya Nizhneva i Gorodenki dlya nastupu na Buchach Chortkiv Terebovlyu dlya zvilnennya Podillya U Monastiriskah vzhe vvecheri vidbuvsya vrochistij vstup pid surmi i She ne vmerla Ukrayina do mista 6 yi strileckoyi diviziyi Diyevoyi armiyi UNR Protyagom 16 20 veresnya polski ta ukrayinski vijska vidvojovuyut Kovel Borshiv Gusyatin Terebovlyu Chortkiv Prosuvayuchis v napryamku do Hmelnickogo berut Rivne Dubno Luck Ternopil ta Zbarazh 20 28 veresnya u hodi bitvi nad Nimanom polski sili rozbili radyanskih vtrati ostannih sklali do 40 000 28 veresnya ukrayinski sili vibili RKKA z mista Starokostyantiniv 30 veresnya z Zhmerinki 1 3 zhovtnya zajnyali Letichiv 3 zhovtnya zajnyali mistechko Nova Ushicya prote vzhe 4 zhovtnya chervonoarmijci znovu uvijshli u Letichiv 10 zhovtnya Chervona armiya uvijshla v Korosten 25 veresnya vidbuvayutsya ukrayinsko radyanski boyi za Proskuriv Naslidkom visnazhenosti frontu sili pochali virivnyuvatisya 7 zhovtnya Chervona armiya zajnyala Olevsk 10 zhovtnya chervonoarmijci uvijshli v Korosten Odnache ukrayinski sili she spromoglisya 13 zhovtnya ovoloditi mistechkom Yaltushkiv 14 zhovtnya v zv yazku z pidpisannyam dogovoru pro peremir ya nachalne komanduvannya 6 yi polskoyi armiyi dlya zahistu armiyi UNR vid napadu bilshovikiv tayemno nakazalo na 17 zhovtnya zajnyati polskim chastinam Novu Ushicyu Vankivci Derazhnyu Letichiv Novu Sinyavu Novokostyantiniv Staru Sinyavu Ostropol Polski chastini ne povinni buli vstupati u bij iz Chervonoyu armiyeyu ta mali znahoditisya ne dali 8 km za ukrayinskim frontom She do chasu pidpisannya Rizkogo mirnogo dogovoru vechora 19 zhovtnya 1919 r sili Diyevoyi armiyi UNR vizvolili v kontrnastupi po shidnomu beregu richki Murafa odnojmenne mistechko Murafa Peremovini ta peremir yaRizkij mir Peremovini pochalisya vzhe 17 serpnya v rozpal Varshavskoyi bitvi v Minsku pershe plenarne zasidannya mirnoyi konferenciyi za uchastyu predstavnikiv Polskoyi respubliki radyanskoyi Rosiyi ta USRR do skladu radyanskoyi delegaciyi vhodili K H Danishevskij golova P G Smirdovich M O Skripnik chleni F F Novickij V Ye Garf eksperti do skladu polskoyi delegaciyi Ya Dombskij golova N Barlickij S Grabskij V Kernik A Listovskij M Myechkovskij K Olshovskij L Vashkevich M Vihlinskij V Vrublevskij chleni K Stamirovskij F Perl L Albert Sh Rundshtejn S Kauzik eksperti Radyanska delegaciya zachitala tekst svoyeyi deklaraciyi v yakij viklala umovi peremir ya i osnovni polozhennya preliminarnogo miru z Polsheyu Rozrobku umov reglamentu pislya obminu ponovazhennyami bulo virisheno peredati specialno utvorenij komisiyi 19 serpnya v Minsku projshlo druge plenarne zasidannya Zasluhano tekst polskoyi deklaraciyi pro umovi peremir ya z RSFRR delegaciyu cikavili pravovi vidnosini mizh RSFRR i USRR z yasuvalosya sho USRR ne ye skladovoyu Rosiyi a ye nezalezhnoyu derzhavoyu Zasluhano osnovni polozhennya peremir ya visuneni radyanskoyi delegaciyeyu viznannya nezalezhnosti Polskoyi respubliki vidmova vid kontribucij shidnij kordon Polshi zbigavsya z liniyeyu Kerzona vid 11 lipnya z uhilom na korist Polshi v rajoni Bilostoka i Holma obmezhennya