Ризький мир — договір, підписаний у Ризі 18 березня 1921 року представниками РСФРР і УСРР, з одного боку, та Польщі — з другого, який формально закінчив польсько-радянський збройний конфлікт 1919—1920 років, санкціонував поділ українських і білоруських земель між Польщею та Радянською Росією та фактично анулював Варшавський договір 1920 року.
Ризький мир | |
---|---|
![]() Підписання мирного договору в Ризі | |
Тип | міжнародний |
Підписано | 18 березня 1921 |
Місце | Рига |
Чинність | від моменту підписання |
Умови | санкціонував поділ українських і білоруських земель між Польщею та Радянською Росією. |
Підписанти | РРФСР, Українська Радянська Соціалістична Республіка, Білоруська РСР і Польська Республіка |
Сторони | ![]() ![]() |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll3TDFKNlpXTjZjRzl6Y0c5c2FYUmhYekU1TXpjdWMzWm5Mek0xTUhCNExWSjZaV042Y0c5emNHOXNhWFJoWHpFNU16Y3VjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Ризький мир був завершенням переговорів, які велися спершу (серпень 1920) у Мінську, а згодом (від 21 вересня 1920) у Ризі. Польську делегацію очолював Ян Домбський, радянську — Карл Данішевський (Мінськ) та Адольф Йоффе (Рига); УСРР репрезентував спершу Дмитро Мануїльський, а потім Юрій Коцюбинський і Емануїл Квірінґ.
Обставини початку переговорів
Польсько-радянські переговори розпочалися в серпні 1920 року в Мінську, в ситуації, коли радянські війська загрожували незалежності Польщі. Польською делегацією керував віце-міністр закордонних справ, Ян Домбський (пол. Jan Dąbski), а радянською делегацією Карл Данішевський (пол. Kārlis Daniševskis, рос. Данишевский, Карл Юлий Христианович, латис. Jūlijs Daniševskis). Восени 1920 року переговори було перенесено на нейтральний ґрунт в Ригу (Латвія), а Данішевського замінив Адольф Йоффе. Після перемоги у варшавській битві та (пол. Bitwa nad Niemnem, рос. Сражение на Немане (1920)) польська делегація отримала в свої руки козирні карти. Як представників Польщі в Ригу вислано Яна Дабського, Генріха Страсбургера (пол. Henryk Strasburger) й Леона Василевського.
Більшість складу групи (за виключенням Василевського і Страсбургера) належали до правого угрупування в польському політикумі, були противниками будівництва польсько-білорусько-литовської федерації й незалежності України. Вже на початку відповідних перемовин польська делегація визнала УСРР як сторону переговорів (радянська українська держава), вилучаючи одночасно визнання УНР, з якою пов'язувала Польщу союзницька угода з весни 1920 року. Виснажена війною Польща не могла вести подальшої боротьби, допомагаючи здобувати незалежність України, тим більш, що самі українці в своїй масі не підтримали договір, укладений Симоном Петлюрою в 1920 році, а західні держави були противниками незалежності України.
Польсько-радянським переговорам безуспішно намагалися протидіяти посол УНР у Латвії Володимир Кедровський, представник уряду УНР Сергій Шелухін та делегація ЗУНР під проводом Костя Левицького.
Про те, яким способом репрезентували інтереси України члени радянської делегації, свідчить найліпше той факт, що зміст трактату українською мовою мусив скласти представник польської делегації Леон Василевський.
