![]() |
Архітектура |
Англія |
Відро́дження, або Ренеса́нс (фр. Renaissance — «Відродження») — культурно-філософський рух кінця Середньовіччя — початку Нового часу, що ґрунтувався на ідеалах гуманізму та орієнтувався на спадщину античності.
Сучасні дослідники виділяють п'ять періодів доби Відродження:
- Протовідродження (Передвідродження) (2-а половина XIII століття — XIV століття);
- Раннє Відродження (1410/1425 рр. XV ст. — кінець XV століття);
- Високе Відродження (кінець XV — перші 20 років XVI століття);
- Пізнє Відродження (середина XVI — 90-ті роки XVI століття), співіснування з маньєризмом. В архітектурі — виникнення палладіанства;
- Північне Відродження — XVI століття, співіснування з північним і італійським маньєризмом.
Специфіка Відродження
- Відродження зацікавленості Античністю;
- Обґрунтування права науки і розуму на незалежність від церкви;
- Антропоцентризм замість теоцентризму;
- Світський залізний характер культури та літератури;
- Спроби компромісного поєднання надбання античності давньоримського та християнського варіантів з християнською ідеологією католицизму
Передумови виникнення
Найповніша і найпослідовніша еволюція Відродження проходила в Італії. Відродження — це могутній культурний рух у межах XIV — початку XVII ст., в ході якого відбулося подолання духовної диктатури і деспотії церкви. Виникла нова культура, звернена до земних справ, прагнення людей до щасливого життя, а також нова система національних літератур, нова філософія і наука. Небувалого розквіту досягло у ту пору образотворче мистецтво. Характерними ознаками культури Ренесансу були такі:
- Світський, нецерковний характер культури Відродження, що було наслідком секуляризації — звільнення суспільного життя загалом від католицького догматизму.
- Відродження інтересу до античної культурної спадщини давньоримського зразка, яку дещо призабули в ранньому середньовіччі чи її риси і стилістика частково використовувались в культурі пізнього середньовіччя.
- Створення людської естетично-художньої спрямованості культури на противагу релігійній домінанті у культурі середніх віків.
- Повернення у філософських дослідженнях до античної філософії і як наслідок — антисхоластична спрямованість філософських вчень Відродження.
- Широке використання теорії «подвійної істини» для обґрунтування права науки і розуму на незалежне від релігії і церкви існування.
- Переміщення людини як основної цінності в центр світу і в центр філософії, літератури, мистецтва та науки.
- При посиленні реакції церкви — пошуки компромісу між гуманізмом та католицизмом, спроби примирити їх.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpoTDFKaFptWmhaV3hzYnlVeVExOXdjbTltWlhSaFgybHpZV2xoTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxU1lXWm1ZV1ZzYkc4bE1rTmZjSEp2Wm1WMFlWOXBjMkZwWVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Відродження виникло, по-перше, на ґрунті досягнень середньовічної цивілізації, зокрема періоду пізнього середньовіччя, коли феодальне суспільство досягло найвищого розвитку і зазнало великих змін. У XIV—XV ст. відбувалося швидке піднесення економіки й культури міст Італії та Фландрії, з'явились нові технічні винаходи (друкарський верстат, компас, артилерія тощо), розвинулося кораблебудування і мореплавство, зроблено великі географічні відкриття. На цей період припадає початок інтенсивного книгодрукування. У царині культури посилюється боротьба за звільнення філософської думки від догматів церкви, з'являються нові знання і течії, які не вкладалися в середньовічну філософсько-богословську систему.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUzTDBac2IzSmxibU5sWDJsMFlXeDVYMlIxYjIxdkxtcHdaeTh5TWpCd2VDMUdiRzl5Wlc1alpWOXBkR0ZzZVY5a2RXOXRieTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Усі ці явища готували підґрунтя для прогресивного перевороту, яким і стало Відродження. Проте переворот не був універсальним, він не охоплював соціально-економічні чинники і в основах феодального ладу суттєво нічого не змінював.
Другим чинником, який відіграв величезну роль у становленні й розвитку культури Відродження, була давньоримська античність (здебільшого давньоримська архітектура, нумізматика та медальєрне мистецтво, література, перекладена з грецької та арабської мов на латину). Звідси пішла і назва доби, її культурні діячі зуміли відродити античну спадщину і надати їй великого практичного значення.
Слід згадати, що середньовіччя також зверталося до античності, особливо з XII ст., але успадкувало від неї лише окремі елементи. В нову добу, добу Ренесансу, засвоєння античності мало зовсім інший характер, її відродження стало метою і суттю нової культури. Античність сприймалася як найвищий авторитет, ідеал людської досконалості, у світлі якого оцінювалася сучасність. Найсильніше античність вплинула на освіту, філософію, образотворче мистецтво і літературу.
На перший план у ренесансному неоплатонізмі виступає його гуманістичний зміст.
Характеристика
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF3THpNME5WTmhhVzUwWDFWeWMzVnNZVjloYm1SZmFHVnlYME52YlhCaGJtbHZibk1sTWtOZk1UVTFOQzVxY0djdk1qQXdjSGd0TXpRMVUyRnBiblJmVlhKemRXeGhYMkZ1WkY5b1pYSmZRMjl0Y0dGdWFXOXVjeVV5UTE4eE5UVTBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У своїй основі Ренесанс має гуманістичний світогляд, звернення до культурної спадщини античності, її «відродження» (звідси і походження терміна). Його провісниками стали поет Данте, художник Джотто та інші. Але родоначальниками Відродження вважаються Франческо Петрарка (1304—1374), автор «Книги пісень» і Джованні Бокаччо (1313—1375), автор «Декамерону». В малярстві першою була Флорентійська школа на чолі з Філліппо Брунеллескі (1377—1446), Донателло (1386—1466), Мазаччо (1401 — бл.1428). Це період так званого «Раннього Відродження». Отже, перша в історії людства антифеодальна культура виникла в італійських містах-державах, які першими стали на капіталістичний шлях розвитку економіки й вибороли політичну незалежність в аристократії та князів церкви. Останні ж перейшли на позиції підтримки нової ідеологічної течії. Вони або породжували компромісні форми між ренесансним світоглядом і католицизмом, або обмежували розповсюдження гуманізму. Навіть в Італії (Флоренція, Венеція, Ріміні, Падуя, частково Рим) відомі ренесансні центри існували в тісному оточенні феодальних князівств і феодальних державних утворень на Європейському континенті.
З XVI століття розпочався перехід до первісного накопичення капіталів, довга і драматична перебудова економіки декількох західноєвропейських країн, формування перших національних держав і буржуазних націй. Дивним чином в авангарді нових процесів стали країни, мало зачеплені ідеями Відродження — Північні Нідерланди, Англія, Швеція, частково — німецькі князівства. Найпарадоксальніша ситуація склалася в Італії, класичній країні Відродження. Дрібні італійські князівства на чолі з Папською державою пішли консервативним шляхом зміцнення феодальних відносин. Це спричинило кризу ідей Відродження після 1527 року, скорочення капіталістичних виробництв, обвал авторитету римських пап, Контрреформації і посилення позицій інквізиції в усіх суспільних галузях, загальмувало процес об'єднання конгломерату дрібних італійських держав у єдину державу на 450 років. (Італія стане єдиною державою лише в середині XIX століття.)
Посилив свої позиції європейський протестантизм — через занепад авторитету папської влади. В Німеччині зміцнило позиції лютеранство. В Англії виникло англіканство, де головою віровчення став світський володар — король Генріх VIII. Відтак Британія офіційно відмовилась надсилати у Рим гроші та не визнавала верховенства папи в державі. За папський рахунок свої позиції посилили навіть італійські князівства. У місто Ріміні повернувся Сіджизмондо Малатеста, володар міста. А венеційські дожі підпорядкували собі папські міста Червію та Равенну. Римським папам знадобилось кілька десятиліть, аби потроху відновити свої позиції тільки в Італії. Однак західноєвропейська спільнота назавжди розкололася на два релігійні табори — католицизм і протестантизм.
Новий поштовх для розвитку ідей гуманізму дає винайдення друкарства у XV ст., яке дозволяє зробити літературні твори надбанням ширших верств. Починається період «Високого відродження». Творчість діячів цього періоду сповнена вірою в безмежні можливості людини, її волі і розуму, запереченням схоластики й аскетизму. Це епоха нових географічних відкриттів, розвитку науки, в архітектурі — створення великої кількості світських будівель, у живописі відображення всього багатства дійсності новими художніми засобами, зображення людського тіла, у тому числі й оголеного. Видатними представниками цього періоду були Леонардо да Вінчі, Мікеланджело, Рафаель, Джорджоне, Тіціан (Італія), Альбрехт Дюрер, Ульріх фон Гуттен, Г. Гольбейн (Німеччина), Франсуа Рабле (Франція), Шекспір, Томас Мор (Англія), Мігель Сервантес, Лопе де Вега (Іспанія), Еразм Роттердамський, Пітер Рубенс, Рембрандт (Нідерланди, Фландрія) та багато інших.
Гуманізм як ідейна течія
Поняття «гуманізм» (лат. humanism — людяний, людський) у філософській літературі вживається у двох значеннях. В широкому — це система ідей і поглядів на людину як найвищу цінність, у більш вузькому — це прогресивна течія західноєвропейської культури епохи Відродження, спрямована на утвердження поваги до гідності й розуму людини, її права на земне щастя, вільний вияв природних людських почуттів і здібностей.