chiselnosti zbrojnih sil Polshi do 50 tis cholovik provedennya Polsheyu politichnoyi i vijskovoyi amnistiyi povernennya Ukrayini i Bilorusi rekvizovanogo Polsheyu majna i inventarya nadilennya uryadom Polskoyi respubliki selyan i batrakiv zemleyu nadannya RSFRR i USRR prava vilnogo tranzitu cherez Polsku respubliku i volodinnya RSFRR zaliznichnoyu dilyankoyu Volkovisk Bilostok Grayevo 23 serpnya projshlo tretye plenarne zasidannya za uchastyu delegacij z Polskoyi respubliki radyanskoyi Rosiyi ta USRR Polska delegaciya Rosiya namagayetsya nav yazati Polskij respublici mir yakij obmezhit yiyi nezalezhnist i postavit pid yiyi protektorat RSFRR nav yazuye odnostoronnye zmenshennya zbrojnih sil Polskoyi respubliki vtruchayetsya u yiyi zakonodavstvo vistupayuchi v roli opikuvacha okremih klasiv polskogo narodu vimagaye volodinnya zaliznichnoyu dilyankoyu Volkovisk Bilostok Grayevo Cej ganebnij mir stav bi dzherelom novih vijn v majbutnomu tomu osnovi miru zaproponovani RSFRR progoloshuvalis neprijnyatnimi Polska delegaciya zaproponuvala nastupni popravki viznannya RSFRR Polskoyi respubliki de fakto i de yure vidmova vid liniyi Kerzona i viznannya prava na samoviznachennya u narodiv yaki naselyayut teritoriyu mizh Polskoyi respubliki i RSFRR vidmova vid odnostoronnogo zmenshennya Polskoyi respubliki chiselnosti zbrojnih sil ta vid peredachi v rozporyadzhennya RSFRR zaliznichnoyi dilyanki bo ce superechit principu suverenitetu akt politichnoyi i vijskovoyi amnistiyi maye buti dvostoronnim 25 serpnya na chetvertomu plenarnomu zasidanni mirnoyi konferenciyi vidpovid polskoyi delegaciyi na zauvazhennya predstavleni radyanskoyu delegaciyeyu nezalezhnist BSRR USRR ta Litvi nazvano udavanoyu ta nasadzhenoyu z Moskvi suproti voli cih narodiv V rezultati diskusiyi z yasuvalosya sho polska delegaciya vvazhaye neprijnyatnimi navit dlya obgovorennya usi 11 punktiv deklaraciyi radyanskoyi storoni lishe kritikuye yih i ne visuvaye konkretnih vlasnih domagan sho shozhe na ultimatum ta svidome zatyaguvannya peregovoriv Tomu proponuvalos rozrobiti novi propoziciyi peremir ya dlya obgovorennya na konferenciyi 27 serpnya u Varshavi vidbulosya zasidannya Radi oboroni derzhavi na yakomu virisheno rekomenduvati polskij delegaciyi na konferenciyi v Minsku za liniyu kordonu Polskoyi respubliki vzyati liniyu po techiyah r Gorin i r Zbruch 30 serpnya z Varshavi nadijshla nota ministra inozemnih sprav Polskoyi respubliki Ye Sapegi narodnomu komisaru inozemnih sprav RSFRR G V Chicherinu z propoziciyeyu perenesti robotu mirnoyi konferenciyi z Minska do Rigi 1 veresnya nadislana nota uryadu RSFRR i USRR uryadu Polskoyi respubliki z vislovlennyam zgodi na perenesennya miscya roboti mirnoyi konferenciyi z Minska do Rigi 2 veresnya v Minsku projshlo p yate plenarne zasidannya mirnoyi konferenciyi za uchastyu delegacij Polskoyi respubliki radyanskoyi Rosiyi ta USRR Obgovoreno tehnichni pitannya pov yazani z miscem i chasom prodovzhennya konferenciyi Z yasovano sho do Rigi priyide radyanska delegaciya u novomu skladi pid golovuvannyam A A Ioffe ta z dodatkovim mandatom na vedennya peregovoriv pro