На час ведення польсько-радянських переговорів про призупинення збройної боротьби і мирний договір радянську Росію визнавали de iure лише Фінляндія, Естонія, Латвія, Литва, Грузія й Туреччина.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxrTDFCdmJHbHphRjkwWlhKeWFYUnZjbWxoYkY5a1pXMWhibVJ6WDI5dVgxQmhjbWx6WDFCbFlXTmxYME52Ym1abGNtVnVZMlZmTVRreE9TNXdibWN2TXpVd2NIZ3RVRzlzYVhOb1gzUmxjbkpwZEc5eWFXRnNYMlJsYldGdVpITmZiMjVmVUdGeWFYTmZVR1ZoWTJWZlEyOXVabVZ5Wlc1alpWOHhPVEU1TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxtTDBOaGNtbGpZWFIxY21WZlptOXlYMUpwWjJGZlVHVmhZMlZmTVRreU1TNXdibWN2TXpVd2NIZ3RRMkZ5YVdOaGRIVnlaVjltYjNKZlVtbG5ZVjlRWldGalpWOHhPVEl4TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Позиція польської делегації
Ендеки, члени Народно-демократичної партії Польщі (пол. Narodowa Demokracja), які домінували в складі делегації, були противниками концепції федералізму Юзефа Пілсудського, надаючи преференцію безпосередньому входженню (інкорпорації) територій з змішаним етнічним населенням колишньої Речі Посполитої Обох Народів до складу відродженої польської держави згідно з засадами, сформульованими Романом Дмовським на Паризькій мирній конференції. Політики Національної Демократії були переконані в тимчасовості урядів більшовиків на землях колишньої царської Росії і можливості двосторонньої співпраці в майбутньому з відновленим урядом посткомуністичної Росії, направленій супроти Німеччини, спираючись на поділ земель Білорусі й України між Польщею і некомуністичною Росією. Було це здійснено з переконанням в можливості національної асиміляції (полонізації і русифікації) Польщею і Росією білорусів і українців (що інтерпретувалися Народними Демократами як «неісторичні народи») в межах утворених державних кордонів. Наслідком було, наприклад, однобічне заперечення польською делегацією (особливо Станіславом Грабським) потенційного входження у межі Польщі Мінська для унеможливлення створення білоруського державного утворення в федерації з Польщею. Кордон проведено на віддалі близько 30 км на захід і північний захід від міста, залишаючи його більшовикам. Останньою спробою реалізації Пілсудським федеральної програми був зініційований ним і здійснений 8 жовтня 1920 року так званий бунт Желіговського (пол. Bunt Żeligowskiego) й утворення Серединної Литви.
Ендеки твердили, що постання незалежної України доведе її рано чи пізно до союзу з Німеччиною і, за ревізіоністських прагнень населення на входження до складу незалежної України на землях Східної Галичини включно із Львовом і Західної Волині, перегляду кордонів з Польщею. Однодумці концепції інкорпорації вважали також, що включення всієї, православної на сході, Білорусі знищить плани (що вважалися ними цілком реальними) полонізації земель західної Білорусі. Одночасно на утворення федерації з Литвою і Білоруссю не хотіли в свою чергу погоджуватись, боячись «відступлення» державам — складовим частинам цієї федерації Вільнюса і Гродна. Найважливіші рішення глава делегації Ян Домбський прийняв, переступаючи переговорний мандат Міністерства закордонних справ Польщі, у жовтні 1920 року в особистій розмові з головою радянської делегації Адольфом Йоффе у питанні визнання УСРР за сторону переговорів, без забезпечення паралельного місця в переговорах для УНР, а також строку і лінії призупинення збройного протистояння. Фіксація на папері розмови Домбський-Йоффе фактично вирішила питання проведення польсько-радянської лінії кордону й способу політичної організації території Балтійсько-Чорноморського Перешийка (створенням радянських республік Білорусь і Україна).
Наслідки
Наслідком переговорів стало підписання 12 жовтня 1920 року Договору про перемир'я та прелімінарні умови миру, який набув чинності 18 жовтня 1920 року.