Носіями нового світогляду стали люди різного соціального стану, насамперед містяни, які вивчали філософію, а також поети й художники. Об'єктом їхнього вивчення стала людина і все людське. Звідси й назва цих діячів — гуманісти.
Античність позначилася на формуванні провідної ідейної течії доби Відродження — ренесансного гуманізму. Його журливість (печаль) можна визначити як прояв пристрасного інтересу до земного життя.
Між гуманізмом і неоплатонізмом Ренесансу існувала не тільки єдність, а й тотожність. Зачинателем гуманістичного руху вважається італійський громадський діяч і демократ Колюччо Салютаті (1331—1404).
Одну з основних ідей нового гуманістичного світогляду розвинув італійський філософ Піко дела Мірандола (1463—1494), зазначаючи у творі «Промова на гідність людини», що людина сама творить свою долю, вона здатна до безмежного вдосконалення своєї природи.
Велику роль в утвердженні гуманістичних ідей в Європі відіграла Платонівська Академія у Флоренції (1459—1521), яку очолював неоплатонік і світський філософ Марсіліо Фічіно (1433—1499).
Значними досягненнями характеризується художня культура епохи Відродження. Саме в цей період у скарбниці світової літератури з'явилися твори таких митців слова як Данте Аліг'єрі, Франческо Петрарки, Джованні Боккаччо, Франсуа Рабле, Мігеля де Сервантеса, Карпіо Лопе де Веги, Джеффрі Чосера ін.
Передвідродження
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd6TDB4aGJXVnVkR0YwYVc5dVgybGpiMjVmVG1WeVpYcHBYMDFMTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxTVlXMWxiblJoZEdsdmJsOXBZMjl1WDA1bGNtVjZhVjlOU3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDBkcGIzUjBiMTlrYVY5Q2IyNWtiMjVsWHpBMU1TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSMmx2ZEhSdlgyUnBYMEp2Ym1SdmJtVmZNRFV4TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Передвідродження (або proto renaissance? проторенесанс з французької) — важливий етап розвитку італійської культури і мистецтва, який розпочався в надрах пізнього романського стилю і місцевого варіанту готики. За часом — це XIII—XIV ст. Науковий термін «проторенесанс» запропонував швейцарський науковець Я. Буркхардт, що помітив нові тенденції в розвитку мистецтва Італії ще XI—XIII століть. На цей період на Аппенінах прийшлися пришвидшення історичного процесу, зростання міст і активності їхніх мешканців, розвиток ремесел і ремісничих технік, формування комун, успіх проведених антифеодальних реформ.
Формальних змін і внесення призабутих (античних чи елліністичних) рис зазнали скульптура, декоративне мистецтво, стінописи. Адже давньоримське надбання, античні техніки й форми, ніколи не зникали з обріїв італійської культури. Італійська готика має більш упорядкований і врівноважений характер, ніж у сусідніх народів (споруди Арнольфо ді Камбіо). Більш-менш античні риси притаманні «готичній» за часом італійській скульптурі (Нікколо Пізано, Якопо делла Кверча).
Живопис, починаючи з XII—XIII ст., починає відігравати все більш значущу роль у становленні й розвитку європейської художньої культури. Західноєвропейський живопис повільно відходить від статичних, застиглих схем у бік ще несміливого руху, динаміки. До того ж живопис — найбільше надається до передачі будь-якого сюжету чи відверто умовної ідеї. Візантійська художня традиція ще зберігає привабливість для західноєвропейських художників, але вони вже здатні самі запропонувати нові деталі, нове розуміння простору і часу, нові композиції, бо мало рахуються з жорсткими канонами.
Риси надзвичайності й несхожості порівняно з живописом Візантії отримав також монументальний і станковий італійський живопис — завдяки зусиллям Джотто, Ченні ді Пепо (відомішого як Чімабуе), П'єтро Кавалліні, Дуччо ді Буонінсенья. Спіритуалізм візантійських зразків митці доповнюють психологізмом та емпіричними пошуками перспективи, спробами відтворити глибину простору на площині стіни (пізні стінописи Джотто). Відчутна правдивість, достовірність і своєрідна чуттєвість, драматизм подій були притаманні не тільки персонажам і сценам Джотто або Чімабуе, а й тогочасній літературі (поезія школи «солодкий новий стиль», Данте). Передвідродження як явище мистецтва проявилось лише в історії Італії. Але його настанови не пропали, а знайшли підтримку і творче продовження в діяльності нових поколінь італійських митців від Мазаччо і Паоло Учелло до Мікеланджело Буонарроті.
Раннє Відродження та Кватроченто
Кватроченто (тобто «чотириста», «чотирьохсоті роки») — мистецький термін для позначення мистецтва Італії у XV столітті. Охоплює часовий термін приблизно у 100 років (1400—1499). Але в творчості деяких майстрів він протримався довше за 1499 рік і співіснував з добою так званого Високого Відродження.
Кватроченто як століття відзначилося в історії не тільки значними змінами в мистецтві, хоча якісні зміни в архітектурі, живописі, скульптурі мали значний вплив на подальший їх розвиток.
- Саме на злам XIV—XV століть припав винахід гравюри на папері, а на 1440 рік — європейський початок книгодрукування.
- Кватроченто — це і значні суспільні потрясіння: завершення Реконкісти в Іспанії, масове вигнання морисків та євреїв з Іспанії (Альгамбрський декрет), європейське відкриття Америки і початок її жорстокої колонізації, зникнення з політичної карти Європи Візантії, масова еміграція греків на континент, зміцнення на територіях Європи позицій Туреччини, війни з якою формуватимуть історію континенту 400 років потому.
Мистецтво XV століття в Італії було логічним продовженням мистецтва попередньої доби і наслідувало настанови та мистецькі проєкти в архітектурі навіть майстрів XIII століття. Саме в добу кватроченто добудували купол собору Санта-Марія-дель-Фйоре, запроєктований Арнольфо ді Камбіо (1245?—1302) у XIII столітті.
Стверджується в реальності і тип універсального майстра, притаманний творчості багатьох відомих митців Італії у найближчі 250—300 років.
- Філіппо Брунеллескі (1377—1446) працює як ювелір, скульптор, інженер та архітектор.
- Арістотель Фіораванті (1415?—1486?) уславився як неперевершений інженер, майстер ливарної справи, архітектор.
- Андреа дель Верроккйо (1435—1488) працює як ювелір, художник, майстер ливарної справи, скульптор.
- Андреа Мантенья (1431—1506) працює як гравер, архітектор і живописець.
Початок XV століття отримав трьох могутніх реформаторів мистецтва Італії, яких будуть наслідувати усі відомі майстри:
- В архітектурі — Філіппо Брунеллескі
- У живописі — Мазаччо
- У скульптурі — Донателло
Фресковий живопис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJtTDFCcFpYSnZYMlJsYkd4aFgwWnlZVzVqWlhOallWOHRYelV1WDBOdmJuTjBZVzUwYVc1bEpUSTNjMTlXYVdOMGIzSjVYMjkyWlhKZlRXRjRaVzUwYVhWelh5VXlPR1JsZEdGcGJDVXlPVjh0WDFkSFFURTNOVEUxTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUWFXVnliMTlrWld4c1lWOUdjbUZ1WTJWelkyRmZMVjgxTGw5RGIyNXpkR0Z1ZEdsdVpTVXlOM05mVm1samRHOXllVjl2ZG1WeVgwMWhlR1Z1ZEdsMWMxOGxNamhrWlhSaGFXd2xNamxmTFY5WFIwRXhOelV4TlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl3TDAxaGMyRmpZMmx2Tnk1cWNHY3ZNakl3Y0hndFRXRnpZV05qYVc4M0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZqTDFCcFpYUnliMTlRWlhKMVoybHViMTh3TXpRdWFuQm5Mekl5TUhCNExWQnBaWFJ5YjE5UVpYSjFaMmx1YjE4d016UXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
На етапі раннього Відродження надзвичайного поширення отримав фресковий живопис. Більшість італійських художників цього періоду — саме фрескісти. Творчість деяких з них ми знаємо тільки завдяки фрескам. Реформи фрескового живопису, розпочаті Джотто, стають школою для поколінь італійських митців. Монастирі змагаються в запрошенні на роботи відомих художників. Фрески-шедеври вкривають як стіни старих, ще готичних споруд, так і нових і в провінціях, і в мистецьких центрах. Фресками прикрашали як церкви, так і палаци, церковні і домашні каплиці, суспільно значущі споруди, як фасади, так і інтер'єри. Сюжети — Старий Заповіт (Створення Адама), сцени життя Марії і страсті Христові (Благовіщення, Таємна вечеря, Поцілунок Юди, Розп'яття, Оплакування Христа), танок смерти чи її тріумф, алегорії (Алегорія мудрого правління), міфічні персонажі (Геракл, Сівілли), батальні сцени («Перемога імператора Костянтина над Максенцієм»), фіксація подій папського двору («Заснування Ватиканської бібліотеки папою Сикстом IV»), значущі події дрібних герцогських дворів тощо.
Серед найбільш значущих фрескових циклів:
- Мазаччо (, «Диво з динарієм», «Вигнання з раю Адама і Єви» 1426—1428 рр., Флоренція)
- Пінтуріккйо (фрески апартаментів Борджа, Ватикан)
- Паоло Учелло («Створення Адама» 1431 р., «Гріхопадіння», «Історія Ноя», кінець 1440-х рр.)