mir z Polsheyu 5 veresnya RNM UNR zatverdila sklad delegaciyi UNR na Rizku konferenciyu golova S Sheluhin zastupnik V Kedrovskij 21 veresnya ce rishennya bulo zmineno i golovoyu priznacheno M Slavinskogo yakij tak i ne pribuv do Rigi 27 veresnya S Sheluhin vdruge otrimav povnovazhennya golovi delegaciyi UNR Povnij sklad delegaciyi bulo zatverdzheno 11 zhovtnya do yakogo uvijshli S Sheluhin V Kedrovskij T Oleksyuk 8 veresnya Diktator ZUNR Ye Petrushevich telegrafuvav z Parizhu pro neobhidnist negajnogo napravlennya galickoyi delegaciyi na mirni peregovori do Rigi Do yiyi skladu uvijshli K Levickij golova Ye Brajter L Mishuga O Nazaruk 11 veresnya u Varshavi projshlo zasidannya Radi oboroni derzhavi na yakomu uhvaleno instrukciyi dlya polskoyi delegaciyi v Rizi Shidna liniya kordonu Polskoyi respubliki vstanovlyuvalas po techiyi r Zbruch dali po kordonu Shidnoyi Galichini do Novo Oleksincya cherez Kremenecke uzgirrya dali na shid vid Zdolbunova po kordonu Rivnenskogo povitu Polska storona pogodzhuvalas na viznannya nezalezhnoyi USRR 12 veresnya u vidpovid na zapit ministra zakordonnih sprav Polskoyi respubliki pro uchast delegaciyi UNR u roboti Rizkoyi konferenciyi narkom zakordonnih sprav RSFRR vidpoviv sho t zv Ukrayinskoyi demokratichnoyi respubliki vzagali ne isnuye oskilki Ukrayina ye nezalezhnoyu radyanskoyu Respublikoyu soyuznoyu z Rosiyeyu i bere razom iz neyu uchast u peregovorah v Minsku i Rizi 16 veresnya uryad UNR opublikuvav svoyu notu protestu z privodu zayavi narkoma zakordonnih sprav RSFRR vid 12 veresnya shodo UNR Rizkij mirVoyenni diyi na polsko radyanskomu fronti buli pripineni pislya ukladennya 9 listopada 1920 roku polskim i bilshovickim kerivnictvom peremir ya Prote vzhe nastupnogo dnya v rajoni Shargoroda chervonoarmijci pidstupno kontratakuvali ukrayinski diviziyi proriv frontu u napryamku na Kopajgorod na prave krilo yake trimala 5 a Hersonska diviziya armiyi UNR ta u napryamku na Luchinec de znahodilasya 2 a Zalizna diviziya ta Kulemetna diviziya armiyi UNR 15 listopada chervonoarmijci vstupili v podilske mistechko Litin 18 listopada vidbuvsya vstup sil Chervonoyi armiyi do Proskurova ta stanciyi Derazhnya 20 listopada do Chornogo Ostrova ta Leticheva Pislya dvoh tizhniv krovoprolitnih boyiv cherez brak naboyiv i vijskovogo sporyadzhennya 21 listopada buli zmusheni vidstupiti u Galichinu Perehid Diyevoyi armiyi UNR do 27 tisyach voyakiv cherez richku Zbruch vidbuvsya v rajoni Volochiska ta sela Ozhigivci Togo zh dnya zgidno z umovami preliminarnogo polsko radyanskogo dogovoru polski vijska zalishili misto Novograd Volinskij 22 listopada radyanski chastini vstupili u Volochisk V berezni 1921 roku u Rizi mizh Polskoyu respublikoyu z odnogo boku ta RSFRR i URSR z drugogo pidpisano Rizkij mirnij dogovir 1921 roku Div takozhPolsko radyanska vijna 1939 roku Radyansko ukrayinska vijna Radyanska okupaciya Ukrayini Radyanska aneksiya zahidnoukrayinskih zemel Kruti 1918 film pro podiyi chasiv radyansko ukrayinskoyi vijni Chornij voron film pro partizaniv Na chornih lyadah film pro partizaniv Biloruskoyi Narodnoyi Respubliki Cina pravdi film