Павло́ Ри́млянин (італ. Paolo Dominici Romanus; ?, Рим, Папська область — 1618, Львів, Річ Посполита) — архітектор доби відродження італійського походження. Переважно працював у Львові.
Павло Римлянин | |
---|---|
Народження | невідомо |
Смерть | 1618 |
Національність | італієць |
Країна (підданство) | ![]() |
Діяльність | архітектор |
Праця в містах | Львів |
Архітектурний стиль | ренесанс |
Найважливіші споруди | Успенська церква, Костел Бернардинів |
|
Біографія
Народився у Римі. Дата народження не відома. Згідно з листом, датованим у Римі 20 січня 1586 року, Павло Римлянин був законним сином Домініка і Домініки громадян римських. 1585 року прийняв міське право у Львові (поручителі — Павло Щасливий, Петро Зичливий). Був одружений з Єлизаветою — донькою львівського архітектора Войцеха Капіноса. Архітектор не мав дітей. Усе майно заповів дружині і кільком львівським монастирям. Вдова Павла Римлянина вийшла заміж вдруге за цехового будівничого Лаврентія Коханка.
Існує вкрай мало документів, що містять відомості про діяльність Павла Римлянина. Одним з найцінніших є його заповіт, що зберігся у Центральному державному історичному архіві у Львові (актова книга ради міста за 1618 рік). У заповіті архітектор особисто перелічує незавершені ним будівлі і договори на будівництво, чинні на момент складання документу. Днем смерті архітектора Володимир Вуйцик вважає 18 січня, коли заповіт був внесений до актової книги. Із тексту зрозуміло, що це вже другий такого роду документ. Однак перший заповіт дослідниками не віднайдено. Збігнев Горнунг твердив, що серед претендентів на спадок (лат. iure caduko) серед кількох осіб був королівський архітектор Маттео Кастеллі.
Іменем архітектора 1992 року названо вулицю у Львові, що є бічною від Пекарської і прямує до колишнього монастиря кларисок, храм якого збудований за проектом Павла Римлянина. Неподалік в свій час знаходився його будинок — так звана Ґілічівська кам'яниця, куплена у Христофора Ґіліцького у 1614 році. Посілість межувала із наділами монастиря, котрому згодом Павло Римлянин заповів її. Відомо також про ще один будинок, що належав архітекторові, місцезнаходження якого не встановлено.
Діяльність
Вперше згадується в цехових книгах Львова 1585 року. У 1585–1616 роках був членом цеху будівничих у Львові. 1589 обрано молодшим цеховим майстром, 1595 — став ним вдруге. 1612 року обраний старшим цеховим майстром і був ним до 1616 року. Цеховий статут дозволяв будівничим мати учнів, у кількості одночасно не більше двох. Відомі імена трьох учнів Павла Римлянина: Андрій Сиховчик і Яків Радлович (прийняті 1585 року), Андрій Скоробогатий (1587 року). Творінням Павла Римлянина притаманні риси італійського Відродження в поєднанні з місцевими традиціями. Був прихильником чистих ренесансних форм в доричних пропорціях, на противагу досить ремісницькому рівневі тодішніх львівських цехових будівничих, що більше тяжіли до рясного маньєристичного декорування.
Відомості про ранні роботи
- На початках співпрацював із львівським будівничим, італійцем Петром Барбоном і на думку Володимира Вуйцика був його учнем. Відомо про заповіт Петра Барбона (?—1588), в котрому той доручає Римлянину добудувати колодязь на пл. Ринок. Колодязь Вуйцик ідентифікує як такий, що був пізніше відомий під назвою «Мелюзина» і знаходився напроти будинку № 9. «Мелюзина» проіснувала до кінця XVIII ст. і згадується у хроніці Дениса Зубрицького (1844).
- Брав участь у спорудженні Вежі Корнякта у Львові, як помічник Петра Барбона.
- Портал-паперть львівської вірменської церкви. Споруджений спільно з Петром Барбоном.
Успенська церква
2 березня 1591 року склав угоду з Львівським братством і став головним будівничим Успенської церкви. Згідно з контрактом окрім будівництва, зобов'язувався постачати камінь з Красова (нині Миколаївський район). З невідомих причин полишає будівництво 1598 року, залишивши справу на свого тестя Войцеха Капіноса (від 1897 року також працював при будівництві) і Амвросія Прихильного (угода з братством 1598 року). Сучасні дослідники припускають, що церква у нинішньому вигляді відображає задум Павла Римлянина, а подальші будівничі значною мірою дотримувались первісного проекту, при завершенні будівництва. Причиною відходу архітектора від справ могло бути зосередження на будівництві якоїсь наступної споруди, оскільки цеховим майстрам заборонялось вести дві або більше будов одночасно. Існує однак припущення, що причиною розриву з братством було дотримання Римлянином традиційної італійської схеми однокупольної базиліки. Нові ж архітектори дозволили здійснити задум братчиків: поєднанати західний базиліковий план із традиціями українських трибанних церков.