- Пізанелло («Св. Георгій звільняє доньку царя Трапезунду» 1430-ті рр., ц-ва Сант Анастазія, Верона)
- П'єро делла Франческа («Перемога імператора Костянтина над Максенцієм» 1452—1466 рр., ц-ва Сан Франческо, Ареццо)
- Фра Анджеліко (, Ватикан)
- Лука Сіньореллі (Страшний суд 1499 р., собор, Орв'єто)
- , («Воскресіння Христове», критий цвинтар Кампосанто, Піза)
- Андреа дель Кастаньо (Вілла Пандольфіні, Ланьяйя, «Таємна вечеря», трапезна монастиря Сант Аполлонія, 1445-1450-ті рр., Флоренція)
- Беноццо Гоццолі («Поклоніння волхвів» 1459—1460 рр., каплиця палаццо Медичі-Рікарді)
- Філіппо Ліппі (вівтарна апсида 1452—1466 рр., собор в Прато)
- Алессо Бальдовінетті ( 1466—1473 рр., ц-ва Сан Мініато аль Монте, Флоренція)
- Андреа Мантенья («Шлях Св. Якова до місця страти» 1440-ві рр., ц-ва Еремітані, Падуя, Камера дельї Спозі 1465—1488 рр., палац Гонзага, Мантуя)
- Доменіко Гірляндайо («Народженя Діви Марії», «Винищення немовлят за наказом царя Ірода»)
- Мелоццо да Форлі («Заснування Ватиканської бібліотеки папою Сикстом IV» 1477 р., Ватиканська пінакотека)
- Філіппіно Ліппі (каплиця Строцци, ц-ва Санта Марія Новелла, Флоренція)
- Сандро Боттічеллі (Сикстинська каплиця, сцени з життя Мойсея 1482 р.)
- П'єтро Перуджино (Сикстинська каплиця, «Христос передає ключі від раю Апостолу Петру»)
- Франческо дель Косса (фрески палаццо Скіфанойя, «Місяці року» 1465—1470 рр., Феррара)
- Браманте («Філософи Геракліт та Демокріт» бл. 1480 р., Пінакотека Брера)
- Леонардо да Вінчі (Таємна вечеря 1486—1490 рр., Мілан)
Високе Відродження
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUwTDFOaGFXNTBVR2xsY25KbExuTjJaeTh5TURCd2VDMVRZV2x1ZEZCcFpYSnlaUzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTDAxaFpHOXVibUZmVTE5Q2FXRm5hVzlmVFc5dWRHVndkV3hqYVdGdWJ5NXdibWN2TWpBd2NIZ3RUV0ZrYjI1dVlWOVRYMEpwWVdkcGIxOU5iMjUwWlhCMWJHTnBZVzV2TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Кінець XV століття і початок XVI століття в архітектурі Італії тісно пов'язані з творчістю Донато Браманте. Хронологічно період Високого Відродження був досить коротким. Різні дослідники (в залежності від радикальності оцінок) обмежують його у 15—30 років. Тобто, довгим — він не був, хоча його вплив на митців і мистецтво доби був велетенським.
Термін у 30 років (1490–1520) достовірніший, бо показує витоки досягнень Браманте і найкращі їхні зразки. Він отримав посаду головного архітектора папи римського Юлія ІІ і частково перетворив розрізнені, хаотичні, ще середньовічні за характером споруди Ватикану — у єдиний, художньо виразний ансамбль (двори Ватикану, галереї, бібліотека, театр просто неба, ренесансний сад з партерами — пізніше перебудовано усе, крім фасадів).
Після смерті Браманте у 1514 р. його стилістику в архітектурі вдало продовжували — Рафаель Санті, Антоніо да Сангалло Старший, Бальдассаре Перуцци. В стилістиці Високого Відродження створені і архітектурні начерки Леонардо да Вінчі (що не займався реальним будівництвом в цей час), і проєкти Мікеланджело, якого примусять займатися архітектурою вельможні замовники пізніше. Термін у 30 років — замалий для будівництва, бо техніка будівництва була ще досить примітивною. Навіть споруди Браманте в Ватикані (корпус бібліотеки) обвалилися і їх відновили у первісних формах пізніше. Споруди Високого Відродження були величні, монументальні, на диво гармонійні — тому за 30 років встигли вибудувати лише невелику їх кількість. Майже всі вони виникли у Мілані (поодинокі зразки) або в самому Римі чи навколо нього, серед них:
- інтер'єр, церква Санта Марія прессо Сан Сатіро, Мілан (Браманте)
- Фасади Іонічного дворику, церква Сант Амброджо, Мілан (Браманте)
- Палаццо Канчеллерія, Рим (бригада архітекторів)
- Темп'єтто, храмик-ротонда у дворику монастиря Сан П'єтро ін Монторіо, Рим (Браманте)
- Двір Бельведера, Ватикан, Рим (Браманте)
- перший проєкт собору Св. Петра, Рим (не здійснено, проєкт Браманте істотно перероблено і змінено)
- церква Санта Марія делла Консолаціоне, Тоді
- Церква Сан Б'яджо (Монтепульчіано) (Церква Мадонна ді Сан Б'яджо, арх. Антоніо да Сангалло старший)
- фасади трьох палаців, Рим (Рафаель Санті)
- палаццо Пандольфіні, Флоренція (проєкт, Рафаель Санті)
- вілла Мадама, (початок споруди, Рафаель Санті, покинута недобудованою)
- церква Санта Марія прессо Сан Сатіро, Мілан
- Темп'єтто, храмик-ротонда у дворику монастиря Сан П'єтро ін Монторіо, Рим
- Палаццо Канчеллерія, Рим
- Вілла Мадама, Рим, покинута недобудованою
Живопис в період 1490—1520 рр.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF4TDBSdmJXVnVhV052WDJkb2FYSnNZVzVrWVdsdkpUSkRYMEYxZEc5eWFYUmhkSFJ2WDI1bGJHd2xNamRCWkc5eVlYcHBiMjVsWDJSbGFWOU5ZV2RwWDJSbGJGOHhORGc0SlRKRFgwOXpjR1ZrWVd4bFgyUmxaMnhwWDBsdWJtOWpaVzUwYVM1cWNHY3ZNakF3Y0hndFJHOXRaVzVwWTI5ZloyaHBjbXhoYm1SaGFXOGxNa05mUVhWMGIzSnBkR0YwZEc5ZmJtVnNiQ1V5TjBGa2IzSmhlbWx2Ym1WZlpHVnBYMDFoWjJsZlpHVnNYekUwT0RnbE1rTmZUM053WldSaGJHVmZaR1ZuYkdsZlNXNXViMk5sYm5ScExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
В період 1490—1520 рр. живопис Італії переживає справжній розквіт і вищу фазу свого розвитку. Ще в повну силу працюють талановиті представники кватроченто — Доменіко Гірляндайо, Сандро Боттічеллі, Перуджино, Джованні Белліні. Але підросла і активно захоплює провідні позиції в мистецтві нахабна нова генерація митців, що мало рахується з живими авторитетами нещодавнього мистецького минулого. Їх значно менше, ніж майстрів XV століття (кватроченто за італійцями), але їх обдарованість і майстерність — майже недосяжні. Їх перелік не перевищує і 10 осіб, але всі вони — велетенські таланти, титани Відродження, серед яких —
Пізнє Відродження в Венеції додасть ще постаті Паоло Веронезе та Тінторетто.
Вже за життя цих майстрів їх твори стануть взірцями, а картини Леонардо да Вінчі, Мікеланджело, фрески Рафаеля в Ватикані, картини Джорджоне, портрети роботи Тиціана і Тінторетто стануть школою для поколінь художників як у самій Італії, так і далеко за її межами, якому б століттю чи мистецькому напрямку вони б не належали.
- Битва при Ангіарі, копія твору Леонардо роботи Рубенса, Лувр, Париж.
-
- Рафаель Санті. Аристотель та Платон, фрагмент фрески в Ватикані.
- Леонардо. «Мона Ліза».
Вплив на культуру в Україні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDB4MmFYWmZMVjlDWlhKdVlYSmtlVzU1WHkxZlUyOTFkR2hsY201ZmMybGtaUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VEhacGRsOHRYMEpsY201aGNtUjVibmxmTFY5VGIzVjBhR1Z5Ymw5emFXUmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJqTDB4M0pVTXpKVUl6ZDE4dFgwdGhjR3hwWTJGZlFtOXBiU1ZETXlWQ00zZGZNREl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFV4M0pVTXpKVUl6ZDE4dFgwdGhjR3hwWTJGZlFtOXBiU1ZETXlWQ00zZGZNREl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У мистецтві Ренесанс — назва стилю, що прийшов на зміну готиці, в Україні — на початку XVI — пол. XVII ст., за доби розвитку міст і зростання міщанського стану. Пам'ятки Ренесансу характерні насамперед для західної області України, зокрема для Львова, до якого приїздили кваліфіковані майстри з мистецьких центрів Італії (, Петро Італієць, Петро Красовський, Павло Римлянин й ін.) і Німеччини (Йоганн Пфістер, Генріх Горст, Гануш Шольц та ін.). Елементи Ренесансу помітні в перебудові (у Кам'янці-Подільському, Меджибожі — 1545) і будові замків (Сенявських у Бережанах — 1534—1555, С. Конецпольського у Підгірцях та ін.). Свідоцтвом раннього Ренесансу є кам'яниця Орсетті в Ярославі (1570), синагога в Сатанові (1532) й ін. Львів після пожежі 1527, яка знищила будови візантійської і готичної доби, відбудувався у стилі Ренесансу: «Чорна кам'яниця» (1577), дім Корнякта (1580) в Ринку, ансамбль Братсько-Успенської церкви з каплицею Трьох Святителів і вежею, монастир-фортеця Бенедиктинок з лоджією (1595), синагога Золотої Рози (Ренесанс у поєднанні з готикою, 1582), каплиці Боїмів і Кампіянів — початок XVII ст., костел Бернардинів (Ренесанс з маньєризмом, 1600—1630). Зразком пізнього Ренесансу, що переходить у бароко, є Іллінська (Богданова) церква в Суботові (1653). Деякі елементи Ренесансу мали також перебудовані церкви старокняжої доби в Києві, Чернігові та ін. Поряд з мурованим будівництвом і з певною аналогією до нього розвинулося дерев'яне церковне будівництво (церква св. Духа в Потеличі, святого Юра і Воздвиженська в Дрогобичі, собор Благовіщення в Ковелі, Крехівський монастир й ін.). Прикладом містобудування доби Ренесансу за принципами регулярного плану можуть бути Жовква (будівничий А. Прихильний) і Броди (архітектор Дель'Аква, інженер Боплан).