pro Golodomor genocid ukrayinskogo narodu u SRSR Kupala film zaboronenij rezhimom Lukashenka u yakomu visvitlyuyetsya tema zaboron biloruskoyi movi uryadom Rosijskoyi imperiyi znishennya biloruskoyi inteligenciyi u SRSR u filmi takozh zgaduyetsya ukrayinske Rozstrilyane vidrodzhennya deportaciyi narodiv radyanskoyu vladoyu ta rusifikaciyi krayiniNotatkiBitva za DineburgPrimitkiInshi nazvi pol Wojna polsko bolszewicka wojna polsko sowiecka wojna polsko rosyjska 1919 1921 wojna polsko radziecka Polsko bilshovicka vijna polsko radyanska vijna polsko rosijska vijna 1919 1921 rokiv ros Sovetsko polskaya vojna Radyansko polska vijna Polskij front Polskij front Chwalba 2020 s 13 Davies 2003 s 39 Davies 2003 s 142 Davies 2003 s 41 Czubinski 2012 s 115 118 Bilans wojny polsko bolszewickiej Liczba zolnierzy zabici ranni i wzieci do niewoli Rudolph J Rummel 1990 Lethal politics Soviet genocide and mass murder since 1917 Transaction Publishers s 55 ISBN 978 1 56000 887 3 Procitovano 5 bereznya 2011 Chwalba 2020 s 306 307 Chwalba 2020 s 279 281 Davies Norman 1972 White eagle red star the Polish Soviet war 1919 20 Macdonald and Co s 247 ISBN 978 0356040134 Procitovano 23 zhovtnya 2011 cherez Google Books Karpus Zbigniew Alexandrowicz Stanislaw Waldemar Rezmer Zwyciezcy za drutami Jency polscy w niewoli 1919 1922 Dokumenty i materialy Victors Behind Barbed Wire Polish Prisoners of War 1919 1922 Documents and materials Torun Wydawnictwo Uniwersytetu Mikolaja Kopernika w Toruniu 1995 ISBN 978 83 231 0627 2 pol nauk Andrij Rukkas kandidat istorichnih 9 travnya 2020 Parad peremogi polyakiv ta ukrayinciv na Hreshatiku yak ce bulo 9 travnya 1920 BBC News Ukrayina ukr Procitovano 29 travnya 2020 11 travnya Sirotkin Vladlen Ot voennogo kommunizma k nepu Mezhdunarodnaya obstanovka V kn Arhivy raskryvayut tajny Mezhdunar voprosy sobytiya i lyudi Sost N V Popov M Politizdat 1991 S 57 Klyuev L L Pervaya konnaya Krasnaya armiya na polskom fronte v 1920 godu L Klyuev s predisl S M Budennogo M Gos voen izd vo 1932 S 95 ros Samochody pancerne Wojska Polskiego 1918 1939 Janusz Magnuski WiS Warszawa 1993 Samochod pancerny Bukowski Improvizirovannyj broneavtomobilDzherelaMelnik I Chudo nad Visloyu pid Lvovom i Zamostyam Zbrucz 15 08 2015 Papakin A Polsko radyanska vijna 1919 1920 radyansko polska vijna 1919 1920 Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 392 394 ISBN 978 966 00 1142 7 Novak A Polsko sovetskie vojny XX veka Istoriograficheskoe memento Novaya Polsha 2002 10 ros Czubinski A Walka o granice wschodnie Polski w latach 1918 1921 Opole 1993 Czubinski Antoni 2012 Historia Polski XX wieku Istoriya Polshi XX stolittya pol Poznan Wydawnictwo Nauka i Innowacje ISBN 978 83 63795 01 6 Chwalba Andrzej 2020 Przegrane zwyciestwo Wojna polsko bolszewicka 1918 1920 Vtrachena peremoga polsko bilshovicka vijna 1918 1920 pol Wolowiec Wydawnictwo Czarne ISBN 978 83 8191 059 0 Davies Norman Richard 2003 1972 White Eagle Red Star the Polish Soviet War 1919 20 vid New New York Pimlico Random House Inc ISBN 978 0 7126 0694 3 PosilannyaInstitut istoriyi Ukrayini Sovetsko polskaya vojna ros