Костел бернардинського монастиря
Архітектор був головним будівничим костелу бернардинів. Проект ймовірно розроблений Римлянином за участі ченця-бернардинця Бернарда Авелідеса. Будівництво почато 1600 року, однак Павло Римлянин 1613 року відійшов від справ бернардинського костелу і роботу до 1617 року провадив Амвросій Прихильний, а пізніше — Андреас Бемер. Із певністю Римлянинові приписують перший і другий яруси з доричним членуванням фасадів. Гранчаста вежа і фронтони із мотивами нідерландського маньєризму створені наступниками (ймовірно Бемером).
Інші роботи
- Провадив будівельні роботи у львівському монастирі бенедиктинок. Нині достеменно невідомо, які саме. Монастир пережив велику пожежу Краківського передмістя 1623 року, після якої очевидно був перебудований. Однозначно пізнішою є вежа монастиря із маньєристичним завершенням, збудована після смерті архітектора. Сліди діяльності Римлянина вбачають у монастирському будинку, приписуючи йому оригінальне вирішення склепінь першого поверху, опертих на єдиний стовп.
- Костел сестер кларисок (нині музей Пінзеля), зведений 1607 року за проектом Павла Римлянина. Провізором (керівником) будівництва був Бернард Авелідес. Авторство Римлянина документально не підтверджене і виводиться із часу побудови і характерної творчої манери будівничого.
- Каплиця Кампіанів, біля північної нави Латинського катедрального собору, будувалась на замовлення Павла Кампіана. Протягом майже 30 років над каплицею в різний час працювали скульптор і будівничий Генріх Горст, скульптор Йоган Пфістер, будівничий Андреас Бемер. Павло Римлянин ймовірно є автором оздоблення фасаду одноярусним доричним ордерним каркасом із рустованим цоколем. Пізніше встановлення рельєфних композицій очевидно належить вищезгаданим скульпторам, оскільки порушило класичні пропорції доричного членування фасаду.
- Провадив будівельні роботи у Львівському монастирі францисканців, котрий до наших часів не зберігся. Про це згадує у другому заповіті.
- Павло Римлянин займався також будівництвом житлових об'єктів. Достеменно відомо про участь у будівництві кам'яниці № 14 на площі Ринок. У заповіті згадується про незавершену реконструкцію у міщанина Тороса Лисковича на вулиці Вірменській.
- Займався спорудженням фортифікацій львівського передмістя. Разом із Войцехом Капіносом молодшим і Амвросієм Прихильним входив до складу комісії, створеної 1614 року, що займалась проектуванням укріплень. Проект виявився значно менш коштовним, ніж у приїжджих архітекторів, запрошених міським магістратом, однак все одно не був реалізований.
- Є припущення про участь будівничого у спорудженні нового мурованого замку на місці дерев'яного, а також у Єзуполі (тепер Івано-Франківська область; замовник Якуб Потоцький). Збереглись згадки про виїзди Римлянина «на роботу» до Єзуполя у 1598 і 1617 роках. Немає документальних підтверджень про існування угод на будівництво, але дослідники припускають, що ситуація була подібна до журівської — угода існувала, однак Римлянин не встиг завершити будівництво, оскільки помер 1618 року, а костел завершено у 1651-му. Відповідно завершував ймовірно його напарник — Войцех Капінос молодший. 1676 року костел було сильно понищено, а 1775-го розібрано. Не віднайдено іконографічних даних, через що неможливо провести порівняльний аналіз відносно достеменно відомих споруд Римлянина і уточнити питання авторства.
- Окрім Львова Римлянин займався будівництвом в інших містах, зокрема в Жовкві. У заповіті згадує про договір на будівництво костелу в Журові (Івано-Франківська область, фундатор — короний підскарбій Микола Данилович). Спорудження завершено через три роки після смерті Римлянина, ймовірно його напарником Войцехом Капіносом молодшим. Щодо авторства проекту журівського костелу, даних немає. Однак його загальна будова і деталі цілком відповідають творчій манері Римлянина. Храм розібрано близько 1958 року.
Мистецька проблематика творчості
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV6TDB4MmFYWmZRbVZ5Ym1GeVpHbHVaVjl0YjI1aGMzUmxjbmt1YW5Cbkx6STFNSEI0TFV4MmFYWmZRbVZ5Ym1GeVpHbHVaVjl0YjI1aGMzUmxjbmt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl3TDFwaGJXOGxRelVsT1VJbFF6UWxPRGNsTWtOZmEyRjBaV1J5WVY4bE1qZzBKVEk1TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxYVlXMXZKVU0xSlRsQ0pVTTBKVGczSlRKRFgydGhkR1ZrY21GZkpUSTROQ1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Обмежена кількість джерел робить проблематичним відтворення повної картини творчості архітектора, призводить до великої кількості припущень. Попри це, навіть дуже фрагментарні дані, котрими нині володіють дослідники, дозволяють говорити про Павла Римлянина, як архітектора на порядок вищого від загального ремісницького рівня тодішніх львівських будівничих.
