Політична історія
Меровінги
Германські племена франків жили вздовж нижньої течії Рейну. На чолі кожного племені стояв свій військовий вождь. Аполінарій Сідоній (V ст..) описує франків так:
З голови на обличчя спадає їхнє руде волосся, голена потилиця сяє на сонці. У них світлі очі сіро-блакитного відтінку, і всі вони чисто поголені. Замість бороди носять рідкі вуса, за якими старанно доглядають…Чоловіки носять тісний одяг. Розважаються ж вони тим, що кидають дволезові сокири та списи на великі відстані. Кинувши спис, вони стрибками намагаються його випередити, щоб, таким чином, першими досягти ворога. Любов до війни у них закладається з дитинства.
Наприкінці V ст. серед франкських вождів виділився Хлодвіг (481—511 рр.), який був третім у династії Меровінгів, що походили від легендарного вождя Меровея — «народженого морем». Він спромігся підкорити своїй владі всіх франків. Хлодвіг був хитрим, жорстоким, обачливим, віроломним, безпринципним, вступив у союз із вождями інших племен і вирушив для завоювання Галлії, якою після загибелі Західної Римської імперії управляв колишній римський намісник.486 р. Франки біля міста Суассона розгромили військо римлян і підкорили собі частину Галлії. Внаслідок цього завоювання склалася початкова територія Франкської держави.
Здобувши перемогу при Суассоні, франки серед іншої здобичі захопили дивної краси і розмірів чашу. Хлодвіг попросив віддати цю чашу йому понад належну йому частку. Воїни відповіли: «Роби все, що тобі заманеться, бо ніхто не може опиратися твоїй владі». Але один воїн підійняв бойову сокиру і розрубав чашу, сказавши: «Нічого з цього не отримаєш, крім того, що дісталося тобі за жеребом». Всі були вражені цими словами, а король приховав образу. Через рік він наказав всьому війську зібратися на військовий огляд. І ось, обходячи ряди, підійшов до цього воїна і сказав: «Ніхто не тримає у такому безладі зброю, ніж ти». Вирвавши у нього сокиру, кинув її на землю, а коли воїн нахилився, щоб підняти сокиру, король розрубав йому голову. «Так, — сказав він, — ти вчинив із чашею у Суассоні». Коли воїн помер, Хлодвіг наказав іншим розійтися по домівках, вселивши їм ще більший страх до себе. «Легенда про Суассонську чашу»
Вдаючись до підкупу, обману, зрадництва, насильства, хитрощів, підступництва, Хлодвіг знищив інших військових вождів, усіх суперників у боротьбі за владу, підкорив франкські племена та населення всієї Галлії і став королем. Хлодвіг з військового вождя одного з племен стає правителем усіх франків. За його наказом на початку VI ст.. були записані судові звичаї франків. Цей судебник отримав назву «Салічна правда», тому що до нього увійшли закони лише одного із племен — салічних (приморських) франків. Хлодвігом було введено у державі нову релігію — християнство. Сам Хлодвіг охрестився у 498 р.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTgyTHpaaUx6STRYM0psYzJsNlpTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Так виникло Франкське королівство, в якому правила заснована Хлодвігом династія Меровінгів. На відміну від військового вождя король передавав владу в спадщину своїм дітям. Король зосередив у своїх руках усі функції державного управління, центром якого став королівський двір.
Занепад влади Меровінгів
Після смерті Хлодвіга 511 року країну поділили між його чотирма синами. Постійні військові сутички між ними послаблювали владу королів і авторитет династії Меровінгів.За останніх Меровінгів у Франкському королівстві влада фактично перейшла до майордомів. Майордоми були великими землевласниками. Вони з власної волі садили на престол або усували королів з династії Меровінгів, яких сучасники називали «лінивими королями». 732 року майордом Карл Мартел, що в перекладі означає «молот», який правив франками у 715—741 роках, у битві біля міста Пуатьє розгромив арабів, зупинивши їх просування в Європу з Піренейського півострова, який вони завоювали. Карл Мартелл зміцнив свою одноосібну владу. Перемогу здобув завдяки проведеній військовій реформі. Син Карла Мартела майордом Піпін Короткий (прозваний так за малий зріст) попросив римського папу роз'яснити, хто має бути королем франків:
- той, хто має реальну владу,
- той, хто має лише звання короля.
Таким чином при допомозі папи вирішив усунути Меровінгів і сам сісти на трон. Папа ухвалив рішення на користь Піпіна. 751 року на зборах франкської знаті у Суассоні Піпіна Короткого було проголошено королем (751—768). За це Піпін Короткий здійснив два походи проти лангобардів (754, 757), витіснив їх подалі від Рима й передав у дарунок Папі область у Римі та місто Равенну на півночі Італії. Так було започатковано Папську область — попередницю сучасного Ватикана. Останнього короля з династії Меровінгів і його сина було ув'язнено в монастирі. Піпін Короткий підкорив усе королівство франків, усунув Меровінгів від влади і започаткував нову династію, названу на честь його сина Карла Великого Каролінзького.
Держава Каролінгів
Карл Великий (742—814)
Син Піпіна Короткого, прозваний Великим за невтомну діяльність зі створення могутньої, міцної та сильної централізованої держави, яка за розмірами наближалася до колишньої Західної Римської імперії. Прославився також служінням християнській церкві, покровительством культурі й просвіті.Карл мав величезний авторитет у тогочасному світі. 808 року отримав титул імператора, який повинен був піднести престиж франкського короля, бо прирівнював його до наймогутнішого правителя того часу — візантійського імператора. Багато зробив для просвітництва своєї країни. За його правління відбулося піднесення культури, що істориками було названо «Каролінзьким Відродженням». У народних переказах Карл Великий виступав як мудрий правитель, але для ворогів він був «залізним» Карлом, від яви військ якого тремтіла земля. Особистість Карла Великого була увіковічена Ейнхардом, який створив його «Життєпис».Карл Великий помер 28 січня 814 року. На його могилі в Ахені, де була його улюблена резиденція (тут теплі, цілющі джерела), зроблено напис: «У цій могилі лежить тіло Карла, великого і побожного імператора, що шляхетно збільшив королівство франків й успішно врядував сорок сім років».
Державне управління за Карла Великого
Держава Карла Великого не мала столиці. Королівський двір мандрував країною. Він здійснив 53 походи у сусідні країни, 27 з яких очолював сам. Спромігся розширити свою державу у всіх напрямах.
Карл же завдяки згаданим війнам спочатку приєднав Аквітанію, Саксонію й усе від хребта Піренейських гір до річки Ібера, що …, пробігаючи найбільш родючі поля Іспанії, впадає в Балеарське море …, потім усю Італію …; потім — Саксонію, чималу складову частину Німеччини …; після цього — обидві Паннонії й розташовану на тому березі Данубія Дакію, й Істрію, і Лібурнію, і Далмацію, крім приморських міст, якими по дружбі й у силу укладеного договору Карл поступився константинопольському імператорові; нарешті, усі варварські й дикі народи, що населяють Німеччину й живуть між Рейном і Вістулою, … досить різні за вдачею й способом життя, але близькі між собою мовою. Народи ці Карл послабив настільки, що зробив своїми данниками. …
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdk15OHpPQzhsUkRBbE9URWxSREFsUWpnbFJERWxPRElsUkRBbFFqSWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUpHSlVReEpUazJKVVF3SlVJMFh5VkVNQ1U1UmlWRU1TVTRNeVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TWlWRU1TVTRReVZFTVNVNU5DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
772—804 роки — саксонські війни, що тривали 30 років. Війна була тривалою і важкою. Сакси заселяли території на північний схід від франків між Рейном і Ельбою. Карл здійснив проти саксів вісім походів. Саксонію було розділено на графства. Графами призначено знатних франків і вождів саксів.
773—774 роки. На прохання Папи Римського виступив проти короля Лангобардії, який прагнув заволодіти Римом і створити сильну державу. Двічі франки переходили високі гори Альпи і вторгалися в Італію. Було розгромлено лангобардів і приєднано більшу частину Італії.
778—801 роки, Карл вів війну з іспанськими арабами. Війна з арабами була невдалою і франкам довелося відступити. Відхід франкського війська прикривав невеликий загін на чолі з племінником короля графом Роландом, який потрапив у засідку і був повністю знищений місце-вими жителями — басками. Героїчна смерть Роланда була пізніше оспівана у французькому епосі «Пісня про Роланда». Згодом Карл завоював невелику область на південь від Піренейських гір до річки Ебро.
778—803 роки. Похід проти аварів і розгром Аварського каганату. Авари-кочівники, що прийшли з Азії і проживали на землях уздовж середньої течії Дунаю, були розгромлені військами Карла і зникли з території Європи.
786—799 роки. Військовий похід до Бретані, Встановлена залежність Бретані від Карла Великого.
806—812 роки. Походи проти західнослов'янських племен (сербів, чехів, лужичан та ін,). Уклав союз зі слов'янськими племенами лютичів та ободритів. Відтоді у слов'янській мові з'явилося слово «король» від слова Карл.
Верденський договір
Після смерті Карла Великого 814 року за його спадщину почали сперечатися син та внуки. 843 року було підписано Верденський договір, що привів до поділу країни між трьома внуками.
- Старший — Лотар — зберігав за собою імператорський титул. Йому належала територія Італії і землі вздовж Рейну.
- Середній — Людовік Німецький — заволодів територією на схід від Рейну і на північ від Альп, яка згодом стала називатися Німеччиною.
- Молодший — Карл Лисий — отримав Західно-франкське королівство, територію майбутньої Франції.
Династія Каролінгів проіснувала до X ст. Наприкінці X ст. великі феодали Франції обрали королем графа паризького Гуго Капета. Почалася династія Капетингів, яка проіснувала до XVIII ст.
Династія Капетингів
Посилення королівської влади
Упродовж Х-XI століть Франція була феодально роздробленою країною. Правителі окремих герцогств — Нормандії, Бретані, Бургундії, Шампані, Тулузького — були незалежними від короля, карбували свою монету, утримували власне військо. Королівські володіння — домени — були на той час невеликими, а влада короля слабкою. Великі феодали вважали короля «першим серед рівних» і не завжди йому підкорялися. 987 року помер останній з Каролінгів — Людовик Лінивий. Королем було обрано графа Паризького Гуго Капета, який започаткував династію Капетингів (987—1328). Рішучого удару сваволі феодалів завдав Людовик VI (1108—1137):
Він невтомно зупиняв розбої на дорогах, знищував замки зухвалих васалів, а їх самих приводив до покори. Король негайно кинув проти нього своє військо. У супроводі кліру, до якого завжди ставився він зі смиренною пошаною, попрямував король до найміцнішого замку Кресі і раптово захопив його могутньою рукою своїх воїнів або, скоріше, (рукою) Божою. Приступом взявши міцну башту, немовби вона була хатиною селянина…, їх знищив. Здобувши цю перемогу,… попрямував король до іншого замку — Ножан,… зруйнував це пекельне й злочинне місце (1115 р.) та, відпустивши невинних, винних піддав тяжкій карі.., а зруйнувавши ці прелюбодійні замки…, повернувся король до міста Ам'єна й обложив башту цього міста, в якій засів якийсь Ада, жорстокий тиран, що розорював церкви і всю округу. Тримав господар Людовик у тісній облозі цю башту майже два роки, поки не примусив оборонців здатися на його милість… Зруйнувавши цю башту, встановив він у країні солодкий мир… Відомо, що у королів довгі руки. «Про життя короля Людовика Товстого» абат Сугерія (XII ст.).
Справжньою удачею стало одруження його сина Людовика VII з Елеонорою Аквітанською. Королівський домен одразу збільшився у декілька разів. За (1180—1223 рр.) — енергійного, рішучого, віроломного, наполегливого політика — було досягнуто значних успіхів в об'єднанні Франції. Він же узяв участь у Третьому хрестовому поході.Зміцнення королівської влади у Франції відбувалося і за внука Філіппа II Людовика IX Святого (1226—1270 рр.). Так ще за життя прозвали його за щиру побожність. Він уклав з Великою Британією мир, яким закріпив приєднання до Франції всіх англійських територій, провів реформи внутрішнього управління.Франція поступово перетворювалася на централізовану державу, в якій влада короля поширювалася на всю територію країни й управління державою здійснювалося з центру.
Правління Філіппа IV Красивого
Великих успіхів в об'єднанні Франції було досягнуто за роки правління Філіппа IV Красивого, сина Людовіка IX Святого, прозваного так за гарну зовнішність (правив з 1285 р. по 1314 р.). Він був енергійним, рішучим, безцеремонним, наполегливим політиком. Данте Аліг'єрі у своїй поемі «Божественна комедія» помістив душу Філіппа IV серед найбільших грішників. Король значно розширив свої володіння, приєднавши графство Шампань і на півдні країни Наварру, продовжував воювати проти Великої Британії. Філіпп IV Красивий (1285—1314 рр.) виступив проти папи Боніфація VIII, який пригрозив йому, що відлучить від церкви за оподаткування церковних земель. Король скликав Генеральні штати — зібрання духовенства, дворян і містян усієї Франції, які висловилися проти претензій папи на втручання у внутрішні французькі справи. Король переніс папський престол з Рима у французьке місто Авіньйон і перетворив папу на свого васала. «Авіньйонський полон» пап тривав 70 років (1309—1378 рр.). У цей період усі папи були французами й обирали їх за вказівкою короля Франції.Філіпп IV здобув у сучасників славу фальшивомонетника. Зіпсував королівську монету, замінивши в ній частину золота дешевим металом. Свої борги король сплачував знеціненою монетою, а вимагав, щоб до скарбниці вносили повноцінні гроші.