Договір складався з 26 статей і включав ряд додаткових протоколів та умов, які регулювали різні економічно-правові питання. Він уточнював державний кордон між радянськими республіками та Польщею, залишаючи за останньою приблизно 180 тис. км² на схід від Лінії Керзона. Обидві сторони визнавали незалежність створених більшовиками маріонеткових УСРР і БРСР, «згідно з принципом самовизначення народів», та зобов'язувалися шанувати суверенні права і не втручатися у внутрішні справи другої сторони, а особливо не дозволяти створення та перебування на своїй території організацій, які «присвоюють собі роль уряду другої сторони або частини її території». РСФРР і УСРР мали забезпечити за поляками на своїй території повну релігійну і культурну свободу, а Польща гарантувала ті самі права представникам російської, української та білоруської меншин.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDFCdmJHRnVaRjlpYjNKa1pYSnpYekUzT1RNdE1Ua3lNVjhsTWpoMWF5VXlPUzV3Ym1jdk16VXdjSGd0VUc5c1lXNWtYMkp2Y21SbGNuTmZNVGM1TXkweE9USXhYeVV5T0hWckpUSTVMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Кордони
В результаті договору з більшовиками Польща отримала землі, котрими володіла перед третім і частково другим поділом Речі Посполитої, які в 1795-1916 роках складали частину Російської імперії, але від весни 1919 були зайняті Військом Польським: губернії Гродненська й Віленська, а також західні частини Волинської губернії з Луцьком, Рівним і Кременцем і Мінської губернії з містами Несвіж, Докшиці і Столбці. РСФРР і УСРР відмовилися від претензій на Східну Галичину, яка до 1914 року входила до складу Габсбурзької монархії. Польсько-радянський кордон пролягав у принципі уздовж лінії Другого поділу Польщі 1793 року (з корекцією на користь Польщі в вигляді частини Волині і Полісся та містом Пінськ).
Головним в питанні розподілу територій було те, що Польща відмовлялася від земель давньої Речі Посполитої, розташованих на схід від кордону, встановленого в Ризі, а РСФРР і УСРР від претензій на території, що лежали західніше від лінії кордону. Польща, внаслідок визнання маріонеткової УСРР і паралельну відмову визнання УНР (свого єдиного союзника в польсько-більшовицькій війні), відмовлялася фактично від реалізації програми федерального устрою держави.
Інші постанови
Окремі статті Ризького миру регулювали питання громадянства та репатріації. Обидві сторони зрікалися воєнних відшкодувань, а РСФРР і УРСР зобов'язувалися повернути Польщі різні воєнні трофеї, культурні та мистецькі скарби, бібліотеки й архіви, загарбані чи вивезені царським урядом, (повернуто однак небагато — за принципом взаємності, в тому числі вавельські гобелени, єдину польську коронаційну регалію, котра збереглась (меч-Щербець), (пол. Pomnik księcia Józefa Poniatowskiego w Warszawie, рос. Памятник Юзефу Понятовскому), створений руками данського скульптора Бертеля Торвальдсена, до 1924 прикраси резиденції Івана Паскевича в Гомелю, а Польща передала між іншим архівні матеріали, котрі стосувалися Леніна), та виплатити їй 30 млн золотих карбованців як винагороду за «активну участь» польських земель у господарському житті колишньої Російської імперії (ці гроші радянською стороною під різними приводами так і не були виплачені).
Епілог
Мирний договір формально діяв із моменту обміну ратифікаційними документами в Мінську 30 квітня 1921 і до 17 вересня 1939, коли його односторонньо денонсував радянський уряд у зв'язку з окупацією Західної України і Західної Білорусі Червоною армією та подальшою анексією цих територій.
Текст договору
- Повний текст договору був складений російською, українською та польською мовами.
- Текст договору [ 22 січня 2010 у Wayback Machine.](рос.)
- Текст договору [ 26 червня 2013 у Wayback Machine.](рос.)
- (пол.)
Примітки
- . Архів оригіналу за 15 вересня 2014. Процитовано 9 грудня 2012.
- Мирный договор между Россией и Украиной с одной стороны и Польшей с другой подписанный в г. Риге 18 марта 1921 года. Мировий договір між Україною й Росією з одної сторони й Польщею з другої. TRAKTAT POKOJU MIĘDZY POLSKĄ A ROSJĄ i UKRAINĄ PODPISANY W RYDZE DNIA 18 MARCA 1921 ROKU.[недоступне посилання]
Джерела та література
- Галицька-Дідух Т. Ризька конференція 21.09.1920–18.03.1921 і Східна Галичина // Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3: П - С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020. С. 328-330. ISBN 978-966-2067-65-1.