Аналіз документальних свідчень про Павла Римлянина у ряді публікацій проводив львівський реставратор Володимир Вуйцик. Детальний розбір творчості архітектора робив львівський мистецтвознавець Володимир Овсійчук у своїй книжці «Українське мистецтво другої половини XVI — першої половини XVII ст.» (1985). Як і Володимир Вуйцик, Овсійчук припускає, що задовго до отримання міського права (у 1585 році), Павло Римлянин працював як учень і помічник Петра Барбона ще при спорудженні Вежі Корнякта у Львові. Високо оцінюючи діяльність Барбона, він бачить у Римлянинові достойного наступника. Найвищим досягненням зодчого він вважає саме Успенську церкву, котра на його думку є визначним синтезом ренесансних і українських будівельних традицій. Усі інші починання Римлянина в більшій чи меншій мірі «розбивались» через нерозуміння глибинної філософії нового стилю (ренесансу), або через несприйняття цього демократичнішого мистецького напрямку контрреформаційно налаштованим католицьким духовенством, котре як і сам рух контрреформації, в мистецтві тяжіло до архаїзування, припускаючи лише косметичні зміни в дусі нового часу. Подібний підхід породжував унікальну стильову суміш, коли споруда будувалась із одночасним застосуванням прийомів готичних, ренесансних і пізньоренесансних — маньєристичних. У Європі подібний стильовий синтез у одній споруді був можливий лише через багатократні перебудови протягом сотень років, у Львові ж — це відбувалось одночасно. Овсійчук знаходить відгомін готики навіть у гранчастій абсиді і прихованих контрфорсах першого львівського барокового храму — Костелу єзуїтів, що походить з 1610-х років (архітектори Себастьян Ламхіус, Джакомо Бріано).
Показовим для тогочасного Львова виявилась ситуація із костелом монастиря Бернардинів, де більш ремісницький маньєристичний підхід в парі з місцевими, але на той час вже архаїчними традиціями виявився більш затребуваним, що призвело спотворення первинного задуму Павла Римлянина.
Окремим питанням постає джерело інспірацій архітектора. Структура успенської церкви виглядає близькою до поширеної в Італії одноабсидної римської базиліки із лаконічним доричним декором. Початковий задум бернардинського костелу небезпідставно порівнюють із того ж ордену у Замості (завершений 1600 р., нині кафедральний), архітектора Бернардо Морандо. Тісні зв'язки бернардинських капітулів Замостя і Львова дозволяють припускати, що Римлянин мав можливість оглядати храм Замостя на стадії будівництва (жодних документальних підтверджень немає). Існують і радикальні припущення, як наприклад думка Юрія Нельговського, озвучена Володимиром Вуйциком про те, що Бернардо Морандо міг бути автором проекту Успенської церкви, а Павло Римлянин — лише реалізатор. Це як мінімум не спростовується подібністю деяких споруд обидвох архітекторів, а також фактом двократного перебування Морандо у Львові (причина першого приїзду досі не з'ясована).
Галерея
- Монастирський будинок бенедиктинського комплексу
-
- Колишній костел кларисок
-
Примітки
- Павло Римлянин був зобов'язаний подати цей лист в магістрат не пізніше як за 5 років після вступу до цеху (тобто до 1590 року). Однак фактично був наданий уже після його смерті у 1622 році його дружиною.
- Hornung Z. Paweł Rzymianin (zm. ok. 1618)… — S. 371.
- Замостяник І. В. Тестамент… — С. 458.
- Hornung Z. Paweł Rzymianin (zm. ok. 1618)… — S. 372.
- Мельник Б. В. Довідник перейменувань вулиць і площ Львова. — Львів : Світ, 2001. — С. 51. — .
- Вуйцик В. С. Фонтани старого Львова // Вісник інституту «Укрзахідпроектреставрація». — № 14, 2004. — С. 175. ISBN 966-95066-4-13
- Овсійчук В. А. Українське мистецтво другої половини XVI — першої половини XVII ст. — Київ : Наукова думка, 1985. — С. 50.
- Овсійчук В. А. Українське… — С. 54.
- Овсійчук В. А. Українське… — С. 55.
- Львівський хроніст Бартоломей Зиморович називає проектантом Авелідеса, в чому однак не певні сучасні дослідники (В. Вуйцик), роблячи зокрема висновок із чистоти застосованої доричної схеми, прихильником якої був Павло Римлянин, що видно з його попередньої роботи — Успенської церкви (В. Овсійчук).