У скульптурі Ренесанс дав спроби реалізму у лежачих або напівлежачих постатях на саркофагах (К. Рамултової у Дрогобичі, О. Ванька-Лагодовського в Уневі (1573), князя К. Острозького в Києві (1579), дітей Даниловичів у (1580) та ін.), у рельєфах на кам'яних плитах і погруддях. Декоративна різьба почала розвиватися у Львові. Німецько-нідерландські й італійські каменярі-різьбарі застосували форми Ренесансу в оздобленні фасадів, обрамлень вікон і входів та інтер'єрів («Чорна кам'яниця»). Шедевром архітектурно-декоративного різьблення доби Ренесансу є портал каплиці Трьох Святителів. У добу Ренесансу збагатилася дерев'яна різьба — вівтарна й іконостасна (у церкві св. П'ятниць у Львові, св. Духа в Рогатині, у Молчанському і Спасо-Преображенському соборах у Путивлі й ін.). В іконах Ренесанс відбився тільки спорадично, але його сліди ще помітні на початку XVIII ст. (Богородчанський іконостас 1705). Зате Ренесанс спричинився до емансипації портрета (К. Корнякта, В. Лянґиш), а ще більше помітний у графіці й мініатюрі (Пересопницьке євангеліє — 1550—1561), а також у друкарстві.
У декоративно-ужитковому мистецтві впливи Ренесансу позначилися у декорі золотарських виробів — посуду, предметів церковного призначення (оправа євангелія так званого Горностаєвого — 1542), зброї (церемоніальний меч львівських війтів), ювелірних прикрас тощо. Також відомий стиль Ренесансу у мебльовому мистецтві, кераміці, гаптуванні й вишиванні шовком, у яких в орнаментиці мотиви візантійського трилисника замінено акантом, гранатом, лілеями, часто поряд місцевої флори.
Для доби Ренесансу як на заході, так і у слов'янських країнах, зокрема в Україні, характеристичний синкретизм — сполучення теоретичних думок з галузі філософії, теології, політики і конкретних наук з гарною літературною формою (поетичною або риторичною).
У літературі й науці, поруч з тенденцією відродити культуру античності (так, як її тоді розуміли), йшли намагання культивувати людську індивідуальність, що мусить бути звільнена від авторитетів традиції, переживати й думати незалежно від них. При сильних ще традиціях середньовіччя в XVI ст., знання латинської мови, яка в навчанні стала поруч із грецькою, спричинилося до знайомства з новою латинською літературою, яка головно завдяки діяльності гуманістів-чужинців (, Каллімах та ін.) почала розповсюджуватися в Польщі й Литві та на західноукраїнських землях, у Львові, де якийсь час перебував Каллімах, прибулий з Константинополя. У Польщі видатними представниками Ренесансу XV—XVI ст. були учені і письменники українського роду: Лука із Русі, автор виданого у Кракові 1522 року підручника , Павло Русин із Кросна (кін. XV — поч. XVI ст.), Станислав Оріховський (Оріховій Роксолян) з Оріхівців біля Перемишля (1513—1566), Шимон Шимонович зі Львова (1557—1629) та ін. В Україні засвідчене знайомство з поетикою Ренесансу, вплив граматичних творів розпочався на українських словниках і граматиках XVI ст., у творах українських письменників, а ще більше на початку XVII ст. зустрічаються згадки про авторів Ренесансу (Еразма Ротердамського, Джордано Бруно, Кардана та ін.). Латинськими працями користувалися й українські полемісти XVI ст., іноді згадки про авторів Ренесансу трапляються й у XVIII ст. (у Г. Сковороди). В Острозькій академії навчання включало знайомство з вченими Ренесансу. З красного письменства відомий український переклад однієї новели з «Декамерону» Боккаччо і новий переклад «Олександрії» та кілька дрібних опусів. Літературна творчість І. Вишенського стилістично була вже переходовим явищем до бароко.
Див. також
Джерела
Вікіцитати містять висловлювання на тему: Відродження |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Відродження |
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Чижевський Д. Ренесанс та Реформація, у Історії украшательство літератури. Нью-Йорк 1956.
- Лазарев В. Н. Происхождение итальянского Возрождения, 1956—59
- Лазарев В. Н. Старые итальянские мастера, 1972
- Всеобщая история искусств, Т ІІІ, М, «Искусство», 1962, с. 7-218
- Искусство раннего Возрождения. — М.: Искусство, 1980. — 257 с.
- История искусства: Ренессанс. — М.: АСТ, 2003. — 503 с.
- Яйленко Е. В. Итальянское Возрождение. — М.: ОЛМА-ПРЕСС, 2005. — 128 с.
- Данилова И. Е. Итальянская монументальная живопись, М, «Изобразительное искусство», 1970
- «История зарубежного искусства». (Под редакцией Кузьминой М. Т., Мальцевой Н. Л.), М. «Искусство», 1971
- Голенищев-Кутузов И. Н. Гуманизм у восточных славян (Украина и Белоруссия). М. 1963.
- Голенищев-Кутузов И. Н. Итальянское Возрождение и славянские литературы XV—XVI веков. М. 1903.
- Січинський В. Історія українського мистецтва. І том: Архітектура. Нью-Йорк 1956.
- Мистецтво 'XIV — першої половини XVII ст.' в Історії українського мистецтва, в 6 тт., т. II. К. 1967.
- Овсійчук В. Ансамбль Руської вулиці. Л. 1972.
- Рудольф Н., Лесина Н. Каплиця Боїмів. Л. 1972.
- Свєшнікова І. Будинок Корнякта. Л. 1972.
Посилання
- Ренесанс // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XII : Літери По — Риз. — С. 1578. — 1000 екз.
- Відродження, або Ренесанс // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 1 : А — Л. — С. 181-183.
- Відродження / Ренесанс // Енциклопедичний словник класичних мов / Л. Л. Звонська, Н. В. Корольова, О. В. Лазер-Паньків та ін. ; за ред. Л. Л. Звонської. — 2-ге вид. випр. і допов. — К. : ВПЦ «Київський університет», 2017. — С. 87. — .
- Етика епохи Відродження [ 26 жовтня 2020 у Wayback Machine.] Тофтул М. Г. Сучасний словник з етики. — Житомир: Вид-во ЖДУ ім. І. Франка, 2014. — 416с.
- Відродження [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.] ЕСУ
- Марко Роберт Стех, «Очима культури» № 6. Про поезію епох Ренесансу і Бароко на основі книги «Муза Рокслянська» Валерія Шевчука [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.]
Література
- М. Михальченко. Гуманізація // Політична енциклопедія / редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови). — К. : Парламентське видавництво, 2011. — С. 166. — .