- Галицька-Дідух Т. Ризький мирний договір 18.03.1921 // Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3: П - С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020. С. 330-331. ISBN 978-966-2067-65-1.
- І. Т. Лісевич. Договір про перемир'я й прелімінарні умови миру між Українською СРР і Російською СФРР та Польщею 1920 [ 24 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — С. 432. — .
- Головченко В. І. Ризький мирний договір між РСФРР і УСРР та Польщею 1921, Ризький мирний договір між РСФРР, Білоруською СРР і УСРР та Польщею 1921 [ 30 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 195. — .
- Верстюк В. Ризький мирний договір 1921 р. і завершення боротьби за Українську Народну Республіку [ 26 лютого 2019 у Wayback Machine.] // Проблеми вивчення історії Української революції 1917—1921 років. — К., 2011. — Вип. 6. — С. 337—366.
- Снапкоўскі У. Рыжскі мірны дагавор: ўключаць Мінск і ўсю Міншчыну ў склад Польшчы ці не?[недоступне посилання з квітня 2019]
- Borzęcki J. The Soviet-Polish Peace of 1921 and the Creation of Interwar Europe [ 25 вересня 2020 у Wayback Machine.]. — New Haven; London, 2008.
- Гетьман Д. І. Ризький мирний договір 1921 року та питання повернення культурних цінностей у польсько-українських взаєминах [ 22 листопада 2010 у Wayback Machine.] // Магістеріум. — К., 2004. — Вип. 17. — С. 28—35.
- Тихомиров А. В. Проблемы определения восточной границы Польши в 1920—1921 г. [ 7 березня 2009 у Wayback Machine.] // Белорусский журнал международного права и международных отношений. — 2004. — № 2.
- Ольшанский П. Н. Рижский договор и развитие советско-польских отношений. 1921—1924. — М., 1974.
- Ольшанский П. Н. Рижский мир. Из истории борьбы Советского правительства за установление мирных отношений с Польшей (конец 1918 — март 1921 г.). — М., 1969.
- Кавунник В. Ризький мир у дипломатичних документах урядів УНР і УСРР (серпень 1920 — березень 1921 років) [ 19 травня 2017 у Wayback Machine.] (2014)
- В. М. Матвієнко. Ризький мирний договір 1921 // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с.
- В. Кедровський Рижське Андрусово (спомини про російсько-польські мирові переговори в 1920 р.) Вінніпег, УВС 1936, 64 с.
Посилання
- Ризький мирний договір 1921 [ 4 грудня 2020 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2003. — Т. 5 : П — С. — 736 с. — .
- Ризький мир // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1964. — Т. 7, кн. XIII : Літери Риз — Се. — С. 1589-1590. — 1000 екз.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rizkij mir dogovir pidpisanij u Rizi 18 bereznya 1921 roku predstavnikami RSFRR i USRR z odnogo boku ta Polshi z drugogo yakij formalno zakinchiv polsko radyanskij zbrojnij konflikt 1919 1920 rokiv sankcionuvav podil ukrayinskih i biloruskih zemel mizh Polsheyu ta Radyanskoyu Rosiyeyu ta faktichno anulyuvav Varshavskij dogovir 1920 roku Rizkij mirPidpisannya mirnogo dogovoru v RiziTip mizhnarodnijPidpisano 18 bereznya 1921Misce RigaChinnist vid momentu pidpisannyaUmovi sankcionuvav podil ukrayinskih i biloruskih zemel mizh Polsheyu ta Radyanskoyu Rosiyeyu Pidpisanti RRFSR Ukrayinska Radyanska Socialistichna