Династія Валуа
Столітня війна
У 1328 р. Припинилася династія Капетінгів, бо останній Капетінг Карл IV не залишив спадкоємців. На престол став Філіпп VI Валуа, якого обрала знать. Англійський король Едуард III був близьким родичем померлого короля і пред'явив свої претензії на престол. Він оголосив себе королем Великої Британії і Франції.Усе це призвело до Столітньої війни між Великою Британією і Францією, що тривала з перервами з 1337 р. по 1453 р.
Перебіг Столітньої війни
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk1TDBKaGRIUnNaVjl2Wmw5QloybHVZMjkxY25RbE1rTmZVM1F1WDBGc1ltRnVKVEkzYzE5RGFISnZibWxqYkdWZllubGZWR2h2YldGelgxZGhiSE5wYm1kb1lXMHVhbkJuTHpJd01IQjRMVUpoZEhSc1pWOXZabDlCWjJsdVkyOTFjblFsTWtOZlUzUXVYMEZzWW1GdUpUSTNjMTlEYUhKdmJtbGpiR1ZmWW5sZlZHaHZiV0Z6WDFkaGJITnBibWRvWVcwdWFuQm4uanBn.jpg)
1340 р. Англійський флот розгромив французів у морській битві біля Сльойса (біля узбережжя Фландрії). В 1346 році відбулась битва при Кресі, у якій французька лицарська кіннота зазнала поразки. Втрати французів склали майже 1500 лицарів. Англійці одержали перемогу завдяки вдалому вибору оборонної позиції, високій дисципліні й ефективній зброї — довгому англійському луку. Перемога англійців підійняла їх бойовий дух. В 1347 році англійський король Едуард III захопив порт Кале, який на довгі роки став опорним пунктом англійців на території Франції.В 1356 році відбулась битва біля Пуатьє. Французьке військо зазнало поразки; було захоплено в полон короля і знатних феодалів. На півночі і півдні країни хазяйнували загарбники, які пограбували ці райони.1360 р. Між Францією і Великою Британією укладено мир. Франція змушена була погодитися на тяжкі умови миру:
- Велика Британія одержала великі території на південному заході Франції;
- на півночі Велика Британія одержала порт Кале. Франція за Карла V після укладення миру готувалася до війни. Було проведено військову реформу. 1369 р. Франція відновила війну.
1415 р. Битва при Азенкурі, в якій перемогу здобули англійці. Англійці захопили всю північну частину Франції і увійшли до Парижу. 1422 р. На бік англійців перейшов могутній герцог Бургундії. Королем Франції було проголошено малолітнього . 1428 р. Англійці обложили Орлеан, що відкривав шлях для просування на південь країни. Це був останній оплот у центрі країни.
Народні повстання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUxTHlWRU1DVTVOaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U1TmlWRU1TVTRSaTVxY0djdk1qQXdjSGd0SlVRd0pUazJKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpCSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXhKVGsySlVReEpUaEdMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У Парижі неодноразово виникали заколоти і повстання. У провінціях виникло велике селянське повстання — Жакерія (1358 р.). Приводом до повстання стали події 28 травня 1358 р., коли банда найманців намагалася пограбувати одне село в провінції на північному сході Франції. Селяни дали відсіч грабіжникам, убивши чотирьох лицарів і п'ятеро зброєносців, а потім спалили замок місцевого феодала, який їх не захистив. Селяни почали озброюватися. Через кілька днів повстання охопило велику територію. Повстання очолив колишній солдат Гільйом Каль. Селяни нападали на замки феодалів, спалювали їх, викрадали скот, знищували документи, в яких були записані їхні повинності. Однак повстання зазнало поразки.
Подвиг Жанни д'Арк
Продовжувалася Столітня війна. Становище Франції було важким. Вона перебувала на краю загибелі, їй загрожувала втрата державної незалежності. Більша частина території зайнята ворогом. У такий важкий для Франції час з'являється Жанна д'Арк — сільська дівчина з села Домремі, яка з болем сприймала приниження національного почуття французького народу і добилася від Карла(спадкоємця престолу) виділення їй загону лицарів, який виступив на допомогу обложеному Орлеану.
![]() | Якщо ви, королю Англії, не вчините так, то я беру на себе керівництво війною і, хоч де наздогнала ваших людей у Франції, я змушу їх піти волею або неволею; якщо вони відмовляться коритися, я всіх їх знищу, якщо ж погодяться — помилую їх. Я послана сюди Богом, небесним королем, як його заступниця, щоб вигнати вас зі всієї Франції. «Лист Жанни д'Арк англійському королю» | ![]() |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdlpTOWxOQzhsUkRBbE9UWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUkwSlVRd0pUa3dKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpCTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Поява молодої дівчини в лицарських обладунках цілковито змінила стан у війську. Вона не знала військової справи, а військо, яке очолила, починало здобувати перемоги. У війську встановився порядок і дисципліна. Сучасники називали це чудом; французи вважали це втручанням Бога, а англійці — диявола. Жанна д'Арк перетворилася на символ національного визволення. Вершиною її слави стало звільнення у 1429 р. Орлеана і чимало перемог французької армії, завдяки яким відбулася коронація Карла в Реймсі. Після коронації король вирішив нагородити дівчину. Але вона не хотіла ні почестей, ні звань, ні нагород, а лише попросила звільнити її рідне село Домремі від повинностей і податків. У 1430 р. Жанну захопили в полон бургундці і продали англійцям за 10 тисяч золотих, а ті передали її судові інквізиції як відьму. Не було зроблено жодної спроби, щоб викупити її з полону чи обміняти на одного з полонених англійських полководців. Дівчину тримали в залізній клітці, прикуту залізними ланцюгами. На допитах вона поводилась мужньо. Суд інквізиції звинуватив її у чаклунстві і засудив до страти. 30 травня 1431 р. Жанну було спалено на багатті у місті Руані. У 1456 р. папа римський визнав Жанну невинно засудженою. Французи після спалення Жанни почали поклонятися їй як святій мучениці.
Об'єднання Франції
Перемога у Столітній війні сприяла об'єднанню Франції. За правління Людовика XI (1461—1483 рр.) посилилася боротьба короля з герцогом Бургундським Карлом Сміливим, яка тривала 12 років і закінчилася загибеллю герцога Бургундського та приєднанням значної частини його володінь до володінь короля. Людовик XI діяв підступно, обдурював своїх супротивників, порушував дане слово, не шкодував грошей для підкупу сильних ворогів, намагався посварити ворогів між собою. За це сучасники прозвали його «всесвітнім павуком». За його правління наприкінці XV ст. відбувається завершення об'єднання Франції. У Франції склалася централізована держава
Реформація і громадянська війна у Франції
Королівська влада
На початку XVI ст. Франція була великою централізованою державою з чисельністю населення 15 млн душ. Історія Французького королівства
за Карла V (1483-1498), Людовика XII (1498-1515), Франциска І (1515-1547) — це історія створення абсолютної монархії: Генеральні штати перестали скликатися, королі мали у своєму розпорядженні велику армію, все управління країни зосереджувалось у королівській раді, але найважливіші справи вирішувались у вузькому колі прибічників королів. Головна опора королівської влади — середнє і дрібне дворянство.
Причини громадянських воєн
У 1562—1598 рр. Франція поринула у громадянські (релігійні) війни. Це була боротьба між двома угрупованнями феодалів за владу в державі. Великі феодали намагалися повернути свою колишню могутність і навіть піднятися над королівською владою. У Франції поширювалися протестантських ідеї, розгорнулась боротьба між католиками і гугенотами. На півдні Франції було утворено кальвіністський табір на чолі з Бурбонами:, Генріх Наваррський, адмірал де Коліньї. У північно-східній та середній частині Франції феодальна знать і дворянство підтримувало католицький табір, що його очолювали герцоги Гізи: Франсуа де Гіз — головнокомандувач королівської армії, — кардинал Лотаринзький, який мав великий вплив при дворі.
Обстановка при королівському дворі
Королем Франції у середині XVI ст. був Карл IX, якому ледве виповнилося 15 років. При дворі точилася запекла боротьба між прихильниками Гізів і прихильниками Бурбонів, які в особі були опікунами малолітнього короля. Двір потерпав від безперервних інтриг, організатором та учасником яких була мати Карла IX Катерина Медічі.
Початок релігійних воєн
У березні 1562 р. Франсуа Гіз з своїм загоном солдатів у містечку Вассі напав на гугенотів, що співали свої релігійні гімни у молитовному домі. Було вбито 23 і поранено близько 100 осіб. Розправи з кальвіністами почались і в інших містах Франції. У відповідь на ці події протестанти почали озброюватися. Фактично у країні почалася громадянська війна. Від самого початку вона ускладнилася втручанням інших держав. Гугенотів підтримала Англія і протестантські князі Німеччини, а Гізів — король Іспанії. У першому періоді громадянських воєн було три війни між ворожими сторонами. Війни закінчилися укладенням , за яким:
1. Протестантське богослужіння було допущено по всьому королівству.
2. Протестантам було дозволено обіймати державні посади.
3. Протестантам було залишено чотири фортеці.
Варфоломіївська ніч (24 серпня 1572 р.)
Було зроблено спробу примирити ворожі сторони через одруження Генріха Бурбона (вождя гугенотів) із сестрою короля-католика Карла IX Маргаритою Валуа. На весілля до Парижа з'їхалася гугенотська аристократія та багато дворян-гугенотів із південних провінцій. Будинки гугенотів напередодні потайки позначили білими хрестами. В ніч проти 24 серпня 1572 р., напередодні свята св.Варфоломія, вдарили на сполох у дзвони. За цим сигналом почалося масове винищення гугенотів, яких захоплювали зненацька. Лише в Парижі було вбито до 2 тис. осіб. Вбивали не тільки гугенотських дворян, що приїхали на весілля, а й багатьох паризьких буржуа, яких підозрювали у симпатіях до гугенотів. Подібні розправи відбувались і в інших містах. Було вбито понад 30 тис., осіб.
Другий період воєн (1572—1576)
Війна після подій Варфоломіївської ночі спалахнула з новою силою. 1573 р. гугеноти проголосили про створення на півдні Франції своєї республіки — Конфедерації на чолі з Генріхом Наваррським. Це була держава міст і дворян півдня країни з органами влади, фінансами, армією. У 1574 р. помирає Карл IX. Влада перейшла до його брата Генріха III. Самозакоханий, легковажний, він швидко втрачав свою владу і королівський авторитет. Генріх III не мав наступників престолу, а тому після його смерті на престол мав зійти його родич Генріх Наваррський. Цього не хотіли допустити Гізи, які вирішили створити самостійну організацію — Католицьку лігу (1574 р.). Через цю організацію Генріх де Гіз розраховував реалізувати свої амбіції на престол. Але король оголосив себе зверхником Католицької ліги, яку відтоді називали Королівською лігою. Це не входило у плани Гізів та їхніх прихильників. 1585 р. Вони створили , яка на півночі Франції фактично стала в опозицію до короля. 1588 р. король вирішив розправитися з Гізами. Братів Гізів було вбито. У відповідь прихильники убили короля Генріха III (закололи кинджалом).Громадянські війни у Франції призвели до великої розрухи. Розорена грабунками, що їх чинили обидві армії, країна переживала господарський занепад і великий голод. Вище дворянство, багаті вельможі, що обіймали посади губернаторів, почали поводити себе незалежно від центру. Король Іспанії Філіп II готувався посадити на французький престол свою людину. Його наміри підтримував папа римський. Для дворян, буржуазії Франції стало зрозуміло, що потрібна сильна королівська влада, яка не допустила б іспанської інтервенції, що загрожувала самостійності держави, і змогла б навести лад у країні.
Франція при Бурбонах. Формування абсолютної монархії
Завершення громадянських воєн
Дворяни, «люди мантії», буржуазія погодилися визнати гугенота Генріха IV королем, якщо він повернеться до католицизму. 1594 р. Генріх IV перейшов у католицизм, коронувався і вступив до Парижа, не зустрівши ніякого опору. Розумний, хитрий, далекоглядний політик насамперед подбав про те, щоби примирити ворожі сторони та досягти миру і спокою у Франції. Здобути прихильність католицьких вельмож він зумів, надаючи їм різні привілеї, високі пенсії, численні подарунки. Водночас король не обминав увагою і своїх колишніх союзників — гугенотів. Така політика Генріха IV сприяла припиненню громадянських воєн у Франції (їх було 8).
Нантський едикт (указ) (1598)
Нантський едикт (указ) 1598 року короля врегульовував «релігійні питання».
- Католицька релігія визнавалась у Франції панівною.
- Всюди в країні відновлювалося католицьке богослужіння.
- Католицькому духовенству поверталися його попередні права і майно.
- Поряд із католицизмом допускалося сповідування кальвіністської релігії.
- Протестантська відправа заборонялася в Парижі та деяких інших містах.
- Протестантам дозволялося користуватися всіма правами та обіймати державні посади нарівні з католиками.
- Протестанти мали право при королівському дворі мати своїх представників для зносин з королем.
- Протестантам були залишені їх фортеці на півдні країни.