- Малі міста та містечка Галичини доби Відродження (друга половина XVI—XVII ст.): містобудівні аспекти: [монографія] / С. І. Топилко ; [наук. ред. Г. П. Петришин]. — Львів: Растр-7, 2015. — 272 с. : іл., карти. — (Праці українського центру історичного містознавства ; вип. 6). — Бібліогр.: с. 171—188 (200 назв). —
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Vidrodzhennya znachennya Renesans Kultura epohi Arhitektura Nauka Kultura Literatura Muzika Tanec Filosofiya Angliya Nimechchina Ispaniya Italiya Pivnichna Yevropa Ukrayinske Vidrodzhennya Franciya Vidro dzhennya abo Renesa ns fr Renaissance Vidrodzhennya kulturno filosofskij ruh kincya Serednovichchya pochatku Novogo chasu sho gruntuvavsya na idealah gumanizmu ta oriyentuvavsya na spadshinu antichnosti Suchasni doslidniki vidilyayut p yat periodiv dobi Vidrodzhennya Protovidrodzhennya Peredvidrodzhennya 2 a polovina XIII stolittya XIV stolittya Rannye Vidrodzhennya 1410 1425 rr XV st kinec XV stolittya Visoke Vidrodzhennya kinec XV pershi 20 rokiv XVI stolittya Piznye Vidrodzhennya seredina XVI 90 ti roki XVI stolittya spivisnuvannya z manyerizmom V arhitekturi viniknennya palladianstva Pivnichne Vidrodzhennya XVI stolittya spivisnuvannya z pivnichnim i italijskim manyerizmom Specifika VidrodzhennyaVidrodzhennya zacikavlenosti Antichnistyu Obgruntuvannya prava nauki i rozumu na nezalezhnist vid cerkvi Antropocentrizm zamist teocentrizmu Svitskij zaliznij harakter kulturi ta literaturi Sprobi kompromisnogo poyednannya nadbannya antichnosti davnorimskogo ta hristiyanskogo variantiv z hristiyanskoyu ideologiyeyu katolicizmuPeredumovi viniknennyaNajpovnisha i najposlidovnisha evolyuciya Vidrodzhennya prohodila v Italiyi Vidrodzhennya ce mogutnij kulturnij ruh u mezhah XIV pochatku XVII st v hodi yakogo vidbulosya podolannya duhovnoyi diktaturi i despotiyi cerkvi Vinikla nova kultura zvernena do zemnih sprav pragnennya lyudej do shaslivogo zhittya a takozh nova sistema nacionalnih literatur nova filosofiya i nauka Nebuvalogo rozkvitu dosyaglo u tu poru obrazotvorche mistectvo Harakternimi oznakami kulturi Renesansu buli taki Svitskij necerkovnij harakter kulturi Vidrodzhennya sho bulo naslidkom sekulyarizaciyi zvilnennya suspilnogo zhittya zagalom vid katolickogo dogmatizmu Vidrodzhennya interesu do antichnoyi kulturnoyi spadshini davnorimskogo zrazka yaku desho prizabuli v rannomu serednovichchi chi yiyi risi i stilistika chastkovo vikoristovuvalis v kulturi piznogo serednovichchya Stvorennya lyudskoyi estetichno hudozhnoyi spryamovanosti kulturi na protivagu religijnij dominanti u kulturi serednih vikiv Povernennya u filosofskih doslidzhennyah do antichnoyi filosofiyi i yak naslidok antisholastichna spryamovanist filosofskih vchen Vidrodzhennya Shiroke vikoristannya teoriyi podvijnoyi istini dlya obgruntuvannya prava nauki i rozumu na nezalezhne vid religiyi i cerkvi isnuvannya Peremishennya lyudini yak osnovnoyi cinnosti v centr svitu i v centr filosofiyi literaturi mistectva ta nauki Pri posilenni reakciyi cerkvi poshuki kompromisu mizh gumanizmom ta katolicizmom sprobi primiriti yih Rafael Prorok Isajya freska Sant Agostino Rim Vidrodzhennya viniklo po pershe na grunti dosyagnen serednovichnoyi civilizaciyi zokrema periodu piznogo serednovichchya koli feodalne suspilstvo dosyaglo najvishogo rozvitku i zaznalo velikih zmin U XIV XV st vidbuvalosya shvidke pidnesennya ekonomiki j kulturi mist Italiyi ta Flandriyi z yavilis novi tehnichni vinahodi drukarskij verstat kompas artileriya tosho rozvinulosya korablebuduvannya i moreplavstvo zrobleno veliki geografichni vidkrittya Na cej period pripadaye pochatok intensivnogo knigodrukuvannya U carini kulturi posilyuyetsya borotba za zvilnennya filosofskoyi dumki vid dogmativ cerkvi z yavlyayutsya novi znannya i techiyi yaki ne vkladalisya v serednovichnu filosofsko bogoslovsku sistemu Misto Florenciya Italijska arhitektura Vidrodzhennya Usi ci yavisha gotuvali pidgruntya dlya progresivnogo perevorotu yakim i stalo Vidrodzhennya Prote perevorot ne buv universalnim vin ne ohoplyuvav socialno ekonomichni chinniki i v osnovah feodalnogo ladu suttyevo nichogo ne zminyuvav Drugim chinnikom yakij vidigrav velicheznu rol u stanovlenni j rozvitku kulturi Vidrodzhennya bula davnorimska antichnist zdebilshogo davnorimska arhitektura numizmatika ta medalyerne mistectvo literatura perekladena z greckoyi ta arabskoyi mov na latinu Zvidsi pishla i nazva dobi yiyi kulturni diyachi zumili vidroditi antichnu spadshinu i nadati yij velikogo praktichnogo znachennya Slid zgadati sho serednovichchya takozh zvertalosya do antichnosti osoblivo z XII st ale uspadkuvalo vid neyi lishe okremi elementi V novu dobu dobu Renesansu zasvoyennya antichnosti malo zovsim inshij harakter yiyi vidrodzhennya stalo metoyu i suttyu novoyi kulturi Antichnist sprijmalasya yak najvishij avtoritet ideal lyudskoyi doskonalosti u svitli yakogo ocinyuvalasya suchasnist Najsilnishe antichnist vplinula na osvitu filosofiyu obrazotvorche mistectvo i literaturu Na pershij plan u renesansnomu neoplatonizmi vistupaye jogo gumanistichnij zmist HarakteristikaStrata sv Ursuli ta yiyi prihilnikiv hristiyan derevorit 1554 r U svoyij osnovi Renesans maye gumanistichnij svitoglyad zvernennya do kulturnoyi spadshini antichnosti yiyi vidrodzhennya zvidsi i pohodzhennya termina Jogo provisnikami stali poet Dante hudozhnik Dzhotto ta inshi Ale rodonachalnikami Vidrodzhennya vvazhayutsya Franchesko Petrarka 1304 1374 avtor Knigi pisen i Dzhovanni Bokachcho 1313 1375 avtor Dekameronu V malyarstvi pershoyu bula Florentijska shkola na choli z Fillippo Brunelleski 1377 1446 Donatello 1386 1466 Mazachcho 1401 bl 1428 Ce period tak zvanogo Rannogo Vidrodzhennya Otzhe persha v istoriyi lyudstva antifeodalna kultura vinikla v italijskih mistah derzhavah yaki pershimi stali na kapitalistichnij shlyah rozvitku ekonomiki j viboroli politichnu nezalezhnist v aristokratiyi ta knyaziv cerkvi Ostanni zh perejshli na poziciyi pidtrimki novoyi ideologichnoyi techiyi Voni abo porodzhuvali kompromisni formi mizh renesansnim svitoglyadom i katolicizmom abo obmezhuvali rozpovsyudzhennya gumanizmu Navit v Italiyi Florenciya Veneciya Rimini Paduya chastkovo Rim vidomi renesansni centri isnuvali v tisnomu otochenni feodalnih knyazivstv i feodalnih derzhavnih utvoren na Yevropejskomu kontinenti Z XVI stolittya rozpochavsya perehid do pervisnogo nakopichennya kapitaliv dovga i dramatichna perebudova ekonomiki dekilkoh zahidnoyevropejskih krayin formuvannya pershih nacionalnih derzhav i burzhuaznih nacij Divnim chinom v avangardi novih procesiv stali krayini malo zachepleni ideyami Vidrodzhennya Pivnichni Niderlandi Angliya Shveciya chastkovo nimecki knyazivstva Najparadoksalnisha situaciya sklalasya v Italiyi klasichnij krayini Vidrodzhennya Dribni italijski knyazivstva na choli z Papskoyu derzhavoyu pishli konservativnim shlyahom zmicnennya feodalnih vidnosin Ce sprichinilo krizu idej Vidrodzhennya pislya 1527 roku skorochennya kapitalistichnih virobnictv obval avtoritetu rimskih pap Kontrreformaciyi i posilennya pozicij inkviziciyi v usih suspilnih galuzyah zagalmuvalo proces ob yednannya konglomeratu dribnih italijskih derzhav u yedinu derzhavu na 450 rokiv Italiya stane yedinoyu derzhavoyu lishe v seredini XIX stolittya Posiliv svoyi poziciyi yevropejskij protestantizm cherez zanepad avtoritetu papskoyi vladi V Nimechchini zmicnilo poziciyi lyuteranstvo V Angliyi viniklo anglikanstvo de golovoyu virovchennya stav svitskij volodar korol Genrih VIII Vidtak Britaniya oficijno vidmovilas nadsilati u Rim groshi ta ne viznavala verhovenstva papi v derzhavi Za papskij rahunok svoyi poziciyi posilili navit italijski knyazivstva U misto Rimini povernuvsya Sidzhizmondo Malatesta