Respublika Biloruska RSR i Polska RespublikaStoroni II Polska Respublika Rosijska SFRR Mediafajli u Vikishovishi Shidna ta Centralna Yevropa pislya Rizkogo mirnogo dogovoru Rizkij mir buv zavershennyam peregovoriv yaki velisya spershu serpen 1920 u Minsku a zgodom vid 21 veresnya 1920 u Rizi Polsku delegaciyu ocholyuvav Yan Dombskij radyansku Karl Danishevskij Minsk ta Adolf Joffe Riga USRR reprezentuvav spershu Dmitro Manuyilskij a potim Yurij Kocyubinskij i Emanuyil Kviring Obstavini pochatku peregovorivPolsko radyanski peregovori rozpochalisya v serpni 1920 roku v Minsku v situaciyi koli radyanski vijska zagrozhuvali nezalezhnosti Polshi Polskoyu delegaciyeyu keruvav vice ministr zakordonnih sprav Yan Dombskij pol Jan Dabski a radyanskoyu delegaciyeyu Karl Danishevskij pol Karlis Danisevskis ros Danishevskij Karl Yulij Hristianovich latis Julijs Danisevskis Voseni 1920 roku peregovori bulo pereneseno na nejtralnij grunt v Rigu Latviya a Danishevskogo zaminiv Adolf Joffe Pislya peremogi u varshavskij bitvi ta pol Bitwa nad Niemnem ros Srazhenie na Nemane 1920 polska delegaciya otrimala v svoyi ruki kozirni karti Yak predstavnikiv Polshi v Rigu vislano Yana Dabskogo Genriha Strasburgera pol Henryk Strasburger j Leona Vasilevskogo Bilshist skladu grupi za viklyuchennyam Vasilevskogo i Strasburgera nalezhali do pravogo ugrupuvannya v polskomu politikumi buli protivnikami budivnictva polsko bilorusko litovskoyi federaciyi j nezalezhnosti Ukrayini Vzhe na pochatku vidpovidnih peremovin polska delegaciya viznala USRR yak storonu peregovoriv radyanska ukrayinska derzhava viluchayuchi odnochasno viznannya UNR z yakoyu pov yazuvala Polshu soyuznicka ugoda z vesni 1920 roku Visnazhena vijnoyu Polsha ne mogla vesti podalshoyi borotbi dopomagayuchi zdobuvati nezalezhnist Ukrayini tim bilsh sho sami ukrayinci v svoyij masi ne pidtrimali dogovir ukladenij Simonom Petlyuroyu v 1920 roci a zahidni derzhavi buli protivnikami nezalezhnosti Ukrayini Polsko radyanskim peregovoram bezuspishno namagalisya protidiyati posol UNR u Latviyi Volodimir Kedrovskij predstavnik uryadu UNR Sergij Sheluhin ta delegaciya ZUNR pid provodom Kostya Levickogo Pro te yakim sposobom reprezentuvali interesi Ukrayini chleni radyanskoyi delegaciyi svidchit najlipshe toj fakt sho zmist traktatu ukrayinskoyu movoyu musiv sklasti predstavnik polskoyi delegaciyi Leon Vasilevskij Na chas vedennya polsko radyanskih peregovoriv pro prizupinennya zbrojnoyi borotbi i mirnij dogovir radyansku Rosiyu viznavali de iure lishe Finlyandiya Estoniya Latviya Litva Gruziya j Turechchina Tak zvana kordoni Rechi Pospolitoyi zgidno z zasadami sformulovanimi Romanom Dmovskim na Parizkij mirnij konferenciyi Karikatura na podil Bilorusi mizh Rosiyeyu ta Polsheyu Get ganebnij rizkij podil Haj zhive vilna nepodilna narodna Bilorus Poziciya polskoyi delegaciyiEndeki chleni Narodno demokratichnoyi partiyi Polshi pol Narodowa Demokracja yaki dominuvali v skladi delegaciyi buli protivnikami koncepciyi federalizmu Yuzefa Pilsudskogo nadayuchi preferenciyu bezposerednomu vhodzhennyu inkorporaciyi teritorij z zmishanim etnichnim naselennyam kolishnoyi Rechi