- Володимир Овсійчук вважає, що причиною відходу Павла Римлянина був конфлікт, між будівничим і бернардинським капітулом, котрому храм уже на стадії будівництва почав видаватись надто низьким і скромним. Після Амвросія Прихильного завершенням будівництва займався Андреас Бемер, що призвело до появи елементів парадоксальних у своїй стильовій несумісності: вежі, котра своєю гранчастою формою тяжіла до готичної традиції і дисонуючого маньєристичного фронтону костелу. Подібні речі не відповідали чистій ренесансній манері Римлянина, однак ймовірно задовільняли капітул.
- Енциклопедія Львова / За редакцією А. Козицького. — Львів : Літопис, 2010. — Т. 3. — С. 496. — .
- Овсійчук В. А. Українське… — С. 59, 61.
- Камʼяниця Лисковича мала номер 23 на вулиці Вірменській. У XVIII ст. була об'єднана із сусідньою кам'яницею і зазнала значної перебудови у XIX ст.
- Вуйцик В. С. Фортифікатори Львова XV—XVII ст. // Вісник інституту «Укрзахідпроектреставрація». — № 2, 1994. — С. 18—23
- Łoziński W. Sztuka Lwowska w XVI i XVII wieku. Architektura i rzeźba. — Lwów, 1901. — S. 67—68; Zaucha T. Kościół parafialny p.w. Wniebowzięcia Najśw. Panny Marii i klasztor OO. Dominikanów w Jezupolu // Kościoły i klasztory rzymskokatolickie dawnego województwa ruskiego. — Kraków : Międzynarodowe Centrum Kultury, 2006. — Т. 14. — S. 112. — .
- Petrus J. Kościół parafialny P. W. Stanisława Biskupa i Męczennika w Żurowie // Kościoły i klasztory rzymskokatolickie dawnego województwa ruskiego. — Kraków : Międzynarodowe Centrum Kultury, 2002. — Т. 10. — S. 393, 398—399. — ISBN 83-85739-2-0.
- Вуйцик В. С. Архівні джерела про перебування архітектора Бернардо Морандо у Львові // Записки Наукового товариства імені Шевченка. Праці Секції мистецтвознавства. — Львів, 1994. — Т. CCXXVII. — С. 369.
Література
- Вуйцик В. С. Зодчий Павло Римлянин // Вісник інституту «Укрзахідпроектреставрація». — № 14, 2004. — С. 43—47. ISBN 966-95066-4-13
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Замостяник І. В. Тестамент львівського архітектора Павла Римлянина // Український археографічний щорічник. Збірник наукових праць. — 2009. — № 13. — С. 457—465. Переглянуто 17 лютого, 2011.
- Митці України : Енциклопедичний довідник / упоряд. : М. Г. Лабінський, В. С. Мурза ; за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1992. — 848 с. — . [Архівовано з першоджерела 12 вересня 2022.] С. 494—495.
- Овсійчук В. А. Українське мистецтво другої половини XVI — першої половини XVII ст. — Київ : Наукова думка, 1985. — 184 с.
- Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР. — Киев: Будівельник, 1983—1986. — Т. 3. — С. 78.
- Hornung Z. Paweł Rzymianin // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków — Gdańsk: Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1980. — t. XXV/3, zeszyt 106. — S. 371—372. (пол.)
- Kowalczuk M. Cech budowniczy we Lwowie za czasów polskich (do roku 1772). — Lwów : Drukarnia «Dziennika Polskiego», 1927. — S. 27—30, 38—39. (пол.)]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pavlo Ri mlyanin ital Paolo Dominici Romanus Rim Papska oblast 1618 Lviv Rich Pospolita arhitektor dobi vidrodzhennya italijskogo pohodzhennya Perevazhno pracyuvav u Lvovi Pavlo RimlyaninNarodzhennya nevidomoRim Papska oblastSmert 1618Lviv Rich PospolitaNacionalnist italiyecKrayina piddanstvo Rich PospolitaDiyalnist arhitektorPracya v mistah LvivArhitekturnij stil renesansNajvazhlivishi sporudi Uspenska cerkva Kostel Bernardiniv Pavlo Rimlyanin u VikishovishiBiografiyaNarodivsya u Rimi Data narodzhennya ne vidoma Zgidno z listom datovanim u Rimi 20 sichnya 1586 roku Pavlo Rimlyanin buv zakonnim sinom Dominika i Dominiki gromadyan rimskih 1585 roku prijnyav miske pravo u Lvovi poruchiteli Pavlo Shaslivij Petro Zichlivij Buv odruzhenij z Yelizavetoyu