Генріх IV, Людовик XIII та кардинал де Рішельє
![]() |
![]() |
Правління Генріха IV було періодом подальшого зміцнення абсолютизму. Король спирався на дворянство, захищаючи його привілеї. Він проводив політику і в інтересах буржуазії, користуючись її підтримкою. Генріх IV намагався скоротити державні видатки. Економія державних видатків здійснювалася першим міністром Сюллі. За 16 років свого правління Генріх IV жодного разу не скликав збори Генеральних штатів. Утвердилися бюрократизм і централізація влади. Чиновники домоглися юридичного закріплення за ними спадкового права на державні посади. У зовнішній політиці король керувався принципом «державного інтересу» і не зважав на релігію. Тому він прагнув до ослаблення Іспанії та австрійських Габсбургів і підтримував німецьких протестантських князів. Був убитий фанатиком-католиком, що було помстою за Нантський едикт і антиіспанську політику. Після смерті Генріха IV королівська влада дещо ослабла, оскільки Людовик XIII був малолітнім. У 1614—1642 році розпочалась нова громадянська війна, ініційована феодальною аристократією. Зміцненням абсолютизму зайнявся перший міністр Людовика XIII кардинал де Рішельє. Щоб ослабити самостійність місцевих властей, де Рішельє посилав до провінцій намісників, які мали великі повноваження. Посади чиновників не продавалися, а призначалися королем, тому чиновники залежали від центральної влади і могли бути відкликані. Кардинал жорстоко придушував будь-який виступ вельмож чи принців, знищив політичну незалежність гугенотів. У своєму «Політичному заповіті» де Рішельє заявив, що:
![]() | "Батіг, який є символом правосуддя, ніколи не повинен залишатися без діла" | ![]() |
.
За де Рішельє було закладено основи необмеженої влади короля. Франція увійшла в епоху абсолютної монархії.
Держава і суспільство у Середньовічній Франції
Суспільне життя
Франція V- сер. XVII століття була феодальною державою. Упродовж IX–X століть у Франції панував період феодальної роздробленості. Феодали мали власність на землю та владу над селянами. Селяни мали своє господарство і були прикріплені до землі. Панувало натуральне господарство, коли все необхідне для життя вироблялося у феодальному маєтку, нічого не куплялося і не продавалося. Існували феодальні повинності — оброк, коли залежні селяни віддавали феодалові частину врожаю, і панщина, коли залежні селяни працювали на нього.
![]() | <...> Вони зобов'язані панщиною. <...> Віллани повинні жати хліб, збирати й зв'язувати його в снопи, складати скиртами серед поля й відвозити негайно до комор. <...> Із Поеми про версонських вілланів Есту Легоза | ![]() |
.Сільськогосподарська техніка мала низький рівень розвитку. Привілейованими станами, які не платили податків були: духовенство та дворянство.Третій стан складали багаті містяни, буржуазія, селяни, ремісники, робітники, міська біднота. Вони були платниками податків. Формується станова монархія.У Франції права людини в суспільстві визначалися не її багатством чи власними здібностями, а знатністю походження та близькістю до короля. Розорені французькі селяни поповнювали ряди найманих робітників. Тим часом багаті містяни, буржуазія купували у держави судово-адміністративні посади. Разом із посадами ставали дворянами. Буржуазія скуповувала дворянські помістя з титулами і селянські наділи. Але вона не заводила великих господарств, а здавала землю невеликими ділянками в оренду. Таким чином виникло нове дворянство -«люди мантії». То були вихідці з буржуазії, які купили дворянські звання. Феодальне дворянство, яке були на службі у війську короля почало називатись «люди шпаги». XVI ст. У Франції почав розвиватися капіталізм. Але виробництво у Франції аж до другої половини XVIII ст. продовжувало базуватися на ремеслі.
Міста
Перші середньовічні міста з'явились на півдні Франції, оскільки тут були міські традиції та тісні торговельні зв'язки з Візантією та країнами Сходу. Більшість міст належали сеньйору. Міське населення називали буржуа. Париж на той час був одним із найбільших міст світу, налічував 100 тис. мешканців. Місто було прямокутним чи круглим у плані й займало кілька гектарів; навколишній ландшафт використовувався для додаткового захисту. Його центром був собор із дзвіницею. За стилем життя місто було скоріше «великим селом». Ось який вигляд мали середньовічні міста (за Л. Февром):
«Місто оточують зубчасті стіни з круглими вежами. Уторована, вибита дорога веде до вузьких воріт, до звідного мосту; удень і вночі їх охороняє сторожа. Праворуч — грубо збитий хрест. Навпроти, на узвишші, — монументальна шибениця (предмет гордості містян), на якій догнивають тіла повішених. <…>3а міською брамою починається вулиця, прокладена примхливо й недбало, зі стічним ровом посередині проїжджої частини, зі смердючою гноївкою, яка витікає з відхожих місць, у непролазній багнюці, коли дощить, ані проїхати, ані пройти, а коли припікає сонце, здіймається така пилюка, що немає чим дихати».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkxTDFacGRHRmZaWFJmY0dGemMybHZYM05oYm1OMGFWOUVhVzl1ZVhOcGFTNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RWbWwwWVY5bGRGOXdZWE56YVc5ZmMyRnVZM1JwWDBScGIyNTVjMmxwTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Відомо, що наприкінці XII ст. французький король Філіп II Август, відчинивши якось вікно, знепритомнів від смороду з паризьких вулиць. Після цього випадку король наказав викласти дороги бруківкою. Ряд французьких міст отримали Магдебурзьке право.
Право і суд
Одним із найбільш ранніх судових документів стародавніх германців є «Салічна правда», складена за наказом Хлодвіга:
![]() | Титул X. Про крадіжку рабів. § 1. Якщо хто вкраде раба, коня або запряжну тварину, засуджується до сплати 1200 динаріїв, що становить 30 солідів.Титул XIII. Про викрадення вільних. § 1. Якщо три чоловіки ви крадуть вільну дівчину, вони зобов'язані сплатити по 30 солідів кожний. ... | ![]() |
До Х ст. у Франції практично перестали діяти Салічна правда і інші варварські звичаї. На зміну їм в умовах феодальної роздрібленості прийшли територіальні правові кутюми окремих регіонів, сеньйорів і навіть громад. За Карла Великого було видано низку законів — капітуляріїв (збірок указів). Наступники Карла Великого видавали ордонанси. З середини XII ст. з посиленням королівської влади зростає значення королівського суду. Поступово суд стає становим, бо кожний суспільний стан (духовенство, дворяни, містяни) мав свій суд. Селян судили феодали або призначені ними судді. За законом феодал мав право садити селянина в тюрму, тримати роками в сирому підземеллі, піддавати тортурам або прирікати їх на голодну смерть. З утримання селян у тюрмі довгий час не було жодних нормативних документів, тому існували нелюдські умови для в'язнів. Верховна судова влада належала королю. Якщо справа була заплутана, то король звертався до «Божого суду». Для лицарів це був поєдинок між ними, бо вважалося, що Бог сприятиме одержанню перемоги невинному.
Економіка середньовічної Франції
Середньовічні міста були центрами ремесла. Ознаками ремісничого виробництва були:
- Дрібне виробництво.
- Ручна праця.
- Виготовлення речей на замовлення або на продаж, а не для себе.
- Великий виробничий досвід ремісників.
- Майстру належить майстерня з усіма знаряддями праці і пристосуваннями.
- Майстер не тільки господар, а й робітник у своїй майстерні.
- Над виготовленням кожної речі він працював від початку і до кінця.
- Майстрові допомагали у роботі підмайстри й учні, які вивчали ремесло.
Різноманітні вироби, що їх продавали в містах, виготовлялися в невеликих майстернях ремісників, у яких не було машин. Усе робилося вручну за допомогою найпростіших знарядь праці. Ремісники об'єднувались у цехи. Учні в майстерні навчалися від двох до восьми років. Вони навчалися ремесла, допомагали по господарству в будинку майстра. Для того, щоб стати ремісниками учні майстра повинні були на власний кошт виготовити шедевр. XVI ст. У Франції почав розвиватися капіталізм. Виникали мануфактури. Виробництво у Франції аж до другої половини XVIII ст. продовжувало базуватися на ремеслі. Проте з часом виникають мануфактури, переважно у текстильному виробництві:
- лляні,
- полотняні, з виробництва предметів розкоші — шовку, оксамиту, атласу, парчі.
Розвивалися й інші галузі виробництва:
- фаянсові вироби,
- вироби художнього скла,
- гірничодобувна,
- металургійна промисловість,
- друкарська справа, кораблебудування.
На базі виникнення мануфактур почала складатися спеціалізація окремих областей країни у виробництві певних товарів, що вело до розвитку внутрішньої торгівлі. Цьому сприяли такі чинники:
- У багатьох містах Франції не було цехів, тому вони не стояли на перешкоді розвитку мануфактур.
- Французький абсолютизм допомагав розвиткові капіталістичних мануфактур: запроваджувалися мита на ввіз товарів у Францію і зовсім не було мита на вивіз готових виробів.
- Королівський уряд сприяв розвиткові внутрішньої торгівлі:
- за період з 1489 р. по 1515 р. було відкрито близько 400 ярмарків і ринків;
- зверталася увага на будівництво шляхів;
- було запроваджено єдину міру — лікоть, якою повинні були користуватися всі торговці;
- у м. Ліоні було створено банк (1544 р.);
- Ліон з його ярмарками став у XVI ст. одним із центрів європейської торгівлі;
- міста Марсель, Бордо стали великими морськими портами.
Проте, Франція була сільськогосподарською країною, де проживало 9/10 населення, зайнятого в сільському господарстві, міста, за винятком Парижа, де проживало близько 300 тис. жителів, були невеликими, їхні промисловість і торгівля мали менше значення, ніж сільське господарство.
Культура Середньовічної Франції
Раннє Середньовіччя називають «темними віками». Основою середньовічної культури стало поєднання античної спадщини та варварських традицій на основі християнства.
«Каролінзьке Відродження»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkyTDB0c2IzTjBaWEpmVEc5eWMyTm9YekEwTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTGJHOXpkR1Z5WDB4dmNuTmphRjh3TkM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Культурне піднесення Франції відбулось в державі Карла Великого. Воно ввійшло в історію під назвою «Каролінзьке Відродження», яке згасло після смерті його ініціатора й натхненника. За Карла Великого:
- Розроблено єдиний канонічний текст Біблії.
- Уніфіковано літургію (богослужіння).
- У велено відкривати школи для дітей при всіх монастирях.
- Удосконалено каліграфію для покращання оформлення книг, так званий каролінзький мінускул став основою для типографських шрифтів.
- Центром просвітництва стала придворна академія в Ахені, викладали найосвіченіші люди Європи.
- Розквітла церковна архітектура, найвідоміші пам'ятки — Ахоська каплиця, монастирська брама в Лорше.
Видатні представники: Алкуїн— філософ і богослов, закликав цінувати не тільки богослов'я, а й «людські науки», навчати дітей. Рабан Мавр — учень Алкуїна, упорядник енциклопедії. Павло Диякон — написав «Історію лангобардів». Ейнгард — автор
Схоластика
Середньовічна філософія осмислювала світ за допомогою релігійних понять і зосереджувалася на проблемі взаємозв'язків між богом, людиною і світом. У XI ст. з'являється схоластика. Одним з перших схоластів був П'єр Абеляр, який запровадив правило: «Пізнаю те, у що вірю».
Освіта
Система освіти значною мірою запозичена в античності.
Шкільна освіта
Будувалася на так званих «семи вільних мистецтвах» — трівіумі і квадрівіумі. Трівіум («три шляхи») був початковим етапом і складався з граматики, риторики та діалектики (логіка|логіки), квадрівіум («чотири шляхи») набув поширення з XIII ст. і включав арифметику, геометрію, астрономію, музику. Середньовічні школи були монастирськими, кафедральними (при міських соборах) і парафіяльними. З розвитком міст відкривалися світські школи. Мандрівних школярів нецерковних шкіл називали «голіардами» (вагантами). «Останнім вагантом» називають французького поета XV ст. Франсуа Війона.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5rTDBOdmJHeGxaMlZ6YjNKaWIyNXVaVEUxTlRBdE1UZzFNQzVxY0djdk1qQXdjSGd0UTI5c2JHVm5aWE52Y21KdmJtNWxNVFUxTUMweE9EVXdMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Вища школа
3 розвитком міської культури кафедральні школи перетворювалися на університети. У XII ст. в Парижі було відкрито перший університет. У 1253—1257 роках в Парижі було засновано коледж Сорбонну (Sorbonne) .
Бібліотеки
Читальні зали в XV ст. працювали лише в Сорбонні та бібліотеках домініканських монастирів. Перші публічні бібліотеки відкрилися в XV ст. у великих містах, комплектувалися з подарованих або переданих за заповітом книжок.
Героїчний епос
У період розквіту Середньовіччя з народних пісень і сказань про подвиги героїв складали епічні поеми, їх виконували під звуки арфи чи віоли (маленької скрипки). До наших днів дійшло близько 100 французьких поем. Найвидатніша з них «Пісня про Роланда» — героїчна поема про війну християн проти мусульман. Головний герой — граф Роланд — доблесний, сміливий, мужній, хоробрий, великодушний і благородний лицар, який здійснює казкові подвиги і гине у завойовницькому поході Карла Великого в Іспанію.