Pospolitoyi Oboh Narodiv do skladu vidrodzhenoyi polskoyi derzhavi zgidno z zasadami sformulovanimi Romanom Dmovskim na Parizkij mirnij konferenciyi Politiki Nacionalnoyi Demokratiyi buli perekonani v timchasovosti uryadiv bilshovikiv na zemlyah kolishnoyi carskoyi Rosiyi i mozhlivosti dvostoronnoyi spivpraci v majbutnomu z vidnovlenim uryadom postkomunistichnoyi Rosiyi napravlenij suproti Nimechchini spirayuchis na podil zemel Bilorusi j Ukrayini mizh Polsheyu i nekomunistichnoyu Rosiyeyu Bulo ce zdijsneno z perekonannyam v mozhlivosti nacionalnoyi asimilyaciyi polonizaciyi i rusifikaciyi Polsheyu i Rosiyeyu bilorusiv i ukrayinciv sho interpretuvalisya Narodnimi Demokratami yak neistorichni narodi v mezhah utvorenih derzhavnih kordoniv Naslidkom bulo napriklad odnobichne zaperechennya polskoyu delegaciyeyu osoblivo Stanislavom Grabskim potencijnogo vhodzhennya u mezhi Polshi Minska dlya unemozhlivlennya stvorennya biloruskogo derzhavnogo utvorennya v federaciyi z Polsheyu Kordon provedeno na viddali blizko 30 km na zahid i pivnichnij zahid vid mista zalishayuchi jogo bilshovikam Ostannoyu sproboyu realizaciyi Pilsudskim federalnoyi programi buv zinicijovanij nim i zdijsnenij 8 zhovtnya 1920 roku tak zvanij bunt Zheligovskogo pol Bunt Zeligowskiego j utvorennya Seredinnoyi Litvi Endeki tverdili sho postannya nezalezhnoyi Ukrayini dovede yiyi rano chi pizno do soyuzu z Nimechchinoyu i za revizionistskih pragnen naselennya na vhodzhennya do skladu nezalezhnoyi Ukrayini na zemlyah Shidnoyi Galichini vklyuchno iz Lvovom i Zahidnoyi Volini pereglyadu kordoniv z Polsheyu Odnodumci koncepciyi inkorporaciyi vvazhali takozh sho vklyuchennya vsiyeyi pravoslavnoyi na shodi Bilorusi znishit plani sho vvazhalisya nimi cilkom realnimi polonizaciyi zemel zahidnoyi Bilorusi Odnochasno na utvorennya federaciyi z Litvoyu i Bilorussyu ne hotili v svoyu chergu pogodzhuvatis boyachis vidstuplennya derzhavam skladovim chastinam ciyeyi federaciyi Vilnyusa i Grodna Najvazhlivishi rishennya glava delegaciyi Yan Dombskij prijnyav perestupayuchi peregovornij mandat Ministerstva zakordonnih sprav Polshi u zhovtni 1920 roku v osobistij rozmovi z golovoyu radyanskoyi delegaciyi Adolfom Joffe u pitanni viznannya USRR za storonu peregovoriv bez zabezpechennya paralelnogo miscya v peregovorah dlya UNR a takozh stroku i liniyi prizupinennya zbrojnogo protistoyannya Fiksaciya na paperi rozmovi Dombskij Joffe faktichno virishila pitannya provedennya polsko radyanskoyi liniyi kordonu j sposobu politichnoyi organizaciyi teritoriyi Baltijsko Chornomorskogo Pereshijka stvorennyam radyanskih respublik Bilorus i Ukrayina NaslidkiNaslidkom peregovoriv stalo pidpisannya 12 zhovtnya 1920 roku Dogovoru pro peremir ya ta preliminarni umovi miru yakij nabuv chinnosti 18 zhovtnya 1920 roku Dogovir skladavsya z 26 statej i vklyuchav ryad dodatkovih protokoliv ta umov yaki regulyuvali rizni ekonomichno pravovi pitannya Vin utochnyuvav derzhavnij kordon mizh radyanskimi respublikami ta Polsheyu zalishayuchi za ostannoyu priblizno 180 tis km na shid vid Liniyi Kerzona Obidvi storoni viznavali nezalezhnist stvorenih bilshovikami marionetkovih