donkoyu lvivskogo arhitektora Vojceha Kapinosa Arhitektor ne mav ditej Use majno zapoviv druzhini i kilkom lvivskim monastiryam Vdova Pavla Rimlyanina vijshla zamizh vdruge za cehovogo budivnichogo Lavrentiya Kohanka Isnuye vkraj malo dokumentiv sho mistyat vidomosti pro diyalnist Pavla Rimlyanina Odnim z najcinnishih ye jogo zapovit sho zberigsya u Centralnomu derzhavnomu istorichnomu arhivi u Lvovi aktova kniga radi mista za 1618 rik U zapoviti arhitektor osobisto perelichuye nezaversheni nim budivli i dogovori na budivnictvo chinni na moment skladannya dokumentu Dnem smerti arhitektora Volodimir Vujcik vvazhaye 18 sichnya koli zapovit buv vnesenij do aktovoyi knigi Iz tekstu zrozumilo sho ce vzhe drugij takogo rodu dokument Odnak pershij zapovit doslidnikami ne vidnajdeno Zbignev Gornung tverdiv sho sered pretendentiv na spadok lat iure caduko sered kilkoh osib buv korolivskij arhitektor Matteo Kastelli Imenem arhitektora 1992 roku nazvano vulicyu u Lvovi sho ye bichnoyu vid Pekarskoyi i pryamuye do kolishnogo monastirya klarisok hram yakogo zbudovanij za proektom Pavla Rimlyanina Nepodalik v svij chas znahodivsya jogo budinok tak zvana Gilichivska kam yanicya kuplena u Hristofora Gilickogo u 1614 roci Posilist mezhuvala iz nadilami monastirya kotromu zgodom Pavlo Rimlyanin zapoviv yiyi Vidomo takozh pro she odin budinok sho nalezhav arhitektorovi misceznahodzhennya yakogo ne vstanovleno DiyalnistVpershe zgaduyetsya v cehovih knigah Lvova 1585 roku U 1585 1616 rokah buv chlenom cehu budivnichih u Lvovi 1589 obrano molodshim cehovim majstrom 1595 stav nim vdruge 1612 roku obranij starshim cehovim majstrom i buv nim do 1616 roku Cehovij statut dozvolyav budivnichim mati uchniv u kilkosti odnochasno ne bilshe dvoh Vidomi imena troh uchniv Pavla Rimlyanina Andrij Sihovchik i Yakiv Radlovich prijnyati 1585 roku Andrij Skorobogatij 1587 roku Tvorinnyam Pavla Rimlyanina pritamanni risi italijskogo Vidrodzhennya v poyednanni z miscevimi tradiciyami Buv prihilnikom chistih renesansnih form v dorichnih proporciyah na protivagu dosit remisnickomu rivnevi todishnih lvivskih cehovih budivnichih sho bilshe tyazhili do ryasnogo manyeristichnogo dekoruvannya Vidomosti pro ranni roboti Na pochatkah spivpracyuvav iz lvivskim budivnichim italijcem Petrom Barbonom i na dumku Volodimira Vujcika buv jogo uchnem Vidomo pro zapovit Petra Barbona 1588 v kotromu toj doruchaye Rimlyaninu dobuduvati kolodyaz na pl Rinok Kolodyaz Vujcik identifikuye yak takij sho buv piznishe vidomij pid nazvoyu Melyuzina i znahodivsya naproti budinku 9 Melyuzina proisnuvala do kincya XVIII st i zgaduyetsya u hronici Denisa Zubrickogo 1844 Brav uchast u sporudzhenni Vezhi Kornyakta u Lvovi yak pomichnik Petra Barbona Portal papert lvivskoyi virmenskoyi cerkvi Sporudzhenij spilno z Petrom Barbonom Uspenska cerkva 2 bereznya 1591 roku sklav ugodu z Lvivskim bratstvom i stav golovnim budivnichim Uspenskoyi cerkvi Zgidno z kontraktom okrim budivnictva zobov yazuvavsya postachati kamin z Krasova nini Mikolayivskij rajon Z nevidomih prichin polishaye budivnictvo 1598 roku zalishivshi spravu na svogo testya Vojceha Kapinosa vid 1897 roku takozh pracyuvav pri budivnictvi i Amvrosiya Prihilnogo ugoda z bratstvom 1598 roku Suchasni doslidniki pripuskayut sho cerkva u ninishnomu viglyadi vidobrazhaye zadum Pavla Rimlyanina a podalshi budivnichi znachnoyu miroyu dotrimuvalis pervisnogo proektu pri zavershenni budivnictva Prichinoyu vidhodu arhitektora vid sprav moglo buti zoseredzhennya na budivnictvi yakoyis nastupnoyi sporudi oskilki cehovim majstram zaboronyalos vesti dvi abo bilshe budov odnochasno Isnuye odnak pripushennya sho prichinoyu rozrivu z bratstvom bulo dotrimannya Rimlyaninom tradicijnoyi italijskoyi shemi odnokupolnoyi baziliki Novi zh arhitektori dozvolili