Лицарська культура
Лицарська культура — це явище в середньовічному суспільстві, яке визначалося поняттям станової честі, лицарським побутом, правилами кодексу, стилем і способом життя лицаря, його світоглядом і духовністю. З XI до XIV ст. розвивається і досягає розквіту лицарська література. Був створений образ лицаря — мужнього великодушного, доброго. Його зображали не лише сильним і сміливим, а й справедливим і чесним, який ніколи не порушував свого слова і був готовий заступитися за слабких і ображених. Поети-лицарі складали вірші, створювали віршовані романи й поеми про воєнні походи. В Західній Європі широкого поширення набула лицарська поезія, пов'язана з музикою. Головна тема поезії — лицарське служіння Музі Серця, заради якої лицар наражався на всяку небезпеку. На півдні Франції таких поетів називали трубадурами. Відомим поетом Франції був Бертран де Борн, який чимало поем присвятив коханню, війнам, боям, походам. Пишучи канцони, здобуває популярність Бернард де Вентадорн. Не зовсім звичайною фігурою серед куртуазних поетів був провансальський трубадур Маркабрюн. Ще одним провансальським трубадуром був Джауфре Рюдель (Jaufre Rudel) (1113—1170). Джауфре Рюдель був знатною людиною — князем Блаї, брав участь у Другому хрестовому поході. З його іменем пов'язана легенда про високе кохання до графині Гольдерни Тріполітанської, яку він не бачив, але склав і її честь вірші про кохання.
Міська культура
Із розвитком міст почала складатися міська література, тісно пов'язана з народною творчістю. У розповідях міських письменників звеличується винахідливість простої людини, висміюється жадібність міських багачів, лицемірство монахів, грубість лицарів. Яскравим виявленням міської культури є поема «Роман про Ренара». Уявлення містян про життя відображено в усній народній творчості: піснях, казках, баладах комічного чи сатиричного характеру — «фабльо». Найпопулярнішими жанрами міської літератури були короткі оповідання. До міської літератури належать і вірші бродяг-школярів, які кочували від школи до школи в пошуках найкращих викладачів. Яскравим виявом міської культури була творчість жонглерів-фокусників, акробатів, акторів, музикантів. Без жонглерів не відбувалося жодного весілля чи ярмарку.
Архітектура і мистецтво
Каролінзьке Відродження
З 768 по 814 роки було побудовано приблизно 27 соборів, 232 собори, 65 палацевих ансамблів. Прикладом каролінзького стилю є замок Блуа, збудований у IX столітті, замок Шинон (X ст..)
- Каролінзьке Відродження
- Замок Шинон. Вид на королівський покій
- Замок Блуа
Романський стиль
У середньовічній архітектурі переважали два види кам'яних будівель — церкви і замки. Неміцні плоскі дерев'яні перекриття замінювали кам'яними склепіннями, які могли витримати тільки товсті стіни. Споруди XI-XII ст. в Західній Європі називали романськими, бо тогочасні будівельники багато запозичили від архітектури стародавніх римлян. Вони створювалися в період феодальної роздробленості і могутності католицької церкви. Яскравими прикладами є та в Пуатьє.
- Романський стиль
- Пріорат Серрабони
- Церква Нотр-Дам-ля-Гранд
- Церква Нотр-Дам-ля-Гранд. Південно-Західна сторона
Готичний стиль
Готичний стиль несе легкість, красу і велич. Розвиток готичного стилю в будівництві припадав на період зміцнення королівської влади і розвитку міст. Одним із прекрасних архітектурних пам'ятників Франції є собор у Реймсі, де коронували французьких королів. Він будувався з 1212 р. по 1311 р. і належав
![]() | "до сім'ї соборів високих, повітряних, гостроконечних за формою, сміливих за малюнком" | ![]() |
До перлин готичного стилю можна віднести Собор Паризької Богоматері та Собор в Шартрі. Окремою сторінкою є Культура епохи Відродження.
- Готичний стиль
- Собор в Шартрі
- Собор в Шартрі. Південна сторона
- Собор Паризької Богоматері
- Собор Паризької Богоматері. Південна сторона
- Собор в Реймсі
Див. також
Примітки
- Усі уроки до курсу «Всесвітня історія» 7 клас, Х: «Основа», с.45
- Турский Григорий История франков http://krotov.info/acts/06/turskiy/ [ 25 лютого 2015 у Wayback Machine.]
- Всесвітня історія ПД Х.: Весна, 2009 р.. 760 с.
- Падаляк Н. Г. Історія середніх віків Підручник для 7 класу, К.: Генеза, 2007. .
- Середницька Г. В. Всесвітня історія. Опорні конспекти 7 кл., Київ, СПД ФО Сандул, 2009 р. 222 с.
- Эйнхард Жизнь Карла Великого — Институт философии, теологии и истории св. Фомы Аквинского, 304 ст.
- «Пісня про Роланда» Французький героїчний епос. http://www.ae-lib.org.ua/ [ 16 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Данте Алигьери. Божественная комедия. Перевод М. Лозинского. — М.: Издательство «Правда», 1982, 349 с.
- Всесвітня історія ПД Х.: Весна, 2009 р.. 760 с. .
- Падаляк Н. Г. Історія середніх віків Підручник для 7 класу, К.: Генеза, 2007.
- Всесвітня історія Документи і матеріали 6-11 класи,-Х.: «Ранок», 2011 р. с. 85
- Середницька Г. В. Всесвітня історія. Опорні конспекти 8 кл. Київ, СПД ФО Сандул, 2009 р. 222 с.
- Черкасов П.П. Кардинал Ришелье. М., 1990. 374 с. (рос.)
- Всесвітня історія Документи і матеріали 6-11 класи,-Х.: «Ранок», 2011 р. с. 60
- Февр Л. Бои за историю. М. : Наука, 1991. 632 с.
- Всесвітня історія Документи і матеріали 6-11 класи, -Х.: «Ранок», 2011 р. с. 60
- Головне про філософів: Абеляр [ 2 січня 2012 у Wayback Machine.] на сайті Культурного центру «Новий Акрополь»
- Всесвітня історія ПД. — Х.: Весна, 2009. — 760 с.
- Гюго Виктор. Собор Парижской Богоматери Изд. "Правда", Москва, 1988 г. 487 с.
Джерела
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Середньовічна Франція |
- Батир К. І. Історія феодальної держави Франції, М. 1975 Велика радянська енциклопедія, під. редакцією Б. А. Введенського, т. 40, М. АНСССР, 1956
- Всесвітня історія Документи і матеріали 6-11 класи,-Х.: «Ранок», 2011 р. 288 с. — * Всесвітня історія ПД Х.: Весна, 2009 р.. 760 с.
- Галанза П. Н. Феодальна держава і право Франції, М, Вид. МДУ, 1963
- Гюго Виктор. Собор Парижской Богоматери Изд. «Правда», Москва, 1988 г. 487 с.
- Данте Алигьери. Божественная комедия Перевод М.Лозинского Издательство «Правда», М.: 1982, 349 с.
- Історія середніх віків, М. «Наука», 1970
- Эйнхард Жизнь Карла Великого — Институт философии, теологии и истории св. Фомы Аквинского, 304 ст.
- Книга для читання з історії Середніх віків, К., «Радянська школа», 1971 р., 243 с
- Леоненко П. М., Юхименко П. І. Економічна історія Навчальний посібник, Київ
- Знання-Прес, 2004
- Падаляк Н. Г. Історія середніх віків Підручник для 7 класу, К.: Генеза, 2007.
- «Пісня про Роланда» Французький героїчний епос. http://www.ae-lib.org.ua/ [ 16 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Середницька Г. В. Всесвітня історія Опорні конспекти 7 кл, Київ, СПД ФО Сандул, 2009 р. 222 с.
- Середницька Г. В. Всесвітня історія Опорні конспекти 8 кл, Київ, СПД ФО Сандул, 2009 р. 239 с.
- Усі уроки до курсу «Всесвітня історія» 7 клас, Х: «Основа», 267 с.
- Турский Григорий История франков http://krotov.info/acts/06/turskiy/ [ 25 лютого 2015 у Wayback Machine.]
- Февр Л. Бои за историю. М. : Наука, 1991. 632 с.
- Фруассар, Жан. Хроники 1325 — 1340, Издательство Санкт-Петербургского университета, 2008 г. 656 ст.
- Хачатурян Н. А. Виникнення Генеральних Штатів у Франції, М., 1976
- Хачатурян Н. А. Станова монархія у Франції XIII—XV ст., М. «Вища школа», 1989
- Хрестоматія з історії середніх віків: Посібник для 7 кл. /Упорядник В. М. Духопельников,-К.: Освіта, 1998.-160 с
- Черкасов П. П. Кардинал Ришелье. М.,1990. 374 с.
- Головне про філософів: Абеляр [ 2 січня 2012 у Wayback Machine.] на сайті Культурного центру «Новий Акрополь»
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Istoriya Franciyi Portal FranciyaDoistorichna Franciya Antichnist Galliya Gallska imperiya Rimska Galliya 50 do n e 486 Serednovichna Franciya Piznya Galliya 457 486 Burgundske korolivstvo Dinastiyi u skladi Frankskogo Korolivstva Merovingi 481 751 Karolingi 751 987 Zahidne Frankske korolivstvo Kapetingi 987 1328 Valua 1328 1589 Burboni 1589 1792 1814 1848 Stanova monarhiya u Franciyi 1302 1614 Dorevolyucijna Franciya Francuzkij absolyutizm 1643 1789 Suchasna Franciya Francuzka revolyuciya 1789 1799 Konstitucijna monarhiya 1791 1792 Persha respublika 1792 1804 Persha imperiya 1804 1814 Restavraciya Burboniv 1814 1830 Lipneva monarhiya 1830 1848 Druga respublika 1848 1852 Druga imperiya 1852 1870 Tretya respublika 1870 1940 Parizka komuna 1871 Rezhim Vishi 1940 1944 Timchasovij uryad 1944 1946 Chetverta respublika 1946 1958 P yata respublika z 1958 Istoriya Franciyi Cej shablon pereglyanutiobgovoritiredaguvatiPolitichna istoriyaMerovingi Dokladnishe Merovingi Germanski plemena frankiv zhili vzdovzh nizhnoyi techiyi Rejnu Na choli kozhnogo plemeni stoyav svij vijskovij vozhd Apolinarij Sidonij V st opisuye frankiv tak Z golovi na oblichchya spadaye yihnye rude volossya golena potilicya syaye na sonci U nih svitli ochi siro blakitnogo vidtinku i vsi voni chisto pogoleni Zamist borodi nosyat ridki vusa za yakimi staranno doglyadayut Choloviki nosyat tisnij odyag Rozvazhayutsya zh voni tim sho kidayut dvolezovi sokiri ta spisi na veliki vidstani Kinuvshi spis voni stribkami namagayutsya jogo viperediti shob takim chinom pershimi dosyagti voroga Lyubov do vijni u nih zakladayetsya z ditinstva Naprikinci V st sered frankskih vozhdiv vidilivsya Hlodvig 481 511 rr yakij buv tretim u dinastiyi Merovingiv sho pohodili vid legendarnogo vozhdya Meroveya narodzhenogo morem Vin spromigsya pidkoriti svoyij vladi vsih frankiv Hlodvig buv hitrim zhorstokim obachlivim virolomnim bezprincipnim vstupiv u soyuz iz vozhdyami inshih plemen i virushiv dlya zavoyuvannya Galliyi yakoyu pislya zagibeli Zahidnoyi Rimskoyi imperiyi upravlyav kolishnij rimskij namisnik 486 r Franki bilya mista Suassona rozgromili vijsko rimlyan i pidkorili sobi chastinu Galliyi Vnaslidok cogo zavoyuvannya sklalasya pochatkova teritoriya Frankskoyi derzhavi Zdobuvshi peremogu pri Suassoni franki sered inshoyi zdobichi zahopili divnoyi krasi i rozmiriv chashu Hlodvig poprosiv viddati cyu chashu jomu ponad nalezhnu jomu chastku Voyini vidpovili Robi vse sho tobi zamanetsya bo nihto ne mozhe opiratisya tvoyij vladi Ale odin voyin pidijnyav bojovu sokiru i rozrubav chashu skazavshi Nichogo z cogo ne otrimayesh krim togo sho distalosya tobi za zherebom Vsi buli vrazheni cimi slovami a korol prihovav obrazu Cherez rik vin nakazav vsomu vijsku zibratisya na vijskovij oglyad I os obhodyachi ryadi pidijshov do cogo voyina i skazav Nihto ne trimaye u takomu bezladi zbroyu nizh ti Virvavshi u nogo sokiru kinuv yiyi na zemlyu a koli voyin nahilivsya shob pidnyati sokiru korol rozrubav jomu golovu Tak skazav vin ti vchiniv iz chasheyu u Suassoni Koli voyin pomer Hlodvig nakazav inshim rozijtisya po domivkah vselivshi