USRR i BRSR zgidno z principom samoviznachennya narodiv ta zobov yazuvalisya shanuvati suverenni prava i ne vtruchatisya u vnutrishni spravi drugoyi storoni a osoblivo ne dozvolyati stvorennya ta perebuvannya na svoyij teritoriyi organizacij yaki prisvoyuyut sobi rol uryadu drugoyi storoni abo chastini yiyi teritoriyi RSFRR i USRR mali zabezpechiti za polyakami na svoyij teritoriyi povnu religijnu i kulturnu svobodu a Polsha garantuvala ti sami prava predstavnikam rosijskoyi ukrayinskoyi ta biloruskoyi menshin Porivnyannya polsko rosijskogo kordonu pislya drugogo podilu Rechi Pospolitoyi zhovta kriva ta zgidno z umovami Rizkogo miru chervona kriva KordoniV rezultati dogovoru z bilshovikami Polsha otrimala zemli kotrimi volodila pered tretim i chastkovo drugim podilom Rechi Pospolitoyi yaki v 1795 1916 rokah skladali chastinu Rosijskoyi imperiyi ale vid vesni 1919 buli zajnyati Vijskom Polskim guberniyi Grodnenska j Vilenska a takozh zahidni chastini Volinskoyi guberniyi z Luckom Rivnim i Kremencem i Minskoyi guberniyi z mistami Nesvizh Dokshici i Stolbci RSFRR i USRR vidmovilisya vid pretenzij na Shidnu Galichinu yaka do 1914 roku vhodila do skladu Gabsburzkoyi monarhiyi Polsko radyanskij kordon prolyagav u principi uzdovzh liniyi Drugogo podilu Polshi 1793 roku z korekciyeyu na korist Polshi v viglyadi chastini Volini i Polissya ta mistom Pinsk Golovnim v pitanni rozpodilu teritorij bulo te sho Polsha vidmovlyalasya vid zemel davnoyi Rechi Pospolitoyi roztashovanih na shid vid kordonu vstanovlenogo v Rizi a RSFRR i USRR vid pretenzij na teritoriyi sho lezhali zahidnishe vid liniyi kordonu Polsha vnaslidok viznannya marionetkovoyi USRR i paralelnu vidmovu viznannya UNR svogo yedinogo soyuznika v polsko bilshovickij vijni vidmovlyalasya faktichno vid realizaciyi programi federalnogo ustroyu derzhavi Inshi postanoviOkremi statti Rizkogo miru regulyuvali pitannya gromadyanstva ta repatriaciyi Obidvi storoni zrikalisya voyennih vidshkoduvan a RSFRR i URSR zobov yazuvalisya povernuti Polshi rizni voyenni trofeyi kulturni ta mistecki skarbi biblioteki j arhivi zagarbani chi vivezeni carskim uryadom povernuto odnak nebagato za principom vzayemnosti v tomu chisli vavelski gobeleni yedinu polsku koronacijnu regaliyu kotra zbereglas mech Sherbec pol Pomnik ksiecia Jozefa Poniatowskiego w Warszawie ros Pamyatnik Yuzefu Ponyatovskomu stvorenij rukami danskogo skulptora Bertelya Torvaldsena do 1924 prikrasi rezidenciyi Ivana Paskevicha v Gomelyu a Polsha peredala mizh inshim arhivni materiali kotri stosuvalisya Lenina ta viplatiti yij 30 mln zolotih karbovanciv yak vinagorodu za aktivnu uchast polskih zemel u gospodarskomu zhitti kolishnoyi Rosijskoyi imperiyi ci groshi radyanskoyu storonoyu pid riznimi privodami tak i ne buli viplacheni EpilogMirnij dogovir formalno diyav iz momentu obminu ratifikacijnimi dokumentami v Minsku 30 kvitnya 1921 i do 17 veresnya 1939 koli jogo odnostoronno denonsuvav radyanskij uryad u zv yazku z okupaciyeyu Zahidnoyi Ukrayini i Zahidnoyi Bilorusi Chervonoyu armiyeyu ta podalshoyu aneksiyeyu cih teritorij Tekst dogovoruPovnij tekst dogovoru buv skladenij rosijskoyu