volodar mista A venecijski dozhi pidporyadkuvali sobi papski mista Cherviyu ta Ravennu Rimskim papam znadobilos kilka desyatilit abi potrohu vidnoviti svoyi poziciyi tilki v Italiyi Odnak zahidnoyevropejska spilnota nazavzhdi rozkololasya na dva religijni tabori katolicizm i protestantizm Novij poshtovh dlya rozvitku idej gumanizmu daye vinajdennya drukarstva u XV st yake dozvolyaye zrobiti literaturni tvori nadbannyam shirshih verstv Pochinayetsya period Visokogo vidrodzhennya Tvorchist diyachiv cogo periodu spovnena viroyu v bezmezhni mozhlivosti lyudini yiyi voli i rozumu zaperechennyam sholastiki j asketizmu Ce epoha novih geografichnih vidkrittiv rozvitku nauki v arhitekturi stvorennya velikoyi kilkosti svitskih budivel u zhivopisi vidobrazhennya vsogo bagatstva dijsnosti novimi hudozhnimi zasobami zobrazhennya lyudskogo tila u tomu chisli j ogolenogo Vidatnimi predstavnikami cogo periodu buli Leonardo da Vinchi Mikelandzhelo Rafael Dzhordzhone Tician Italiya Albreht Dyurer Ulrih fon Gutten G Golbejn Nimechchina Fransua Rable Franciya Shekspir Tomas Mor Angliya Migel Servantes Lope de Vega Ispaniya Erazm Rotterdamskij Piter Rubens Rembrandt Niderlandi Flandriya ta bagato inshih Gumanizm yak idejna techiya Dokladnishe Gumanizm epohi Vidrodzhennya Hud Joos van Vassenhov abo Yustus van Gent Kardinal Vissarion Nikejskij Luvr Parizh Ponyattya gumanizm lat humanism lyudyanij lyudskij u filosofskij literaturi vzhivayetsya u dvoh znachennyah V shirokomu ce sistema idej i poglyadiv na lyudinu yak najvishu cinnist u bilsh vuzkomu ce progresivna techiya zahidnoyevropejskoyi kulturi epohi Vidrodzhennya spryamovana na utverdzhennya povagi do gidnosti j rozumu lyudini yiyi prava na zemne shastya vilnij viyav prirodnih lyudskih pochuttiv i zdibnostej Nosiyami novogo svitoglyadu stali lyudi riznogo socialnogo stanu nasampered mistyani yaki vivchali filosofiyu a takozh poeti j hudozhniki Ob yektom yihnogo vivchennya stala lyudina i vse lyudske Zvidsi j nazva cih diyachiv gumanisti Antichnist poznachilasya na formuvanni providnoyi idejnoyi techiyi dobi Vidrodzhennya renesansnogo gumanizmu Jogo zhurlivist pechal mozhna viznachiti yak proyav pristrasnogo interesu do zemnogo zhittya Mizh gumanizmom i neoplatonizmom Renesansu isnuvala ne tilki yednist a j totozhnist Zachinatelem gumanistichnogo ruhu vvazhayetsya italijskij gromadskij diyach i demokrat Kolyuchcho Salyutati 1331 1404 Odnu z osnovnih idej novogo gumanistichnogo svitoglyadu rozvinuv italijskij filosof Piko dela Mirandola 1463 1494 zaznachayuchi u tvori Promova na gidnist lyudini sho lyudina sama tvorit svoyu dolyu vona zdatna do bezmezhnogo vdoskonalennya svoyeyi prirodi Veliku rol v utverdzhenni gumanistichnih idej v Yevropi vidigrala Platonivska Akademiya u Florenciyi 1459 1521 yaku ocholyuvav neoplatonik i svitskij filosof Marsilio Fichino 1433 1499 Znachnimi dosyagnennyami harakterizuyetsya hudozhnya kultura epohi Vidrodzhennya Same v cej period u skarbnici svitovoyi literaturi z yavilisya tvori takih mitciv slova yak Dante Alig yeri Franchesko Petrarki Dzhovanni Bokkachcho Fransua Rable Migelya de Servantesa Karpio Lope de Vegi Dzheffri Chosera in PeredvidrodzhennyaMonastir Svyatogo Pantelejmona Nerezi bilya Skop ye Vizantijska freska Oplakuvannya Hrista 1164 rik Hud Dzhotto Voznesinnya Sv Ivana Bogoslova kaplicya Perucci Peredvidrodzhennya abo proto renaissance protorenesans z francuzkoyi vazhlivij etap rozvitku italijskoyi kulturi i mistectva yakij rozpochavsya v nadrah piznogo romanskogo stilyu i miscevogo variantu gotiki Za chasom ce XIII XIV st Naukovij termin protorenesans zaproponuvav shvejcarskij naukovec Ya Burkhardt sho pomitiv novi tendenciyi v rozvitku mistectva Italiyi she XI XIII stolit Na cej period na Appeninah prijshlisya prishvidshennya istorichnogo procesu zrostannya mist i aktivnosti yihnih meshkanciv rozvitok remesel i remisnichih tehnik formuvannya komun uspih provedenih antifeodalnih reform Formalnih zmin i vnesennya prizabutih antichnih chi ellinistichnih ris zaznali skulptura dekorativne mistectvo stinopisi Adzhe davnorimske nadbannya antichni tehniki j formi nikoli ne znikali z obriyiv italijskoyi kulturi Italijska gotika maye bilsh uporyadkovanij i vrivnovazhenij harakter nizh u susidnih narodiv sporudi Arnolfo di Kambio Bilsh mensh antichni risi pritamanni gotichnij za chasom italijskij skulpturi Nikkolo Pizano Yakopo della Kvercha Zhivopis pochinayuchi z XII XIII st pochinaye vidigravati vse bilsh znachushu rol u stanovlenni j rozvitku yevropejskoyi hudozhnoyi kulturi Zahidnoyevropejskij zhivopis povilno vidhodit vid statichnih zastiglih shem u bik she nesmilivogo ruhu dinamiki Do togo zh zhivopis najbilshe nadayetsya do peredachi bud yakogo syuzhetu chi vidverto umovnoyi ideyi Vizantijska hudozhnya tradiciya she zberigaye privablivist dlya zahidnoyevropejskih hudozhnikiv ale voni vzhe zdatni sami zaproponuvati novi detali nove rozuminnya prostoru i chasu novi kompoziciyi bo malo rahuyutsya z zhorstkimi kanonami Risi nadzvichajnosti j neshozhosti porivnyano z zhivopisom Vizantiyi otrimav takozh monumentalnij i stankovij italijskij zhivopis zavdyaki zusillyam Dzhotto Chenni di Pepo vidomishogo yak Chimabue P yetro Kavallini Duchcho di Buoninsenya Spiritualizm vizantijskih zrazkiv mitci dopovnyuyut psihologizmom ta empirichnimi poshukami perspektivi sprobami vidtvoriti glibinu prostoru na ploshini stini pizni stinopisi Dzhotto Vidchutna pravdivist dostovirnist i svoyeridna chuttyevist dramatizm podij buli pritamanni ne tilki personazham i scenam Dzhotto abo Chimabue a j togochasnij literaturi poeziya shkoli solodkij novij stil Dante Peredvidrodzhennya yak yavishe mistectva proyavilos lishe v istoriyi Italiyi Ale jogo nastanovi ne propali a znajshli pidtrimku i tvorche prodovzhennya v diyalnosti novih pokolin italijskih mitciv vid Mazachcho i Paolo Uchello do Mikelandzhelo Buonarroti Rannye Vidrodzhennya ta KvatrochentoKvatrochento tobto chotirista chotirohsoti roki misteckij termin dlya poznachennya mistectva Italiyi u XV stolitti Ohoplyuye chasovij termin priblizno u 100 rokiv 1400 1499 Ale v tvorchosti deyakih majstriv vin protrimavsya dovshe za 1499 rik i spivisnuvav z doboyu tak zvanogo Visokogo Vidrodzhennya Kvatrochento yak stolittya vidznachilosya v istoriyi ne tilki znachnimi zminami v mistectvi hocha yakisni zmini v arhitekturi zhivopisi skulpturi mali znachnij vpliv na podalshij yih rozvitok Same na zlam XIV XV stolit pripav vinahid gravyuri na paperi a na 1440 rik yevropejskij pochatok knigodrukuvannya Kvatrochento ce i znachni suspilni potryasinnya zavershennya Rekonkisti v Ispaniyi masove vignannya moriskiv ta yevreyiv z Ispaniyi Algambrskij dekret yevropejske vidkrittya Ameriki i pochatok yiyi zhorstokoyi kolonizaciyi zniknennya z politichnoyi karti Yevropi Vizantiyi masova emigraciya grekiv na kontinent zmicnennya na teritoriyah Yevropi pozicij Turechchini vijni z yakoyu formuvatimut istoriyu kontinentu 400 rokiv potomu Mistectvo XV stolittya v Italiyi bulo logichnim prodovzhennyam mistectva poperednoyi dobi i nasliduvalo nastanovi ta mistecki proyekti v arhitekturi navit majstriv XIII stolittya Same v dobu kvatrochento dobuduvali kupol soboru Santa Mariya del Fjore zaproyektovanij Arnolfo di Kambio 1245 1302 u XIII stolitti Stverdzhuyetsya v realnosti i tip universalnogo majstra pritamannij tvorchosti bagatoh vidomih mitciv Italiyi u najblizhchi 250 300 rokiv Filippo Brunelleski 1377 1446 pracyuye yak yuvelir skulptor inzhener ta arhitektor Aristotel Fioravanti 1415 1486 uslavivsya yak neperevershenij inzhener majster livarnoyi spravi arhitektor Andrea del Verrokkjo 1435 1488 pracyuye yak yuvelir hudozhnik majster livarnoyi spravi skulptor Andrea Mantenya 1431 1506 pracyuye yak graver arhitektor i