yim she bilshij strah do sebe Legenda pro Suassonsku chashu Vdayuchis do pidkupu obmanu zradnictva nasilstva hitroshiv pidstupnictva Hlodvig znishiv inshih vijskovih vozhdiv usih supernikiv u borotbi za vladu pidkoriv frankski plemena ta naselennya vsiyeyi Galliyi i stav korolem Hlodvig z vijskovogo vozhdya odnogo z plemen staye pravitelem usih frankiv Za jogo nakazom na pochatku VI st buli zapisani sudovi zvichayi frankiv Cej sudebnik otrimav nazvu Salichna pravda tomu sho do nogo uvijshli zakoni lishe odnogo iz plemen salichnih primorskih frankiv Hlodvigom bulo vvedeno u derzhavi novu religiyu hristiyanstvo Sam Hlodvig ohrestivsya u 498 r Scena zhittya frankskih aristokrativ VI st Tak viniklo Frankske korolivstvo v yakomu pravila zasnovana Hlodvigom dinastiya Merovingiv Na vidminu vid vijskovogo vozhdya korol peredavav vladu v spadshinu svoyim dityam Korol zoserediv u svoyih rukah usi funkciyi derzhavnogo upravlinnya centrom yakogo stav korolivskij dvir Zanepad vladi Merovingiv Pislya smerti Hlodviga 511 roku krayinu podilili mizh jogo chotirma sinami Postijni vijskovi sutichki mizh nimi poslablyuvali vladu koroliv i avtoritet dinastiyi Merovingiv Za ostannih Merovingiv u Frankskomu korolivstvi vlada faktichno perejshla do majordomiv Majordomi buli velikimi zemlevlasnikami Voni z vlasnoyi voli sadili na prestol abo usuvali koroliv z dinastiyi Merovingiv yakih suchasniki nazivali linivimi korolyami 732 roku majordom Karl Martel sho v perekladi oznachaye molot yakij praviv frankami u 715 741 rokah u bitvi bilya mista Puatye rozgromiv arabiv zupinivshi yih prosuvannya v Yevropu z Pirenejskogo pivostrova yakij voni zavoyuvali Karl Martell zmicniv svoyu odnoosibnu vladu Peremogu zdobuv zavdyaki provedenij vijskovij reformi Sin Karla Martela majordom Pipin Korotkij prozvanij tak za malij zrist poprosiv rimskogo papu roz yasniti hto maye buti korolem frankiv toj hto maye realnu vladu toj hto maye lishe zvannya korolya Takim chinom pri dopomozi papi virishiv usunuti Merovingiv i sam sisti na tron Papa uhvaliv rishennya na korist Pipina 751 roku na zborah frankskoyi znati u Suassoni Pipina Korotkogo bulo progolosheno korolem 751 768 Za ce Pipin Korotkij zdijsniv dva pohodi proti langobardiv 754 757 vitisniv yih podali vid Rima j peredav u darunok Papi oblast u Rimi ta misto Ravennu na pivnochi Italiyi Tak bulo zapochatkovano Papsku oblast poperednicyu suchasnogo Vatikana Ostannogo korolya z dinastiyi Merovingiv i jogo sina bulo uv yazneno v monastiri Pipin Korotkij pidkoriv use korolivstvo frankiv usunuv Merovingiv vid vladi i zapochatkuvav novu dinastiyu nazvanu na chest jogo sina Karla Velikogo Karolinzkogo Derzhava Karolingiv Dokladnishe Karolingi Karl Velikij 742 814 Sin Pipina Korotkogo prozvanij Velikim za nevtomnu diyalnist zi stvorennya mogutnoyi micnoyi ta silnoyi centralizovanoyi derzhavi yaka za rozmirami nablizhalasya do kolishnoyi Zahidnoyi Rimskoyi imperiyi Proslavivsya takozh sluzhinnyam hristiyanskij cerkvi pokrovitelstvom kulturi j prosviti Karl mav velicheznij avtoritet u togochasnomu sviti 808 roku otrimav titul imperatora yakij povinen buv pidnesti prestizh frankskogo korolya bo pririvnyuvav jogo do najmogutnishogo pravitelya togo chasu vizantijskogo imperatora Bagato zrobiv dlya prosvitnictva svoyeyi krayini Za jogo pravlinnya vidbulosya pidnesennya kulturi sho istorikami bulo nazvano Karolinzkim Vidrodzhennyam U narodnih perekazah Karl Velikij vistupav yak mudrij pravitel ale dlya vorogiv vin buv zaliznim Karlom vid yavi vijsk yakogo tremtila zemlya Osobistist Karla Velikogo bula uvikovichena Ejnhardom yakij stvoriv jogo Zhittyepis Karl Velikij pomer 28 sichnya 814 roku Na jogo mogili v Aheni de bula jogo ulyublena rezidenciya tut tepli cilyushi dzherela zrobleno napis U cij mogili lezhit tilo Karla velikogo i pobozhnogo imperatora sho shlyahetno zbilshiv korolivstvo frankiv j uspishno vryaduvav sorok sim rokiv Derzhavne upravlinnya za Karla Velikogo Derzhava Karla Velikogo ne mala stolici Korolivskij dvir mandruvav krayinoyu Vin zdijsniv 53 pohodi u susidni krayini 27 z yakih ocholyuvav sam Spromigsya rozshiriti svoyu derzhavu u vsih napryamah Karl zhe zavdyaki zgadanim vijnam spochatku priyednav Akvitaniyu Saksoniyu j use vid hrebta Pirenejskih gir do richki Ibera sho probigayuchi najbilsh rodyuchi polya Ispaniyi vpadaye v Balearske more potim usyu Italiyu potim Saksoniyu chimalu skladovu chastinu Nimechchini pislya cogo obidvi Pannoniyi j roztashovanu na tomu berezi Danubiya Dakiyu j Istriyu i Liburniyu i Dalmaciyu krim primorskih mist yakimi po druzhbi j u silu ukladenogo dogovoru Karl postupivsya konstantinopolskomu imperatorovi nareshti usi varvarski j diki narodi sho naselyayut Nimechchinu j zhivut mizh Rejnom i Vistuloyu dosit rizni za vdacheyu j sposobom zhittya ale blizki mizh soboyu movoyu Narodi ci Karl poslabiv nastilki sho zrobiv svoyimi dannikami Bitva pid Puatye 772 804 roki saksonski vijni sho trivali 30 rokiv Vijna bula trivaloyu i vazhkoyu Saksi zaselyali teritoriyi na pivnichnij shid vid frankiv mizh Rejnom i Elboyu Karl zdijsniv proti saksiv visim pohodiv Saksoniyu bulo rozdileno na grafstva Grafami priznacheno znatnih frankiv i vozhdiv saksiv 773 774 roki Na prohannya Papi Rimskogo vistupiv proti korolya Langobardiyi yakij pragnuv zavoloditi Rimom i stvoriti silnu derzhavu Dvichi franki perehodili visoki gori Alpi i vtorgalisya v Italiyu Bulo rozgromleno langobardiv i priyednano bilshu chastinu Italiyi 778 801 roki Karl viv vijnu z ispanskimi arabami Vijna z arabami bula nevdaloyu i frankam dovelosya vidstupiti Vidhid frankskogo vijska prikrivav nevelikij zagin na choli z pleminnikom korolya grafom Rolandom yakij potrapiv u zasidku i buv povnistyu znishenij misce vimi zhitelyami baskami Geroyichna smert Rolanda bula piznishe ospivana u francuzkomu eposi Pisnya pro Rolanda Zgodom Karl zavoyuvav neveliku oblast na pivden vid Pirenejskih gir do richki Ebro 778 803 roki Pohid proti avariv i rozgrom Avarskogo kaganatu Avari kochivniki sho prijshli z Aziyi i prozhivali na zemlyah uzdovzh serednoyi techiyi Dunayu buli rozgromleni vijskami Karla i znikli z teritoriyi Yevropi 786 799 roki Vijskovij pohid do Bretani Vstanovlena zalezhnist Bretani vid Karla Velikogo 806 812 roki Pohodi proti zahidnoslov yanskih plemen serbiv chehiv luzhichan ta in Uklav soyuz zi slov yanskimi plemenami lyutichiv ta obodritiv Vidtodi u slov yanskij movi z yavilosya slovo korol vid slova Karl Verdenskij dogovir Pislya smerti Karla Velikogo 814 roku za jogo spadshinu pochali sperechatisya sin ta vnuki 843 roku bulo pidpisano Verdenskij dogovir sho priviv do podilu krayini mizh troma vnukami Starshij Lotar zberigav za soboyu imperatorskij titul Jomu nalezhala teritoriya Italiyi i zemli vzdovzh Rejnu Serednij Lyudovik Nimeckij zavolodiv teritoriyeyu na shid vid Rejnu i na pivnich vid Alp yaka zgodom stala nazivatisya Nimechchinoyu Molodshij Karl Lisij otrimav Zahidno frankske korolivstvo teritoriyu majbutnoyi Franciyi Dinastiya Karolingiv proisnuvala do X st Naprikinci X st veliki feodali Franciyi obrali korolem grafa parizkogo Gugo Kapeta Pochalasya dinastiya Kapetingiv yaka proisnuvala do XVIII st Dinastiya Kapetingiv Dokladnishe Kapetingi ta Korolivstvo Franciya Posilennya korolivskoyi vladi Uprodovzh H XI stolit Franciya bula feodalno rozdroblenoyu krayinoyu Praviteli okremih gercogstv Normandiyi Bretani Burgundiyi Shampani Tuluzkogo buli nezalezhnimi vid korolya karbuvali svoyu monetu utrimuvali vlasne vijsko Korolivski volodinnya domeni buli na toj chas nevelikimi a vlada korolya slabkoyu Veliki feodali vvazhali korolya pershim sered rivnih i ne zavzhdi jomu pidkoryalisya 987 roku pomer ostannij z Karolingiv Lyudovik Linivij Korolem bulo obrano grafa Parizkogo Gugo Kapeta yakij zapochatkuvav dinastiyu Kapetingiv 987 1328 Rishuchogo udaru svavoli feodaliv zavdav Lyudovik VI 1108 1137 Vin nevtomno zupinyav rozboyi na dorogah znishuvav zamki zuhvalih vasaliv a yih samih privodiv do pokori Korol negajno kinuv proti nogo svoye vijsko U suprovodi kliru do yakogo zavzhdi stavivsya vin zi smirennoyu poshanoyu popryamuvav korol do najmicnishogo zamku Kresi i raptovo zahopiv jogo mogutnoyu rukoyu svoyih voyiniv abo skorishe rukoyu Bozhoyu Pristupom vzyavshi micnu bashtu nemovbi vona bula hatinoyu selyanina yih znishiv Zdobuvshi cyu peremogu popryamuvav korol do inshogo zamku Nozhan zrujnuvav ce pekelne j zlochinne misce 1115 r ta vidpustivshi nevinnih vinnih piddav tyazhkij kari a zrujnuvavshi ci prelyubodijni zamki povernuvsya korol do mista Am yena j oblozhiv bashtu cogo mista v yakij zasiv yakijs Ada zhorstokij tiran sho rozoryuvav cerkvi i vsyu okrugu Trimav gospodar Lyudovik u tisnij oblozi cyu bashtu majzhe dva roki poki ne primusiv oboronciv zdatisya na jogo milist Zrujnuvavshi cyu bashtu vstanoviv vin u krayini solodkij mir Vidomo sho u koroliv dovgi ruki Pro zhittya korolya Lyudovika Tovstogo abat Sugeriya XII st Spravzhnoyu udacheyu stalo odruzhennya jogo sina Lyudovika VII z Eleonoroyu Akvitanskoyu Korolivskij domen odrazu zbilshivsya u dekilka raziv Za 1180 1223 rr energijnogo rishuchogo virolomnogo napoleglivogo politika bulo dosyagnuto znachnih uspihiv v ob yednanni Franciyi Vin zhe uzyav uchast u Tretomu hrestovomu pohodi Zmicnennya korolivskoyi vladi u Franciyi vidbuvalosya i za vnuka Filippa II Lyudovika IX Svyatogo 1226 1270 rr Tak she za zhittya prozvali jogo za shiru pobozhnist Vin uklav z Velikoyu Britaniyeyu mir yakim zakripiv priyednannya do Franciyi vsih anglijskih teritorij proviv reformi vnutrishnogo upravlinnya Franciya postupovo peretvoryuvalasya na centralizovanu derzhavu v yakij vlada korolya poshiryuvalasya na vsyu teritoriyu krayini j upravlinnya derzhavoyu zdijsnyuvalosya z centru Pravlinnya Filippa IV Krasivogo Velikih uspihiv v ob yednanni Franciyi bulo dosyagnuto za roki pravlinnya Filippa IV Krasivogo sina Lyudovika IX Svyatogo prozvanogo tak za garnu zovnishnist praviv z 1285 r po 1314 r Vin buv energijnim rishuchim bezceremonnim napoleglivim politikom Dante Alig yeri u svoyij poemi Bozhestvenna komediya pomistiv dushu Filippa IV sered najbilshih grishnikiv Korol znachno rozshiriv svoyi volodinnya priyednavshi grafstvo Shampan i na pivdni krayini Navarru prodovzhuvav voyuvati proti Velikoyi Britaniyi Filipp IV Krasivij 1285 1314 rr vistupiv proti papi Bonifaciya VIII yakij prigroziv jomu sho vidluchit vid cerkvi za opodatkuvannya cerkovnih zemel Korol sklikav Generalni shtati zibrannya duhovenstva dvoryan i mistyan usiyeyi Franciyi yaki vislovilisya proti pretenzij papi na vtruchannya u vnutrishni francuzki spravi Korol perenis papskij prestol z Rima u francuzke misto Avinjon i peretvoriv papu na svogo vasala Avinjonskij polon pap trivav 70 rokiv 1309 1378 