ukrayinskoyu ta polskoyu movami Tekst dogovoru 22 sichnya 2010 u Wayback Machine ros Tekst dogovoru 26 chervnya 2013 u Wayback Machine ros pol Primitki Arhiv originalu za 15 veresnya 2014 Procitovano 9 grudnya 2012 Mirnyj dogovor mezhdu Rossiej i Ukrainoj s odnoj storony i Polshej s drugoj podpisannyj v g Rige 18 marta 1921 goda Mirovij dogovir mizh Ukrayinoyu j Rosiyeyu z odnoyi storoni j Polsheyu z drugoyi TRAKTAT POKOJU MIeDZY POLSKA A ROSJA i UKRAINA PODPISANY W RYDZE DNIA 18 MARCA 1921 ROKU nedostupne posilannya Dzherela ta literaturaGalicka Diduh T Rizka konferenciya 21 09 1920 18 03 1921 i Shidna Galichina Zahidno Ukrayinska Narodna Respublika 1918 1923 Enciklopediya T 3 P S Ivano Frankivsk Manuskript Lviv 2020 S 328 330 ISBN 978 966 2067 65 1 Galicka Diduh T Rizkij mirnij dogovir 18 03 1921 Zahidno Ukrayinska Narodna Respublika 1918 1923 Enciklopediya T 3 P S Ivano Frankivsk Manuskript Lviv 2020 S 330 331 ISBN 978 966 2067 65 1 I T Lisevich Dogovir pro peremir ya j preliminarni umovi miru mizh Ukrayinskoyu SRR i Rosijskoyu SFRR ta Polsheyu 1920 24 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2004 T 2 G D S 432 ISBN 966 00 0405 2 Golovchenko V I Rizkij mirnij dogovir mizh RSFRR i USRR ta Polsheyu 1921 Rizkij mirnij dogovir mizh RSFRR Biloruskoyu SRR i USRR ta Polsheyu 1921 30 listopada 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 195 ISBN 978 966 00 1290 5 Verstyuk V Rizkij mirnij dogovir 1921 r i zavershennya borotbi za Ukrayinsku Narodnu Respubliku 26 lyutogo 2019 u Wayback Machine Problemi vivchennya istoriyi Ukrayinskoyi revolyuciyi 1917 1921 rokiv K 2011 Vip 6 S 337 366 Snapkoyski U Ryzhski mirny dagavor yklyuchac Minsk i ysyu Minshchynu y sklad Polshchy ci ne nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Borzecki J The Soviet Polish Peace of 1921 and the Creation of Interwar Europe 25 veresnya 2020 u Wayback Machine New Haven London 2008 Getman D I Rizkij mirnij dogovir 1921 roku ta pitannya povernennya kulturnih cinnostej u polsko ukrayinskih vzayeminah 22 listopada 2010 u Wayback Machine Magisterium K 2004 Vip 17 S 28 35 Tihomirov A V Problemy opredeleniya vostochnoj granicy Polshi v 1920 1921 g 7 bereznya 2009 u Wayback Machine Belorusskij zhurnal mezhdunarodnogo prava i mezhdunarodnyh otnoshenij 2004 2 Olshanskij P N Rizhskij dogovor i razvitie sovetsko polskih otnoshenij 1921 1924 M 1974 Olshanskij P N Rizhskij mir Iz istorii borby Sovetskogo pravitelstva za ustanovlenie mirnyh otnoshenij s Polshej konec 1918 mart 1921 g M 1969 Kavunnik V Rizkij mir u diplomatichnih dokumentah uryadiv UNR i USRR serpen 1920 berezen 1921 rokiv 19 travnya 2017 u Wayback Machine 2014 V M Matviyenko Rizkij mirnij dogovir 1921 Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 2 812s ISBN 966 316 045 4 V Kedrovskij Rizhske Andrusovo spomini pro rosijsko polski mirovi peregovori v 1920 r Vinnipeg UVS 1936 64 s PosilannyaRizkij mirnij dogovir 1921 4 grudnya 2020 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2003 T 5 P S 736 s ISBN 966 7492 05 2 Rizkij mir Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1964 T 7 kn XIII Literi Riz Se S 1589 1590 1000 ekz