zdijsniti zadum bratchikiv poyednanati zahidnij bazilikovij plan iz tradiciyami ukrayinskih tribannih cerkov Kostel bernardinskogo monastirya Arhitektor buv golovnim budivnichim kostelu bernardiniv Proekt jmovirno rozroblenij Rimlyaninom za uchasti chencya bernardincya Bernarda Avelidesa Budivnictvo pochato 1600 roku odnak Pavlo Rimlyanin 1613 roku vidijshov vid sprav bernardinskogo kostelu i robotu do 1617 roku provadiv Amvrosij Prihilnij a piznishe Andreas Bemer Iz pevnistyu Rimlyaninovi pripisuyut pershij i drugij yarusi z dorichnim chlenuvannyam fasadiv Granchasta vezha i frontoni iz motivami niderlandskogo manyerizmu stvoreni nastupnikami jmovirno Bemerom Inshi roboti Provadiv budivelni roboti u lvivskomu monastiri benediktinok Nini dostemenno nevidomo yaki same Monastir perezhiv veliku pozhezhu Krakivskogo peredmistya 1623 roku pislya yakoyi ochevidno buv perebudovanij Odnoznachno piznishoyu ye vezha monastirya iz manyeristichnim zavershennyam zbudovana pislya smerti arhitektora Slidi diyalnosti Rimlyanina vbachayut u monastirskomu budinku pripisuyuchi jomu originalne virishennya sklepin pershogo poverhu opertih na yedinij stovp Kostel sester klarisok nini muzej Pinzelya zvedenij 1607 roku za proektom Pavla Rimlyanina Provizorom kerivnikom budivnictva buv Bernard Avelides Avtorstvo Rimlyanina dokumentalno ne pidtverdzhene i vivoditsya iz chasu pobudovi i harakternoyi tvorchoyi maneri budivnichogo Kaplicya Kampianiv bilya pivnichnoyi navi Latinskogo katedralnogo soboru buduvalas na zamovlennya Pavla Kampiana Protyagom majzhe 30 rokiv nad kapliceyu v riznij chas pracyuvali skulptor i budivnichij Genrih Gorst skulptor Jogan Pfister budivnichij Andreas Bemer Pavlo Rimlyanin jmovirno ye avtorom ozdoblennya fasadu odnoyarusnim dorichnim ordernim karkasom iz rustovanim cokolem Piznishe vstanovlennya relyefnih kompozicij ochevidno nalezhit vishezgadanim skulptoram oskilki porushilo klasichni proporciyi dorichnogo chlenuvannya fasadu Provadiv budivelni roboti u Lvivskomu monastiri franciskanciv kotrij do nashih chasiv ne zberigsya Pro ce zgaduye u drugomu zapoviti Pavlo Rimlyanin zajmavsya takozh budivnictvom zhitlovih ob yektiv Dostemenno vidomo pro uchast u budivnictvi kam yanici 14 na ploshi Rinok U zapoviti zgaduyetsya pro nezavershenu rekonstrukciyu u mishanina Torosa Liskovicha na vulici Virmenskij Zajmavsya sporudzhennyam fortifikacij lvivskogo peredmistya Razom iz Vojcehom Kapinosom molodshim i Amvrosiyem Prihilnim vhodiv do skladu komisiyi stvorenoyi 1614 roku sho zajmalas proektuvannyam ukriplen Proekt viyavivsya znachno mensh koshtovnim nizh u priyizhdzhih arhitektoriv zaproshenih miskim magistratom odnak vse odno ne buv realizovanij Ye pripushennya pro uchast budivnichogo u sporudzhenni novogo murovanogo zamku na misci derev yanogo a takozh u Yezupoli teper Ivano Frankivska oblast zamovnik Yakub Potockij Zbereglis zgadki pro viyizdi Rimlyanina na robotu do Yezupolya u 1598 i 1617 rokah Nemaye dokumentalnih pidtverdzhen pro isnuvannya ugod na budivnictvo ale doslidniki pripuskayut sho situaciya bula podibna do zhurivskoyi ugoda isnuvala odnak Rimlyanin ne vstig zavershiti budivnictvo oskilki pomer 1618 roku a kostel zaversheno u 1651 mu Vidpovidno zavershuvav jmovirno jogo naparnik Vojceh Kapinos molodshij 1676 roku kostel bulo silno ponisheno a 1775 go rozibrano Ne vidnajdeno ikonografichnih danih cherez sho nemozhlivo provesti porivnyalnij analiz vidnosno dostemenno vidomih sporud Rimlyanina i utochniti pitannya avtorstva Okrim Lvova Rimlyanin zajmavsya budivnictvom v inshih mistah zokrema v Zhovkvi U zapoviti zgaduye pro dogovir na budivnictvo kostelu v Zhurovi Ivano Frankivska oblast fundator koronij pidskarbij Mikola Danilovich Sporudzhennya zaversheno cherez tri roki pislya smerti Rimlyanina jmovirno