rr U cej period usi papi buli francuzami j obirali yih za vkazivkoyu korolya Franciyi Filipp IV zdobuv u suchasnikiv slavu falshivomonetnika Zipsuvav korolivsku monetu zaminivshi v nij chastinu zolota deshevim metalom Svoyi borgi korol splachuvav znecinenoyu monetoyu a vimagav shob do skarbnici vnosili povnocinni groshi Dinastiya Valua Dokladnishe Valua Stolitnya vijna Dokladnishe Stolitnya vijna U 1328 r Pripinilasya dinastiya Kapetingiv bo ostannij Kapeting Karl IV ne zalishiv spadkoyemciv Na prestol stav Filipp VI Valua yakogo obrala znat Anglijskij korol Eduard III buv blizkim rodichem pomerlogo korolya i pred yaviv svoyi pretenziyi na prestol Vin ogolosiv sebe korolem Velikoyi Britaniyi i Franciyi Use ce prizvelo do Stolitnoyi vijni mizh Velikoyu Britaniyeyu i Franciyeyu sho trivala z perervami z 1337 r po 1453 r Perebig Stolitnoyi vijni Bitva pid Azenkurom 1340 r Anglijskij flot rozgromiv francuziv u morskij bitvi bilya Slojsa bilya uzberezhzhya Flandriyi V 1346 roci vidbulas bitva pri Kresi u yakij francuzka licarska kinnota zaznala porazki Vtrati francuziv sklali majzhe 1500 licariv Anglijci oderzhali peremogu zavdyaki vdalomu viboru oboronnoyi poziciyi visokij disciplini j efektivnij zbroyi dovgomu anglijskomu luku Peremoga anglijciv pidijnyala yih bojovij duh V 1347 roci anglijskij korol Eduard III zahopiv port Kale yakij na dovgi roki stav opornim punktom anglijciv na teritoriyi Franciyi V 1356 roci vidbulas bitva bilya Puatye Francuzke vijsko zaznalo porazki bulo zahopleno v polon korolya i znatnih feodaliv Na pivnochi i pivdni krayini hazyajnuvali zagarbniki yaki pograbuvali ci rajoni 1360 r Mizh Franciyeyu i Velikoyu Britaniyeyu ukladeno mir Franciya zmushena bula pogoditisya na tyazhki umovi miru Velika Britaniya oderzhala veliki teritoriyi na pivdennomu zahodi Franciyi na pivnochi Velika Britaniya oderzhala port Kale Franciya za Karla V pislya ukladennya miru gotuvalasya do vijni Bulo provedeno vijskovu reformu 1369 r Franciya vidnovila vijnu 1415 r Bitva pri Azenkuri v yakij peremogu zdobuli anglijci Anglijci zahopili vsyu pivnichnu chastinu Franciyi i uvijshli do Parizhu 1422 r Na bik anglijciv perejshov mogutnij gercog Burgundiyi Korolem Franciyi bulo progolosheno malolitnogo 1428 r Anglijci oblozhili Orlean sho vidkrivav shlyah dlya prosuvannya na pivden krayini Ce buv ostannij oplot u centri krayini Narodni povstannya Dokladnishe Zhakeriya Rozprava nad povstancyami U Parizhi neodnorazovo vinikali zakoloti i povstannya U provinciyah viniklo velike selyanske povstannya Zhakeriya 1358 r Privodom do povstannya stali podiyi 28 travnya 1358 r koli banda najmanciv namagalasya pograbuvati odne selo v provinciyi na pivnichnomu shodi Franciyi Selyani dali vidsich grabizhnikam ubivshi chotiroh licariv i p yatero zbroyenosciv a potim spalili zamok miscevogo feodala yakij yih ne zahistiv Selyani pochali ozbroyuvatisya Cherez kilka dniv povstannya ohopilo veliku teritoriyu Povstannya ocholiv kolishnij soldat Giljom Kal Selyani napadali na zamki feodaliv spalyuvali yih vikradali skot znishuvali dokumenti v yakih buli zapisani yihni povinnosti Odnak povstannya zaznalo porazki Podvig Zhanni d Ark Dokladnishe Zhanna d Ark Prodovzhuvalasya Stolitnya vijna Stanovishe Franciyi bulo vazhkim Vona perebuvala na krayu zagibeli yij zagrozhuvala vtrata derzhavnoyi nezalezhnosti Bilsha chastina teritoriyi zajnyata vorogom U takij vazhkij dlya Franciyi chas z yavlyayetsya Zhanna d Ark silska divchina z sela Domremi yaka z bolem sprijmala prinizhennya nacionalnogo pochuttya francuzkogo narodu i dobilasya vid Karla spadkoyemcya prestolu vidilennya yij zagonu licariv yakij vistupiv na dopomogu oblozhenomu Orleanu Yaksho vi korolyu Angliyi ne vchinite tak to ya beru na sebe kerivnictvo vijnoyu i hoch de nazdognala vashih lyudej u Franciyi ya zmushu yih piti voleyu abo nevoleyu yaksho voni vidmovlyatsya koritisya ya vsih yih znishu yaksho zh pogodyatsya pomiluyu yih Ya poslana syudi Bogom nebesnim korolem yak jogo zastupnicya shob vignati vas zi vsiyeyi Franciyi List Zhanni d Ark anglijskomu korolyu Zhanna d Ark Poyava molodoyi divchini v licarskih obladunkah cilkovito zminila stan u vijsku Vona ne znala vijskovoyi spravi a vijsko yake ocholila pochinalo zdobuvati peremogi U vijsku vstanovivsya poryadok i disciplina Suchasniki nazivali ce chudom francuzi vvazhali ce vtruchannyam Boga a anglijci diyavola Zhanna d Ark peretvorilasya na simvol nacionalnogo vizvolennya Vershinoyu yiyi slavi stalo zvilnennya u 1429 r Orleana i chimalo peremog francuzkoyi armiyi zavdyaki yakim vidbulasya koronaciya Karla v Rejmsi Pislya koronaciyi korol virishiv nagoroditi divchinu Ale vona ne hotila ni pochestej ni zvan ni nagorod a lishe poprosila zvilniti yiyi ridne selo Domremi vid povinnostej i podatkiv U 1430 r Zhannu zahopili v polon burgundci i prodali anglijcyam za 10 tisyach zolotih a ti peredali yiyi sudovi inkviziciyi yak vidmu Ne bulo zrobleno zhodnoyi sprobi shob vikupiti yiyi z polonu chi obminyati na odnogo z polonenih anglijskih polkovodciv Divchinu trimali v zaliznij klitci prikutu zaliznimi lancyugami Na dopitah vona povodilas muzhno Sud inkviziciyi zvinuvativ yiyi u chaklunstvi i zasudiv do strati 30 travnya 1431 r Zhannu bulo spaleno na bagatti u misti Ruani U 1456 r papa rimskij viznav Zhannu nevinno zasudzhenoyu Francuzi pislya spalennya Zhanni pochali poklonyatisya yij yak svyatij muchenici Ob yednannya Franciyi Peremoga u Stolitnij vijni spriyala ob yednannyu Franciyi Za pravlinnya Lyudovika XI 1461 1483 rr posililasya borotba korolya z gercogom Burgundskim Karlom Smilivim yaka trivala 12 rokiv i zakinchilasya zagibellyu gercoga Burgundskogo ta priyednannyam znachnoyi chastini jogo volodin do volodin korolya Lyudovik XI diyav pidstupno obduryuvav svoyih suprotivnikiv porushuvav dane slovo ne shkoduvav groshej dlya pidkupu silnih vorogiv namagavsya posvariti vorogiv mizh soboyu Za ce suchasniki prozvali jogo vsesvitnim pavukom Za jogo pravlinnya naprikinci XV st vidbuvayetsya zavershennya ob yednannya Franciyi U Franciyi sklalasya centralizovana derzhava Reformaciya i gromadyanska vijna u Franciyi Korolivska vlada Na pochatku XVI st Franciya bula velikoyu centralizovanoyu derzhavoyu z chiselnistyu naselennya 15 mln dush Istoriya Francuzkogo korolivstva za Karla V 1483 1498 Lyudovika XII 1498 1515 Franciska I 1515 1547 ce istoriya stvorennya absolyutnoyi monarhiyi Generalni shtati perestali sklikatisya koroli mali u svoyemu rozporyadzhenni veliku armiyu vse upravlinnya krayini zoseredzhuvalos u korolivskij radi ale najvazhlivishi spravi virishuvalis u vuzkomu koli pribichnikiv koroliv Golovna opora korolivskoyi vladi serednye i dribne dvoryanstvo Prichini gromadyanskih voyen U 1562 1598 rr Franciya porinula u gromadyanski religijni vijni Ce bula borotba mizh dvoma ugrupovannyami feodaliv za vladu v derzhavi Veliki feodali namagalisya povernuti svoyu kolishnyu mogutnist i navit pidnyatisya nad korolivskoyu vladoyu U Franciyi poshiryuvalisya protestantskih ideyi rozgornulas borotba mizh katolikami i gugenotami Na pivdni Franciyi bulo utvoreno kalvinistskij tabir na choli z Burbonami Genrih Navarrskij admiral de Kolinyi U pivnichno shidnij ta serednij chastini Franciyi feodalna znat i dvoryanstvo pidtrimuvalo katolickij tabir sho jogo ocholyuvali gercogi Gizi Fransua de Giz golovnokomanduvach korolivskoyi armiyi kardinal Lotarinzkij yakij mav velikij vpliv pri dvori Obstanovka pri korolivskomu dvori Korolem Franciyi u seredini XVI st buv Karl IX yakomu ledve vipovnilosya 15 rokiv Pri dvori tochilasya zapekla borotba mizh prihilnikami Giziv i prihilnikami Burboniv yaki v osobi buli opikunami malolitnogo korolya Dvir poterpav vid bezperervnih intrig organizatorom ta uchasnikom yakih bula mati Karla IX Katerina Medichi Pochatok religijnih voyen U berezni 1562 r Fransua Giz z svoyim zagonom soldativ u mistechku Vassi napav na gugenotiv sho spivali svoyi religijni gimni u molitovnomu domi Bulo vbito 23 i poraneno blizko 100 osib Rozpravi z kalvinistami pochalis i v inshih mistah Franciyi U vidpovid na ci podiyi protestanti pochali ozbroyuvatisya Faktichno u krayini pochalasya gromadyanska vijna Vid samogo pochatku vona uskladnilasya vtruchannyam inshih derzhav Gugenotiv pidtrimala Angliya i protestantski knyazi Nimechchini a Giziv korol Ispaniyi U pershomu periodi gromadyanskih voyen bulo tri vijni mizh vorozhimi storonami Vijni zakinchilisya ukladennyam za yakim 1 Protestantske bogosluzhinnya bulo dopusheno po vsomu korolivstvu 2 Protestantam bulo dozvoleno obijmati derzhavni posadi 3 Protestantam bulo zalisheno chotiri forteci Varfolomiyivska nich 24 serpnya 1572 r Dokladnishe Varfolomiyivska nich Bulo zrobleno sprobu primiriti vorozhi storoni cherez odruzhennya Genriha Burbona vozhdya gugenotiv iz sestroyu korolya katolika Karla IX Margaritoyu Valua Na vesillya do Parizha z yihalasya gugenotska aristokratiya ta bagato dvoryan gugenotiv iz pivdennih provincij Budinki gugenotiv naperedodni potajki poznachili bilimi hrestami V nich proti 24 serpnya 1572 r naperedodni svyata sv Varfolomiya vdarili na spoloh u dzvoni Za cim signalom pochalosya masove vinishennya gugenotiv yakih zahoplyuvali znenacka Lishe v Parizhi bulo vbito do 2 tis osib Vbivali ne tilki gugenotskih dvoryan sho priyihali na vesillya a j bagatoh parizkih burzhua yakih pidozryuvali u simpatiyah do gugenotiv Podibni rozpravi vidbuvalis i v inshih mistah Bulo vbito ponad 30 tis osib Drugij period voyen 1572 1576 Vijna pislya podij Varfolomiyivskoyi nochi spalahnula z novoyu siloyu 1573 r gugenoti progolosili pro stvorennya na pivdni Franciyi svoyeyi respubliki Konfederaciyi na choli z Genrihom Navarrskim Ce bula derzhava mist i dvoryan pivdnya krayini z organami vladi finansami armiyeyu U 1574 r pomiraye Karl IX Vlada perejshla do jogo brata Genriha III Samozakohanij legkovazhnij vin shvidko vtrachav svoyu vladu i korolivskij avtoritet Genrih III ne mav nastupnikiv prestolu a tomu pislya jogo smerti na prestol mav zijti jogo rodich Genrih Navarrskij Cogo ne hotili dopustiti Gizi yaki virishili stvoriti samostijnu organizaciyu Katolicku ligu 1574 r Cherez cyu organizaciyu Genrih de Giz rozrahovuvav realizuvati svoyi ambiciyi na prestol Ale korol ogolosiv sebe zverhnikom Katolickoyi ligi yaku vidtodi nazivali Korolivskoyu ligoyu Ce ne vhodilo u plani Giziv ta yihnih prihilnikiv 1585 r Voni stvorili yaka na pivnochi Franciyi faktichno stala v opoziciyu do korolya 1588 r korol virishiv rozpravitisya z Gizami Brativ Giziv bulo vbito U vidpovid prihilniki ubili korolya Genriha III zakololi kindzhalom Gromadyanski vijni u Franciyi prizveli do velikoyi rozruhi Rozorena grabunkami sho yih chinili obidvi armiyi krayina perezhivala gospodarskij zanepad i velikij golod