zhivopisec Pochatok XV stolittya otrimav troh mogutnih reformatoriv mistectva Italiyi yakih budut nasliduvati usi vidomi majstri V arhitekturi Filippo Brunelleski U zhivopisi Mazachcho U skulpturi Donatello Freskovij zhivopis P yero della Francheska Peremoga imperatora Kostyantina nad Maksenciyem Bazilika San Franchesko Arecco Freska Mazachcho Divo z dinariyem Perudzhino Sikstinska kaplicya Hristos peredaye klyuchi vid rayu Apostolu Petru Na etapi rannogo Vidrodzhennya nadzvichajnogo poshirennya otrimav freskovij zhivopis Bilshist italijskih hudozhnikiv cogo periodu same freskisti Tvorchist deyakih z nih mi znayemo tilki zavdyaki freskam Reformi freskovogo zhivopisu rozpochati Dzhotto stayut shkoloyu dlya pokolin italijskih mitciv Monastiri zmagayutsya v zaproshenni na roboti vidomih hudozhnikiv Freski shedevri vkrivayut yak stini starih she gotichnih sporud tak i novih i v provinciyah i v misteckih centrah Freskami prikrashali yak cerkvi tak i palaci cerkovni i domashni kaplici suspilno znachushi sporudi yak fasadi tak i inter yeri Syuzheti Starij Zapovit Stvorennya Adama sceni zhittya Mariyi i strasti Hristovi Blagovishennya Tayemna vecherya Pocilunok Yudi Rozp yattya Oplakuvannya Hrista tanok smerti chi yiyi triumf alegoriyi Alegoriya mudrogo pravlinnya mifichni personazhi Gerakl Sivilli batalni sceni Peremoga imperatora Kostyantina nad Maksenciyem fiksaciya podij papskogo dvoru Zasnuvannya Vatikanskoyi biblioteki papoyu Sikstom IV znachushi podiyi dribnih gercogskih dvoriv tosho Sered najbilsh znachushih freskovih cikliv Mazachcho Divo z dinariyem Vignannya z rayu Adama i Yevi 1426 1428 rr Florenciya Pinturikkjo freski apartamentiv Bordzha Vatikan Paolo Uchello Stvorennya Adama 1431 r Grihopadinnya Istoriya Noya kinec 1440 h rr Pizanello Sv Georgij zvilnyaye donku carya Trapezundu 1430 ti rr c va Sant Anastaziya Verona P yero della Francheska Peremoga imperatora Kostyantina nad Maksenciyem 1452 1466 rr c va San Franchesko Arecco Fra Andzheliko Vatikan Luka Sinorelli Strashnij sud 1499 r sobor Orv yeto Voskresinnya Hristove kritij cvintar Kamposanto Piza Andrea del Kastano Villa Pandolfini Lanyajya Tayemna vecherya trapezna monastirya Sant Apolloniya 1445 1450 ti rr Florenciya Benocco Goccoli Pokloninnya volhviv 1459 1460 rr kaplicya palacco Medichi Rikardi Filippo Lippi vivtarna apsida 1452 1466 rr sobor v Prato Alesso Baldovinetti 1466 1473 rr c va San Miniato al Monte Florenciya Andrea Mantenya Shlyah Sv Yakova do miscya strati 1440 vi rr c va Eremitani Paduya Kamera delyi Spozi 1465 1488 rr palac Gonzaga Mantuya Domeniko Girlyandajo Narodzhenya Divi Mariyi Vinishennya nemovlyat za nakazom carya Iroda Melocco da Forli Zasnuvannya Vatikanskoyi biblioteki papoyu Sikstom IV 1477 r Vatikanska pinakoteka Filippino Lippi kaplicya Strocci c va Santa Mariya Novella Florenciya Sandro Bottichelli Sikstinska kaplicya sceni z zhittya Mojseya 1482 r P yetro Perudzhino Sikstinska kaplicya Hristos peredaye klyuchi vid rayu Apostolu Petru Franchesko del Kossa freski palacco Skifanojya Misyaci roku 1465 1470 rr Ferrara Bramante Filosofi Geraklit ta Demokrit bl 1480 r Pinakoteka Brera Leonardo da Vinchi Tayemna vecherya 1486 1490 rr Milan Visoke VidrodzhennyaBramante proyekt soboru Sv Petra 1 j variant sporudi Cerkva Madonna di San B yadzho Montepulchiano pozemnij plan i zahidnij fasad Kinec XV stolittya i pochatok XVI stolittya v arhitekturi Italiyi tisno pov yazani z tvorchistyu Donato Bramante Hronologichno period Visokogo Vidrodzhennya buv dosit korotkim Rizni doslidniki v zalezhnosti vid radikalnosti ocinok obmezhuyut jogo u 15 30 rokiv Tobto dovgim vin ne buv hocha jogo vpliv na mitciv i mistectvo dobi buv veletenskim Termin u 30 rokiv 1490 1520 dostovirnishij bo pokazuye vitoki dosyagnen Bramante i najkrashi yihni zrazki Vin otrimav posadu golovnogo arhitektora papi rimskogo Yuliya II i chastkovo peretvoriv rozrizneni haotichni she serednovichni za harakterom sporudi Vatikanu u yedinij hudozhno viraznij ansambl dvori Vatikanu galereyi biblioteka teatr prosto neba renesansnij sad z parterami piznishe perebudovano use krim fasadiv Pislya smerti Bramante u 1514 r jogo stilistiku v arhitekturi vdalo prodovzhuvali Rafael Santi Antonio da Sangallo Starshij Baldassare Perucci V stilistici Visokogo Vidrodzhennya stvoreni i arhitekturni nacherki Leonardo da Vinchi sho ne zajmavsya realnim budivnictvom v cej chas i proyekti Mikelandzhelo yakogo primusyat zajmatisya arhitekturoyu velmozhni zamovniki piznishe Termin u 30 rokiv zamalij dlya budivnictva bo tehnika budivnictva bula she dosit primitivnoyu Navit sporudi Bramante v Vatikani korpus biblioteki obvalilisya i yih vidnovili u pervisnih formah piznishe Sporudi Visokogo Vidrodzhennya buli velichni monumentalni na divo garmonijni tomu za 30 rokiv vstigli vibuduvati lishe neveliku yih kilkist Majzhe vsi voni vinikli u Milani poodinoki zrazki abo v samomu Rimi chi navkolo nogo sered nih inter yer cerkva Santa Mariya presso San Satiro Milan Bramante Fasadi Ionichnogo dvoriku cerkva Sant Ambrodzho Milan Bramante Palacco Kanchelleriya Rim brigada arhitektoriv Temp yetto hramik rotonda u dvoriku monastirya San P yetro in Montorio Rim Bramante Dvir Belvedera Vatikan Rim Bramante pershij proyekt soboru Sv Petra Rim ne zdijsneno proyekt Bramante istotno pererobleno i zmineno cerkva Santa Mariya della Konsolacione Todi Cerkva San B yadzho Montepulchiano Cerkva Madonna di San B yadzho arh Antonio da Sangallo starshij fasadi troh palaciv Rim Rafael Santi palacco Pandolfini Florenciya proyekt Rafael Santi villa Madama pochatok sporudi Rafael Santi pokinuta nedobudovanoyu cerkva Santa Mariya presso San Satiro Milan Temp yetto hramik rotonda u dvoriku monastirya San P yetro in Montorio Rim Palacco Kanchelleriya Rim Villa Madama Rim pokinuta nedobudovanoyu Zhivopis v period 1490 1520 rr Piznij avtoportret Domeniko Girlyandajo freska 1488 r V period 1490 1520 rr zhivopis Italiyi perezhivaye spravzhnij rozkvit i vishu fazu svogo rozvitku She v povnu silu pracyuyut talanoviti predstavniki kvatrochento Domeniko Girlyandajo Sandro Bottichelli Perudzhino Dzhovanni Bellini Ale pidrosla i aktivno zahoplyuye providni poziciyi v mistectvi nahabna nova generaciya mitciv sho malo rahuyetsya z zhivimi avtoritetami neshodavnogo misteckogo minulogo Yih znachno menshe nizh majstriv XV stolittya kvatrochento za italijcyami ale yih obdarovanist i majsternist majzhe nedosyazhni Yih perelik ne perevishuye i 10 osib ale vsi voni veletenski talanti titani Vidrodzhennya sered yakih Leonardo da Vinchi Dzhordzhone Tician Rafael Mikelandzhelo Piznye Vidrodzhennya v Veneciyi dodast she postati Paolo Veroneze ta Tintoretto Vzhe za zhittya cih majstriv yih tvori stanut vzircyami a kartini Leonardo da Vinchi Mikelandzhelo freski Rafaelya v Vatikani kartini Dzhordzhone portreti roboti Ticiana i Tintoretto stanut shkoloyu dlya pokolin hudozhnikiv yak u samij Italiyi tak i daleko za yiyi mezhami yakomu b stolittyu chi misteckomu napryamku voni b ne nalezhali Bitva pri Angiari kopiya tvoru Leonardo roboti Rubensa Luvr Parizh Mikelandzhelo Buonarroti do figuri proklyata dusha bl 1525 r Uffici Florenciya Rafael Santi Aristotel ta Platon fragment freski v Vatikani Leonardo Mona Liza Vpliv na kulturu v UkrayiniKostel i monastir bernardiniv Lviv Bichnij pivdennij fasad u stili Vidrodzhennya Kaplicya Boyimiv u Lvovi 1609 1615 pam yatka piznogo renesansu v Ukrayini Dokladnishe Ukrayinske Vidrodzhennya ta Renesansna arhitektura Lvova U mistectvi Renesans nazva stilyu sho prijshov na zminu gotici v Ukrayini na pochatku XVI pol XVII st za dobi rozvitku mist i zrostannya mishanskogo stanu Pam yatki Renesansu harakterni nasampered dlya zahidnoyi oblasti Ukrayini zokrema dlya Lvova do yakogo priyizdili kvalifikovani