jogo naparnikom Vojcehom Kapinosom molodshim Shodo avtorstva proektu zhurivskogo kostelu danih nemaye Odnak jogo zagalna budova i detali cilkom vidpovidayut tvorchij maneri Rimlyanina Hram rozibrano blizko 1958 roku Mistecka problematika tvorchostiKostel bernardiniv u Lvovi 1600 1630 Zamostya 1587 1598 Obmezhena kilkist dzherel robit problematichnim vidtvorennya povnoyi kartini tvorchosti arhitektora prizvodit do velikoyi kilkosti pripushen Popri ce navit duzhe fragmentarni dani kotrimi nini volodiyut doslidniki dozvolyayut govoriti pro Pavla Rimlyanina yak arhitektora na poryadok vishogo vid zagalnogo remisnickogo rivnya todishnih lvivskih budivnichih Analiz dokumentalnih svidchen pro Pavla Rimlyanina u ryadi publikacij provodiv lvivskij restavrator Volodimir Vujcik Detalnij rozbir tvorchosti arhitektora robiv lvivskij mistectvoznavec Volodimir Ovsijchuk u svoyij knizhci Ukrayinske mistectvo drugoyi polovini XVI pershoyi polovini XVII st 1985 Yak i Volodimir Vujcik Ovsijchuk pripuskaye sho zadovgo do otrimannya miskogo prava u 1585 roci Pavlo Rimlyanin pracyuvav yak uchen i pomichnik Petra Barbona she pri sporudzhenni Vezhi Kornyakta u Lvovi Visoko ocinyuyuchi diyalnist Barbona vin bachit u Rimlyaninovi dostojnogo nastupnika Najvishim dosyagnennyam zodchogo vin vvazhaye same Uspensku cerkvu kotra na jogo dumku ye viznachnim sintezom renesansnih i ukrayinskih budivelnih tradicij Usi inshi pochinannya Rimlyanina v bilshij chi menshij miri rozbivalis cherez nerozuminnya glibinnoyi filosofiyi novogo stilyu renesansu abo cherez nesprijnyattya cogo demokratichnishogo misteckogo napryamku kontrreformacijno nalashtovanim katolickim duhovenstvom kotre yak i sam ruh kontrreformaciyi v mistectvi tyazhilo do arhayizuvannya pripuskayuchi lishe kosmetichni zmini v dusi novogo chasu Podibnij pidhid porodzhuvav unikalnu stilovu sumish koli sporuda buduvalas iz odnochasnim zastosuvannyam prijomiv gotichnih renesansnih i piznorenesansnih manyeristichnih U Yevropi podibnij stilovij sintez u odnij sporudi buv mozhlivij lishe cherez bagatokratni perebudovi protyagom soten rokiv u Lvovi zh ce vidbuvalos odnochasno Ovsijchuk znahodit vidgomin gotiki navit u granchastij absidi i prihovanih kontrforsah pershogo lvivskogo barokovogo hramu Kostelu yezuyitiv sho pohodit z 1610 h rokiv arhitektori Sebastyan Lamhius Dzhakomo Briano Pokazovim dlya togochasnogo Lvova viyavilas situaciya iz kostelom monastirya Bernardiniv de bilsh remisnickij manyeristichnij pidhid v pari z miscevimi ale na toj chas vzhe arhayichnimi tradiciyami viyavivsya bilsh zatrebuvanim sho prizvelo spotvorennya pervinnogo zadumu Pavla Rimlyanina Okremim pitannyam postaye dzherelo inspiracij arhitektora Struktura uspenskoyi cerkvi viglyadaye blizkoyu do poshirenoyi v Italiyi odnoabsidnoyi rimskoyi baziliki iz lakonichnim dorichnim dekorom Pochatkovij zadum bernardinskogo kostelu nebezpidstavno porivnyuyut iz togo zh ordenu u Zamosti zavershenij 1600 r nini kafedralnij arhitektora Bernardo Morando Tisni zv yazki bernardinskih kapituliv Zamostya i Lvova dozvolyayut pripuskati sho Rimlyanin mav mozhlivist oglyadati hram Zamostya na stadiyi budivnictva zhodnih dokumentalnih pidtverdzhen nemaye Isnuyut i radikalni pripushennya yak napriklad dumka Yuriya Nelgovskogo ozvuchena Volodimirom Vujcikom pro te sho Bernardo Morando mig buti avtorom proektu Uspenskoyi cerkvi a Pavlo Rimlyanin lishe realizator Ce yak minimum ne sprostovuyetsya podibnistyu deyakih sporud obidvoh arhitektoriv a takozh faktom dvokratnogo perebuvannya Morando u Lvovi prichina pershogo priyizdu dosi ne z yasovana GalereyaMonastirskij budinok benediktinskogo kompleksu Uspenska cerkva Kolishnij kostel klarisok Kaplicya KampianivPrimitkiPavlo Rimlyanin buv zobov yazanij podati cej list v magistrat ne piznishe