Vishe dvoryanstvo bagati velmozhi sho obijmali posadi gubernatoriv pochali povoditi sebe nezalezhno vid centru Korol Ispaniyi Filip II gotuvavsya posaditi na francuzkij prestol svoyu lyudinu Jogo namiri pidtrimuvav papa rimskij Dlya dvoryan burzhuaziyi Franciyi stalo zrozumilo sho potribna silna korolivska vlada yaka ne dopustila b ispanskoyi intervenciyi sho zagrozhuvala samostijnosti derzhavi i zmogla b navesti lad u krayini Franciya pri Burbonah Formuvannya absolyutnoyi monarhiyi Zavershennya gromadyanskih voyen Dvoryani lyudi mantiyi burzhuaziya pogodilisya viznati gugenota Genriha IV korolem yaksho vin povernetsya do katolicizmu 1594 r Genrih IV perejshov u katolicizm koronuvavsya i vstupiv do Parizha ne zustrivshi niyakogo oporu Rozumnij hitrij dalekoglyadnij politik nasampered podbav pro te shobi primiriti vorozhi storoni ta dosyagti miru i spokoyu u Franciyi Zdobuti prihilnist katolickih velmozh vin zumiv nadayuchi yim rizni privileyi visoki pensiyi chislenni podarunki Vodnochas korol ne obminav uvagoyu i svoyih kolishnih soyuznikiv gugenotiv Taka politika Genriha IV spriyala pripinennyu gromadyanskih voyen u Franciyi yih bulo 8 Nantskij edikt ukaz 1598 Nantskij edikt ukaz 1598 roku korolya vregulovuvav religijni pitannya Katolicka religiya viznavalas u Franciyi panivnoyu Vsyudi v krayini vidnovlyuvalosya katolicke bogosluzhinnya Katolickomu duhovenstvu povertalisya jogo poperedni prava i majno Poryad iz katolicizmom dopuskalosya spoviduvannya kalvinistskoyi religiyi Protestantska vidprava zaboronyalasya v Parizhi ta deyakih inshih mistah Protestantam dozvolyalosya koristuvatisya vsima pravami ta obijmati derzhavni posadi narivni z katolikami Protestanti mali pravo pri korolivskomu dvori mati svoyih predstavnikiv dlya znosin z korolem Protestantam buli zalisheni yih forteci na pivdni krayini Genrih IV Lyudovik XIII ta kardinal de Rishelye Nikola Sanson Franciya u 1651 r Pravlinnya Genriha IV bulo periodom podalshogo zmicnennya absolyutizmu Korol spiravsya na dvoryanstvo zahishayuchi jogo privileyi Vin provodiv politiku i v interesah burzhuaziyi koristuyuchis yiyi pidtrimkoyu Genrih IV namagavsya skorotiti derzhavni vidatki Ekonomiya derzhavnih vidatkiv zdijsnyuvalasya pershim ministrom Syulli Za 16 rokiv svogo pravlinnya Genrih IV zhodnogo razu ne sklikav zbori Generalnih shtativ Utverdilisya byurokratizm i centralizaciya vladi Chinovniki domoglisya yuridichnogo zakriplennya za nimi spadkovogo prava na derzhavni posadi U zovnishnij politici korol keruvavsya principom derzhavnogo interesu i ne zvazhav na religiyu Tomu vin pragnuv do oslablennya Ispaniyi ta avstrijskih Gabsburgiv i pidtrimuvav nimeckih protestantskih knyaziv Buv ubitij fanatikom katolikom sho bulo pomstoyu za Nantskij edikt i antiispansku politiku Pislya smerti Genriha IV korolivska vlada desho oslabla oskilki Lyudovik XIII buv malolitnim U 1614 1642 roci rozpochalas nova gromadyanska vijna inicijovana feodalnoyu aristokratiyeyu Zmicnennyam absolyutizmu zajnyavsya pershij ministr Lyudovika XIII kardinal de Rishelye Shob oslabiti samostijnist miscevih vlastej de Rishelye posilav do provincij namisnikiv yaki mali veliki povnovazhennya Posadi chinovnikiv ne prodavalisya a priznachalisya korolem tomu chinovniki zalezhali vid centralnoyi vladi i mogli buti vidklikani Kardinal zhorstoko pridushuvav bud yakij vistup velmozh chi princiv znishiv politichnu nezalezhnist gugenotiv U svoyemu Politichnomu zapoviti de Rishelye zayaviv sho Batig yakij ye simvolom pravosuddya nikoli ne povinen zalishatisya bez dila Za de Rishelye bulo zakladeno osnovi neobmezhenoyi vladi korolya Franciya uvijshla v epohu absolyutnoyi monarhiyi Derzhava i suspilstvo u Serednovichnij FranciyiSuspilne zhittya Franciya V ser XVII stolittya bula feodalnoyu derzhavoyu Uprodovzh IX X stolit u Franciyi panuvav period feodalnoyi rozdroblenosti Feodali mali vlasnist na zemlyu ta vladu nad selyanami Selyani mali svoye gospodarstvo i buli prikripleni do zemli Panuvalo naturalne gospodarstvo koli vse neobhidne dlya zhittya viroblyalosya u feodalnomu mayetku nichogo ne kuplyalosya i ne prodavalosya Isnuvali feodalni povinnosti obrok koli zalezhni selyani viddavali feodalovi chastinu vrozhayu i panshina koli zalezhni selyani pracyuvali na nogo lt gt Voni zobov yazani panshinoyu lt gt Villani povinni zhati hlib zbirati j zv yazuvati jogo v snopi skladati skirtami sered polya j vidvoziti negajno do komor lt gt Iz Poemi pro versonskih villaniv Estu Legoza Silskogospodarska tehnika mala nizkij riven rozvitku Privilejovanimi stanami yaki ne platili podatkiv buli duhovenstvo ta dvoryanstvo Tretij stan skladali bagati mistyani burzhuaziya selyani remisniki robitniki miska bidnota Voni buli platnikami podatkiv Formuyetsya stanova monarhiya U Franciyi prava lyudini v suspilstvi viznachalisya ne yiyi bagatstvom chi vlasnimi zdibnostyami a znatnistyu pohodzhennya ta blizkistyu do korolya Rozoreni francuzki selyani popovnyuvali ryadi najmanih robitnikiv Tim chasom bagati mistyani burzhuaziya kupuvali u derzhavi sudovo administrativni posadi Razom iz posadami stavali dvoryanami Burzhuaziya skupovuvala dvoryanski pomistya z titulami i selyanski nadili Ale vona ne zavodila velikih gospodarstv a zdavala zemlyu nevelikimi dilyankami v orendu Takim chinom viniklo nove dvoryanstvo lyudi mantiyi To buli vihidci z burzhuaziyi yaki kupili dvoryanski zvannya Feodalne dvoryanstvo yake buli na sluzhbi u vijsku korolya pochalo nazivatis lyudi shpagi XVI st U Franciyi pochav rozvivatisya kapitalizm Ale virobnictvo u Franciyi azh do drugoyi polovini XVIII st prodovzhuvalo bazuvatisya na remesli Mista Pershi serednovichni mista z yavilis na pivdni Franciyi oskilki tut buli miski tradiciyi ta tisni torgovelni zv yazki z Vizantiyeyu ta krayinami Shodu Bilshist mist nalezhali senjoru Miske naselennya nazivali burzhua Parizh na toj chas buv odnim iz najbilshih mist svitu nalichuvav 100 tis meshkanciv Misto bulo pryamokutnim chi kruglim u plani j zajmalo kilka gektariv navkolishnij landshaft vikoristovuvavsya dlya dodatkovogo zahistu Jogo centrom buv sobor iz dzviniceyu Za stilem zhittya misto bulo skorishe velikim selom Os yakij viglyad mali serednovichni mista za L Fevrom Misto otochuyut zubchasti stini z kruglimi vezhami Utorovana vibita doroga vede do vuzkih vorit do zvidnogo mostu uden i vnochi yih ohoronyaye storozha Pravoruch grubo zbitij hrest Navproti na uzvishshi monumentalna shibenicya predmet gordosti mistyan na yakij dognivayut tila povishenih lt gt 3a miskoyu bramoyu pochinayetsya vulicya prokladena primhlivo j nedbalo zi stichnim rovom poseredini proyizhdzhoyi chastini zi smerdyuchoyu gnoyivkoyu yaka vitikaye z vidhozhih misc u neprolaznij bagnyuci koli doshit ani proyihati ani projti a koli pripikaye sonce zdijmayetsya taka pilyuka sho nemaye chim dihati Parizh XIV st Vidomo sho naprikinci XII st francuzkij korol Filip II Avgust vidchinivshi yakos vikno znepritomniv vid smorodu z parizkih vulic Pislya cogo vipadku korol nakazav viklasti dorogi brukivkoyu Ryad francuzkih mist otrimali Magdeburzke pravo Pravo i sud Odnim iz najbilsh rannih sudovih dokumentiv starodavnih germanciv ye Salichna pravda skladena za nakazom Hlodviga Titul X Pro kradizhku rabiv 1 Yaksho hto vkrade raba konya abo zapryazhnu tvarinu zasudzhuyetsya do splati 1200 dinariyiv sho stanovit 30 solidiv Titul XIII Pro vikradennya vilnih 1 Yaksho tri choloviki vi kradut vilnu divchinu voni zobov yazani splatiti po 30 solidiv kozhnij Do H st u Franciyi praktichno perestali diyati Salichna pravda i inshi varvarski zvichayi Na zminu yim v umovah feodalnoyi rozdriblenosti prijshli teritorialni pravovi kutyumi okremih regioniv senjoriv i navit gromad Za Karla Velikogo bulo vidano nizku zakoniv kapitulyariyiv zbirok ukaziv Nastupniki Karla Velikogo vidavali ordonansi Z seredini XII st z posilennyam korolivskoyi vladi zrostaye znachennya korolivskogo sudu Postupovo sud staye stanovim bo kozhnij suspilnij stan duhovenstvo dvoryani mistyani mav svij sud Selyan sudili feodali abo priznacheni nimi suddi Za zakonom feodal mav pravo saditi selyanina v tyurmu trimati rokami v siromu pidzemelli piddavati torturam abo pririkati yih na golodnu smert Z utrimannya selyan u tyurmi dovgij chas ne bulo zhodnih normativnih dokumentiv tomu isnuvali nelyudski umovi dlya v yazniv Verhovna sudova vlada nalezhala korolyu Yaksho sprava bula zaplutana to korol zvertavsya do Bozhogo sudu Dlya licariv ce buv poyedinok mizh nimi bo vvazhalosya sho Bog spriyatime oderzhannyu peremogi nevinnomu Ekonomika serednovichnoyi FranciyiSerednovichni mista buli centrami remesla Oznakami remisnichogo virobnictva buli Dribne virobnictvo Ruchna pracya Vigotovlennya rechej na zamovlennya abo na prodazh a ne dlya sebe Velikij virobnichij dosvid remisnikiv Majstru nalezhit majsternya z usima znaryaddyami praci i pristosuvannyami Majster ne tilki gospodar a j robitnik u svoyij majsterni Nad vigotovlennyam kozhnoyi rechi vin pracyuvav vid pochatku i do kincya Majstrovi dopomagali u roboti pidmajstri j uchni yaki vivchali remeslo Riznomanitni virobi sho yih prodavali v mistah vigotovlyalisya v nevelikih majsternyah remisnikiv u yakih ne bulo mashin Use robilosya vruchnu za dopomogoyu najprostishih znaryad praci Remisniki ob yednuvalis u cehi Uchni v majsterni navchalisya vid dvoh do vosmi rokiv Voni navchalisya remesla dopomagali po gospodarstvu v budinku majstra Dlya togo shob stati remisnikami uchni majstra povinni buli na vlasnij kosht vigotoviti shedevr XVI st U Franciyi pochav rozvivatisya kapitalizm Vinikali manufakturi Virobnictvo u Franciyi azh do drugoyi polovini XVIII st prodovzhuvalo bazuvatisya na remesli Prote z chasom vinikayut manufakturi perevazhno u tekstilnomu virobnictvi llyani polotnyani z virobnictva predmetiv rozkoshi shovku oksamitu atlasu parchi Rozvivalisya j inshi galuzi virobnictva fayansovi virobi virobi hudozhnogo skla girnichodobuvna metalurgijna promislovist drukarska sprava korablebuduvannya Na bazi viniknennya manufaktur pochala skladatisya specializaciya okremih oblastej krayini u virobnictvi pevnih tovariv sho velo do rozvitku vnutrishnoyi torgivli Comu spriyali taki chinniki U bagatoh mistah Franciyi ne bulo cehiv tomu voni ne stoyali na pereshkodi rozvitku manufaktur Francuzkij absolyutizm dopomagav rozvitkovi kapitalistichnih manufaktur zaprovadzhuvalisya mita na vviz tovariv u Franciyu i zovsim ne bulo mita na viviz gotovih virobiv Korolivskij uryad spriyav rozvitkovi vnutrishnoyi torgivli za period z 1489 r po 1515 r bulo vidkrito blizko 400 yarmarkiv i rinkiv zvertalasya uvaga na budivnictvo shlyahiv bulo zaprovadzheno yedinu miru likot yakoyu povinni buli koristuvatisya vsi torgovci u m Lioni bulo stvoreno bank 1544 r Lion z jogo yarmarkami