majstri z misteckih centriv Italiyi Petro Italiyec Petro Krasovskij Pavlo Rimlyanin j in i Nimechchini Jogann Pfister Genrih Gorst Ganush Sholc ta in Elementi Renesansu pomitni v perebudovi u Kam yanci Podilskomu Medzhibozhi 1545 i budovi zamkiv Senyavskih u Berezhanah 1534 1555 S Konecpolskogo u Pidgircyah ta in Svidoctvom rannogo Renesansu ye kam yanicya Orsetti v Yaroslavi 1570 sinagoga v Satanovi 1532 j in Lviv pislya pozhezhi 1527 yaka znishila budovi vizantijskoyi i gotichnoyi dobi vidbuduvavsya u stili Renesansu Chorna kam yanicya 1577 dim Kornyakta 1580 v Rinku ansambl Bratsko Uspenskoyi cerkvi z kapliceyu Troh Svyatiteliv i vezheyu monastir fortecya Benediktinok z lodzhiyeyu 1595 sinagoga Zolotoyi Rozi Renesans u poyednanni z gotikoyu 1582 kaplici Boyimiv i Kampiyaniv pochatok XVII st kostel Bernardiniv Renesans z manyerizmom 1600 1630 Zrazkom piznogo Renesansu sho perehodit u baroko ye Illinska Bogdanova cerkva v Subotovi 1653 Deyaki elementi Renesansu mali takozh perebudovani cerkvi staroknyazhoyi dobi v Kiyevi Chernigovi ta in Poryad z murovanim budivnictvom i z pevnoyu analogiyeyu do nogo rozvinulosya derev yane cerkovne budivnictvo cerkva sv Duha v Potelichi svyatogo Yura i Vozdvizhenska v Drogobichi sobor Blagovishennya v Koveli Krehivskij monastir j in Prikladom mistobuduvannya dobi Renesansu za principami regulyarnogo planu mozhut buti Zhovkva budivnichij A Prihilnij i Brodi arhitektor Del Akva inzhener Boplan U skulpturi Renesans dav sprobi realizmu u lezhachih abo napivlezhachih postatyah na sarkofagah K Ramultovoyi u Drogobichi O Vanka Lagodovskogo v Unevi 1573 knyazya K Ostrozkogo v Kiyevi 1579 ditej Danilovichiv u 1580 ta in u relyefah na kam yanih plitah i pogruddyah Dekorativna rizba pochala rozvivatisya u Lvovi Nimecko niderlandski j italijski kamenyari rizbari zastosuvali formi Renesansu v ozdoblenni fasadiv obramlen vikon i vhodiv ta inter yeriv Chorna kam yanicya Shedevrom arhitekturno dekorativnogo rizblennya dobi Renesansu ye portal kaplici Troh Svyatiteliv U dobu Renesansu zbagatilasya derev yana rizba vivtarna j ikonostasna u cerkvi sv P yatnic u Lvovi sv Duha v Rogatini u Molchanskomu i Spaso Preobrazhenskomu soborah u Putivli j in V ikonah Renesans vidbivsya tilki sporadichno ale jogo slidi she pomitni na pochatku XVIII st Bogorodchanskij ikonostas 1705 Zate Renesans sprichinivsya do emansipaciyi portreta K Kornyakta V Lyangish a she bilshe pomitnij u grafici j miniatyuri Peresopnicke yevangeliye 1550 1561 a takozh u drukarstvi U dekorativno uzhitkovomu mistectvi vplivi Renesansu poznachilisya u dekori zolotarskih virobiv posudu predmetiv cerkovnogo priznachennya oprava yevangeliya tak zvanogo Gornostayevogo 1542 zbroyi ceremonialnij mech lvivskih vijtiv yuvelirnih prikras tosho Takozh vidomij stil Renesansu u meblovomu mistectvi keramici gaptuvanni j vishivanni shovkom u yakih v ornamentici motivi vizantijskogo trilisnika zamineno akantom granatom lileyami chasto poryad miscevoyi flori Dlya dobi Renesansu yak na zahodi tak i u slov yanskih krayinah zokrema v Ukrayini harakteristichnij sinkretizm spoluchennya teoretichnih dumok z galuzi filosofiyi teologiyi politiki i konkretnih nauk z garnoyu literaturnoyu formoyu poetichnoyu abo ritorichnoyu U literaturi j nauci poruch z tendenciyeyu vidroditi kulturu antichnosti tak yak yiyi todi rozumili jshli namagannya kultivuvati lyudsku individualnist sho musit buti zvilnena vid avtoritetiv tradiciyi perezhivati j dumati nezalezhno vid nih Pri silnih she tradiciyah serednovichchya v XVI st znannya latinskoyi movi yaka v navchanni stala poruch iz greckoyu sprichinilosya do znajomstva z novoyu latinskoyu literaturoyu yaka golovno zavdyaki diyalnosti gumanistiv chuzhinciv Kallimah ta in pochala rozpovsyudzhuvatisya v Polshi j Litvi ta na zahidnoukrayinskih zemlyah u Lvovi de yakijs chas perebuvav Kallimah pribulij z Konstantinopolya U Polshi vidatnimi predstavnikami Renesansu XV XVI st buli ucheni i pismenniki ukrayinskogo rodu Luka iz Rusi avtor vidanogo u Krakovi 1522 roku pidruchnika Pavlo Rusin iz Krosna kin XV poch XVI st Stanislav Orihovskij Orihovij Roksolyan z Orihivciv bilya Peremishlya 1513 1566 Shimon Shimonovich zi Lvova 1557 1629 ta in V Ukrayini zasvidchene znajomstvo z poetikoyu Renesansu vpliv gramatichnih tvoriv rozpochavsya na ukrayinskih slovnikah i gramatikah XVI st u tvorah ukrayinskih pismennikiv a she bilshe na pochatku XVII st zustrichayutsya zgadki pro avtoriv Renesansu Erazma Roterdamskogo Dzhordano Bruno Kardana ta in Latinskimi pracyami koristuvalisya j ukrayinski polemisti XVI st inodi zgadki pro avtoriv Renesansu traplyayutsya j u XVIII st u G Skovorodi V Ostrozkij akademiyi navchannya vklyuchalo znajomstvo z vchenimi Renesansu Z krasnogo pismenstva vidomij ukrayinskij pereklad odniyeyi noveli z Dekameronu Bokkachcho i novij pereklad Oleksandriyi ta kilka dribnih opusiv Literaturna tvorchist I Vishenskogo stilistichno bula vzhe perehodovim yavishem do baroko Div takozhSmihova kultura Pograbuvannya Rimu Gleki z borodachami Medalyerne mistectvo Italiyi Park Svyashennij lis Nacionalnij muzej renesansu Ekuan Text Encoding Initiative Bernar Palissi Italijskij sad dobi vidrodzhennyaDzherelaVikicitati mistyat vislovlyuvannya na temu Vidrodzhennya Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Vidrodzhennya Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Chizhevskij D Renesans ta Reformaciya u Istoriyi ukrashatelstvo literaturi Nyu Jork 1956 Lazarev V N Proishozhdenie italyanskogo Vozrozhdeniya 1956 59 Lazarev V N Starye italyanskie mastera 1972 Vseobshaya istoriya iskusstv T III M Iskusstvo 1962 s 7 218 Iskusstvo rannego Vozrozhdeniya M Iskusstvo 1980 257 s Istoriya iskusstva Renessans M AST 2003 503 s Yajlenko E V Italyanskoe Vozrozhdenie M OLMA PRESS 2005 128 s Danilova I E Italyanskaya monumentalnaya zhivopis M Izobrazitelnoe iskusstvo 1970 Istoriya zarubezhnogo iskusstva Pod redakciej Kuzminoj M T Malcevoj N L M Iskusstvo 1971 Golenishev Kutuzov I N Gumanizm u vostochnyh slavyan Ukraina i Belorussiya M 1963 Golenishev Kutuzov I N Italyanskoe Vozrozhdenie i slavyanskie literatury XV XVI vekov M 1903 Sichinskij V Istoriya ukrayinskogo mistectva I tom Arhitektura Nyu Jork 1956 Mistectvo XIV pershoyi polovini XVII st v Istoriyi ukrayinskogo mistectva v 6 tt t II K 1967 Ovsijchuk V Ansambl Ruskoyi vulici L 1972 Rudolf N Lesina N Kaplicya Boyimiv L 1972 Svyeshnikova I Budinok Kornyakta L 1972 PosilannyaRenesans Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1963 T 6 kn XII Literi Po Riz S 1578 1000 ekz Vidrodzhennya abo Renesans Literaturoznavcha enciklopediya u 2 t avt uklad Yu I Kovaliv Kiyiv VC Akademiya 2007 T 1 A L S 181 183 Vidrodzhennya Renesans Enciklopedichnij slovnik klasichnih mov L L Zvonska N V Korolova O V Lazer Pankiv ta in za red L L Zvonskoyi 2 ge vid vipr i dopov K VPC Kiyivskij universitet 2017 S 87 ISBN 978 966 439 921 7 Etika epohi Vidrodzhennya 26 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Toftul M G Suchasnij slovnik z etiki Zhitomir Vid vo ZhDU im I Franka 2014 416s ISBN 978 966 485 156 2 Vidrodzhennya 5 bereznya 2016 u Wayback Machine ESU Marko Robert Steh Ochima kulturi 6 Pro poeziyu epoh Renesansu i Baroko na osnovi knigi Muza Rokslyanska Valeriya Shevchuka 17 serpnya 2016 u Wayback Machine LiteraturaM Mihalchenko Gumanizaciya Politichna enciklopediya redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi K Parlamentske vidavnictvo 2011 S 166 ISBN 978 966 611 818 2 Mali mista ta mistechka Galichini dobi Vidrodzhennya druga polovina XVI XVII st mistobudivni aspekti monografiya S I Topilko nauk red G P Petrishin Lviv Rastr 7 2015 272 s il karti Praci ukrayinskogo centru istorichnogo mistoznavstva vip 6 Bibliogr s 171 188 200 nazv ISBN 978 617 7359 28 8