yak za 5 rokiv pislya vstupu do cehu tobto do 1590 roku Odnak faktichno buv nadanij uzhe pislya jogo smerti u 1622 roci jogo druzhinoyu Hornung Z Pawel Rzymianin zm ok 1618 S 371 Zamostyanik I V Testament S 458 Hornung Z Pawel Rzymianin zm ok 1618 S 372 Melnik B V Dovidnik perejmenuvan vulic i plosh Lvova Lviv Svit 2001 S 51 ISBN 966 603 115 9 Vujcik V S Fontani starogo Lvova Visnik institutu Ukrzahidproektrestavraciya 14 2004 S 175 ISBN 966 95066 4 13 Ovsijchuk V A Ukrayinske mistectvo drugoyi polovini XVI pershoyi polovini XVII st Kiyiv Naukova dumka 1985 S 50 Ovsijchuk V A Ukrayinske S 54 Ovsijchuk V A Ukrayinske S 55 Lvivskij hronist Bartolomej Zimorovich nazivaye proektantom Avelidesa v chomu odnak ne pevni suchasni doslidniki V Vujcik roblyachi zokrema visnovok iz chistoti zastosovanoyi dorichnoyi shemi prihilnikom yakoyi buv Pavlo Rimlyanin sho vidno z jogo poperednoyi roboti Uspenskoyi cerkvi V Ovsijchuk Volodimir Ovsijchuk vvazhaye sho prichinoyu vidhodu Pavla Rimlyanina buv konflikt mizh budivnichim i bernardinskim kapitulom kotromu hram uzhe na stadiyi budivnictva pochav vidavatis nadto nizkim i skromnim Pislya Amvrosiya Prihilnogo zavershennyam budivnictva zajmavsya Andreas Bemer sho prizvelo do poyavi elementiv paradoksalnih u svoyij stilovij nesumisnosti vezhi kotra svoyeyu granchastoyu formoyu tyazhila do gotichnoyi tradiciyi i disonuyuchogo manyeristichnogo frontonu kostelu Podibni rechi ne vidpovidali chistij renesansnij maneri Rimlyanina odnak jmovirno zadovilnyali kapitul Enciklopediya Lvova Za redakciyeyu A Kozickogo Lviv Litopis 2010 T 3 S 496 ISBN 978 966 7007 99 7 Ovsijchuk V A Ukrayinske S 59 61 Kamʼyanicya Liskovicha mala nomer 23 na vulici Virmenskij U XVIII st bula ob yednana iz susidnoyu kam yaniceyu i zaznala znachnoyi perebudovi u XIX st Vujcik V S Fortifikatori Lvova XV XVII st Visnik institutu Ukrzahidproektrestavraciya 2 1994 S 18 23 Lozinski W Sztuka Lwowska w XVI i XVII wieku Architektura i rzezba Lwow 1901 S 67 68 Zaucha T Kosciol parafialny p w Wniebowziecia Najsw Panny Marii i klasztor OO Dominikanow w Jezupolu Koscioly i klasztory rzymskokatolickie dawnego wojewodztwa ruskiego Krakow Miedzynarodowe Centrum Kultury 2006 T 14 S 112 ISBN 83 89273 42 X Petrus J Kosciol parafialny P W Stanislawa Biskupa i Meczennika w Zurowie Koscioly i klasztory rzymskokatolickie dawnego wojewodztwa ruskiego Krakow Miedzynarodowe Centrum Kultury 2002 T 10 S 393 398 399 ISBN 83 85739 2 0 Vujcik V S Arhivni dzherela pro perebuvannya arhitektora Bernardo Morando u Lvovi Zapiski Naukovogo tovaristva imeni Shevchenka Praci Sekciyi mistectvoznavstva Lviv 1994 T CCXXVII S 369 LiteraturaPortal Mistectvo Vujcik V S Zodchij Pavlo Rimlyanin Visnik institutu Ukrzahidproektrestavraciya 14 2004 S 43 47 ISBN 966 95066 4 13 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Zamostyanik I V Testament lvivskogo arhitektora Pavla Rimlyanina Ukrayinskij arheografichnij shorichnik Zbirnik naukovih prac 2009 13 S 457 465 Pereglyanuto 17 lyutogo 2011 Mitci Ukrayini Enciklopedichnij dovidnik uporyad M G Labinskij V S Murza za red A V Kudrickogo K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1992 848 s ISBN 5 88500 042 5 Arhivovano z pershodzherela 12 veresnya 2022 S 494 495 Ovsijchuk V A Ukrayinske mistectvo drugoyi polovini XVI pershoyi polovini XVII st Kiyiv Naukova dumka 1985 184 s Pamyatniki gradostroitelstva i arhitektury Ukrainskoj SSR Kiev Budivelnik 1983 1986 T 3 S 78 Hornung Z Pawel Rzymianin Polski Slownik Biograficzny Wroclaw Warszawa Krakow Gdansk Zaklad Narodowy Imienia Ossolinskich Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk 1980 t XXV 3 zeszyt 106 S 371 372 pol Kowalczuk M Cech budowniczy we Lwowie za czasow polskich do roku 1772 Lwow Drukarnia Dziennika Polskiego 1927 S 27 30 38 39 pol