stav u XVI st odnim iz centriv yevropejskoyi torgivli mista Marsel Bordo stali velikimi morskimi portami Prote Franciya bula silskogospodarskoyu krayinoyu de prozhivalo 9 10 naselennya zajnyatogo v silskomu gospodarstvi mista za vinyatkom Parizha de prozhivalo blizko 300 tis zhiteliv buli nevelikimi yihni promislovist i torgivlya mali menshe znachennya nizh silske gospodarstvo Kultura Serednovichnoyi FranciyiRannye Serednovichchya nazivayut temnimi vikami Osnovoyu serednovichnoyi kulturi stalo poyednannya antichnoyi spadshini ta varvarskih tradicij na osnovi hristiyanstva Karolinzke Vidrodzhennya Monastirska brama v Lorshe Kulturne pidnesennya Franciyi vidbulos v derzhavi Karla Velikogo Vono vvijshlo v istoriyu pid nazvoyu Karolinzke Vidrodzhennya yake zgaslo pislya smerti jogo iniciatora j nathnennika Za Karla Velikogo Rozrobleno yedinij kanonichnij tekst Bibliyi Unifikovano liturgiyu bogosluzhinnya U veleno vidkrivati shkoli dlya ditej pri vsih monastiryah Udoskonaleno kaligrafiyu dlya pokrashannya oformlennya knig tak zvanij karolinzkij minuskul stav osnovoyu dlya tipografskih shriftiv Centrom prosvitnictva stala pridvorna akademiya v Aheni vikladali najosvichenishi lyudi Yevropi Rozkvitla cerkovna arhitektura najvidomishi pam yatki Ahoska kaplicya monastirska brama v Lorshe Vidatni predstavniki Alkuyin filosof i bogoslov zaklikav cinuvati ne tilki bogoslov ya a j lyudski nauki navchati ditej Raban Mavr uchen Alkuyina uporyadnik enciklopediyi Pavlo Diyakon napisav Istoriyu langobardiv Ejngard avtor Sholastika Dokladnishe P yer Abelyar Serednovichna filosofiya osmislyuvala svit za dopomogoyu religijnih ponyat i zoseredzhuvalasya na problemi vzayemozv yazkiv mizh bogom lyudinoyu i svitom U XI st z yavlyayetsya sholastika Odnim z pershih sholastiv buv P yer Abelyar yakij zaprovadiv pravilo Piznayu te u sho viryu Osvita Sistema osviti znachnoyu miroyu zapozichena v antichnosti Shkilna osvita Buduvalasya na tak zvanih semi vilnih mistectvah triviumi i kvadriviumi Trivium tri shlyahi buv pochatkovim etapom i skladavsya z gramatiki ritoriki ta dialektiki logika logiki kvadrivium chotiri shlyahi nabuv poshirennya z XIII st i vklyuchav arifmetiku geometriyu astronomiyu muziku Serednovichni shkoli buli monastirskimi kafedralnimi pri miskih soborah i parafiyalnimi Z rozvitkom mist vidkrivalisya svitski shkoli Mandrivnih shkolyariv necerkovnih shkil nazivali goliardami vagantami Ostannim vagantom nazivayut francuzkogo poeta XV st Fransua Vijona SorbonnaVisha shkola 3 rozvitkom miskoyi kulturi kafedralni shkoli peretvoryuvalisya na universiteti U XII st v Parizhi bulo vidkrito pershij universitet U 1253 1257 rokah v Parizhi bulo zasnovano koledzh Sorbonnu Sorbonne Biblioteki Chitalni zali v XV st pracyuvali lishe v Sorbonni ta bibliotekah dominikanskih monastiriv Pershi publichni biblioteki vidkrilisya v XV st u velikih mistah komplektuvalisya z podarovanih abo peredanih za zapovitom knizhok Geroyichnij epos U period rozkvitu Serednovichchya z narodnih pisen i skazan pro podvigi geroyiv skladali epichni poemi yih vikonuvali pid zvuki arfi chi violi malenkoyi skripki Do nashih dniv dijshlo blizko 100 francuzkih poem Najvidatnisha z nih Pisnya pro Rolanda geroyichna poema pro vijnu hristiyan proti musulman Golovnij geroj graf Roland doblesnij smilivij muzhnij horobrij velikodushnij i blagorodnij licar yakij zdijsnyuye kazkovi podvigi i gine u zavojovnickomu pohodi Karla Velikogo v Ispaniyu Licarska kultura Licarska kultura ce yavishe v serednovichnomu suspilstvi yake viznachalosya ponyattyam stanovoyi chesti licarskim pobutom pravilami kodeksu stilem i sposobom zhittya licarya jogo svitoglyadom i duhovnistyu Z XI do XIV st rozvivayetsya i dosyagaye rozkvitu licarska literatura Buv stvorenij obraz licarya muzhnogo velikodushnogo dobrogo Jogo zobrazhali ne lishe silnim i smilivim a j spravedlivim i chesnim yakij nikoli ne porushuvav svogo slova i buv gotovij zastupitisya za slabkih i obrazhenih Poeti licari skladali virshi stvoryuvali virshovani romani j poemi pro voyenni pohodi V Zahidnij Yevropi shirokogo poshirennya nabula licarska poeziya pov yazana z muzikoyu Golovna tema poeziyi licarske sluzhinnya Muzi Sercya zaradi yakoyi licar narazhavsya na vsyaku nebezpeku Na pivdni Franciyi takih poetiv nazivali trubadurami Vidomim poetom Franciyi buv Bertran de Born yakij chimalo poem prisvyativ kohannyu vijnam boyam pohodam Pishuchi kanconi zdobuvaye populyarnist Bernard de Ventadorn Ne zovsim zvichajnoyu figuroyu sered kurtuaznih poetiv buv provansalskij trubadur Markabryun She odnim provansalskim trubadurom buv Dzhaufre Ryudel Jaufre Rudel 1113 1170 Dzhaufre Ryudel buv znatnoyu lyudinoyu knyazem Blayi brav uchast u Drugomu hrestovomu pohodi Z jogo imenem pov yazana legenda pro visoke kohannya do grafini Golderni Tripolitanskoyi yaku vin ne bachiv ale sklav i yiyi chest virshi pro kohannya Miska kultura Iz rozvitkom mist pochala skladatisya miska literatura tisno pov yazana z narodnoyu tvorchistyu U rozpovidyah miskih pismennikiv zvelichuyetsya vinahidlivist prostoyi lyudini vismiyuyetsya zhadibnist miskih bagachiv licemirstvo monahiv grubist licariv Yaskravim viyavlennyam miskoyi kulturi ye poema Roman pro Renara Uyavlennya mistyan pro zhittya vidobrazheno v usnij narodnij tvorchosti pisnyah kazkah baladah komichnogo chi satirichnogo harakteru fablo Najpopulyarnishimi zhanrami miskoyi literaturi buli korotki opovidannya Do miskoyi literaturi nalezhat i virshi brodyag shkolyariv yaki kochuvali vid shkoli do shkoli v poshukah najkrashih vikladachiv Yaskravim viyavom miskoyi kulturi bula tvorchist zhongleriv fokusnikiv akrobativ aktoriv muzikantiv Bez zhongleriv ne vidbuvalosya zhodnogo vesillya chi yarmarku Arhitektura i mistectvo Karolinzke Vidrodzhennya Z 768 po 814 roki bulo pobudovano priblizno 27 soboriv 232 sobori 65 palacevih ansambliv Prikladom karolinzkogo stilyu ye zamok Blua zbudovanij u IX stolitti zamok Shinon X st Karolinzke Vidrodzhennya Zamok Shinon Vid na korolivskij pokij Zamok BluaRomanskij stil U serednovichnij arhitekturi perevazhali dva vidi kam yanih budivel cerkvi i zamki Nemicni ploski derev yani perekrittya zaminyuvali kam yanimi sklepinnyami yaki mogli vitrimati tilki tovsti stini Sporudi XI XII st v Zahidnij Yevropi nazivali romanskimi bo togochasni budivelniki bagato zapozichili vid arhitekturi starodavnih rimlyan Voni stvoryuvalisya v period feodalnoyi rozdroblenosti i mogutnosti katolickoyi cerkvi Yaskravimi prikladami ye ta v Puatye Romanskij stil Priorat Serraboni Cerkva Notr Dam lya Grand Cerkva Notr Dam lya Grand Pivdenno Zahidna storonaGotichnij stil Gotichnij stil nese legkist krasu i velich Rozvitok gotichnogo stilyu v budivnictvi pripadav na period zmicnennya korolivskoyi vladi i rozvitku mist Odnim iz prekrasnih arhitekturnih pam yatnikiv Franciyi ye sobor u Rejmsi de koronuvali francuzkih koroliv Vin buduvavsya z 1212 r po 1311 r i nalezhav do sim yi soboriv visokih povitryanih gostrokonechnih za formoyu smilivih za malyunkom Do perlin gotichnogo stilyu mozhna vidnesti Sobor Parizkoyi Bogomateri ta Sobor v Shartri Okremoyu storinkoyu ye Kultura epohi Vidrodzhennya Gotichnij stil Sobor v Shartri Sobor v Shartri Pivdenna storona Sobor Parizkoyi Bogomateri Sobor Parizkoyi Bogomateri Pivdenna storona Sobor v RejmsiDiv takozhGeneralni shtati Stanovo predstavnicka monarhiya Zhakeriya Stolitnya vijna Velikij bereznevij ordonansPrimitkiUsi uroki do kursu Vsesvitnya istoriya 7 klas H Osnova s 45 Turskij Grigorij Istoriya frankov http krotov info acts 06 turskiy 25 lyutogo 2015 u Wayback Machine Vsesvitnya istoriya PD H Vesna 2009 r 760 s Padalyak N G Istoriya serednih vikiv Pidruchnik dlya 7 klasu K Geneza 2007 Serednicka G V Vsesvitnya istoriya Oporni konspekti 7 kl Kiyiv SPD FO Sandul 2009 r 222 s Ejnhard Zhizn Karla Velikogo Institut filosofii teologii i istorii sv Fomy Akvinskogo 304 st Pisnya pro Rolanda Francuzkij geroyichnij epos http www ae lib org ua 16 grudnya 2011 u Wayback Machine Dante Aligeri Bozhestvennaya komediya Perevod M Lozinskogo M Izdatelstvo Pravda 1982 349 s Vsesvitnya istoriya PD H Vesna 2009 r 760 s Padalyak N G Istoriya serednih vikiv Pidruchnik dlya 7 klasu K Geneza 2007 Vsesvitnya istoriya Dokumenti i materiali 6 11 klasi H Ranok 2011 r s 85 Serednicka G V Vsesvitnya istoriya Oporni konspekti 8 kl Kiyiv SPD FO Sandul 2009 r 222 s Cherkasov P P Kardinal Rishele M 1990 374 s ros Vsesvitnya istoriya Dokumenti i materiali 6 11 klasi H Ranok 2011 r s 60 Fevr L Boi za istoriyu M Nauka 1991 632 s Vsesvitnya istoriya Dokumenti i materiali 6 11 klasi H Ranok 2011 r s 60 Golovne pro filosofiv Abelyar 2 sichnya 2012 u Wayback Machine na sajti Kulturnogo centru Novij Akropol Vsesvitnya istoriya PD H Vesna 2009 760 s Gyugo Viktor Sobor Parizhskoj Bogomateri Izd Pravda Moskva 1988 g 487 s DzherelaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Serednovichna FranciyaBatir K I Istoriya feodalnoyi derzhavi Franciyi M 1975 Velika radyanska enciklopediya pid redakciyeyu B A Vvedenskogo t 40 M ANSSSR 1956 Vsesvitnya istoriya Dokumenti i materiali 6 11 klasi H Ranok 2011 r 288 s Vsesvitnya istoriya PD H Vesna 2009 r 760 s Galanza P N Feodalna derzhava i pravo Franciyi M Vid MDU 1963 Gyugo Viktor Sobor Parizhskoj Bogomateri Izd Pravda Moskva 1988 g 487 s Dante Aligeri Bozhestvennaya komediya Perevod M Lozinskogo Izdatelstvo Pravda M 1982 349 s Istoriya serednih vikiv M Nauka 1970 Ejnhard Zhizn Karla Velikogo Institut filosofii teologii i istorii sv Fomy Akvinskogo 304 st Kniga dlya chitannya z istoriyi Serednih vikiv K Radyanska shkola 1971 r 243 s Leonenko P M Yuhimenko P I Ekonomichna istoriya Navchalnij posibnik Kiyiv Znannya Pres 2004 Padalyak N G Istoriya serednih vikiv Pidruchnik dlya 7 klasu K Geneza 2007 Pisnya pro Rolanda Francuzkij geroyichnij epos http www ae lib org ua 16 grudnya 2011 u Wayback Machine Serednicka G V Vsesvitnya istoriya Oporni konspekti 7 kl Kiyiv SPD FO Sandul 2009 r 222 s Serednicka G V Vsesvitnya istoriya Oporni konspekti 8 kl Kiyiv SPD FO Sandul 2009 r 239 s Usi uroki do kursu Vsesvitnya istoriya 7 klas H Osnova 267 s Turskij Grigorij Istoriya frankov http krotov info acts 06 turskiy 25 lyutogo 2015 u Wayback Machine Fevr L Boi za istoriyu M Nauka 1991 632 s Fruassar Zhan Hroniki 1325 1340 Izdatelstvo Sankt Peterburgskogo universiteta 2008 g 656 st Hachaturyan N A Viniknennya Generalnih Shtativ u Franciyi M 1976 Hachaturyan N A Stanova monarhiya u Franciyi XIII XV st M Visha shkola 1989 Hrestomatiya z istoriyi serednih vikiv Posibnik dlya 7 kl Uporyadnik V M Duhopelnikov K Osvita 1998 160 s Cherkasov P P Kardinal Rishele M 1990 374 s Golovne pro filosofiv Abelyar 2 sichnya 2012 u Wayback Machine na sajti Kulturnogo centru Novij Akropol