Богусла́в — місто в Україні, в Обухівському районі Київської області. Розташоване на обох берегах річки Рось, що ділить місто навпіл.
Богуслав | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
![]() | |||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна | |||||||||
Область | Київська область | ||||||||
Район | Обухівський район | ||||||||
Громада | Богуславська міська громада | ||||||||
Код КАТОТТГ: | UA32120010000062762 | ||||||||
Засноване | 1032 | ||||||||
Магдебурзьке право | 1620 | ||||||||
Статус міста | з 1938 року | ||||||||
Населення | ▼ 15 789 (01.01.2022) | ||||||||
Площа | 15,9 км² | ||||||||
Поштові індекси | 09701 | ||||||||
Телефонний код | +380-4561 | ||||||||
Координати | 49°32′48″ пн. ш. 30°52′22″ сх. д. / 49.54667° пн. ш. 30.87278° сх. д.Координати: 49°32′48″ пн. ш. 30°52′22″ сх. д. / 49.54667° пн. ш. 30.87278° сх. д. | ||||||||
Висота над рівнем моря | 148 м | ||||||||
Водойма | р. Рось | ||||||||
Назва мешканців | богусла́вець богусла́вка богусла́вці | ||||||||
Міста-побратими | Глибока, Сколе, Слов'янськ | ||||||||
День міста | друга субота вересня | ||||||||
Відстань | |||||||||
Найближча залізнична станція | Миронівка | ||||||||
До станції | 20 км | ||||||||
До обл./респ. центру | |||||||||
- фізична | 120 км | ||||||||
- залізницею | 124 км | ||||||||
- автошляхами | 120 км | ||||||||
До Києва | |||||||||
- фізична | 120 км | ||||||||
- залізницею | 124 км | ||||||||
- автошляхами | 120 км | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Адреса | 09700, Київська обл., Обухівський р-н, м. Богуслав, вул. Івана Франка, 4 | ||||||||
Вебсторінка | Богуславська міська громада | ||||||||
Міський голова | Хоменко Віталій Миколайович | ||||||||
|
Назва
Варіантів походження назви міста існує декілька: географічний та історичний. У першому стверджується, що місто отримало свою назву від річки Богуславки, що впадає в річку Рось. За іншою версією, після того, як був відбитий набіг кочовиків на південні кордони Київської Русі, всі прославляли князя Ярослава Мудрого. У відповідь князь вимовив: «Богу слава!» і наказав збудувати у гирлі, тоді ще повноводної, річки Богуславки місто-фортецю, яке було назване Богуславлем.
Урбаноніми
У Богуславі нараховується понад 140 вулиць, у тому числі 36 провулків та 1 сквер.
Населення
Національний склад
Розподіл населення за національним складом за даними перепису 2001 року:
Національність | Відсоток |
---|---|
українці | 95,20 % |
росіяни | 3,83 % |
білоруси | 0,30 % |
євреї | 0,21 % |
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 96,20 % |
російська | 3,53 % |
Зміни населення | ||
---|---|---|
Рік | Населення | Зміна |
2001 | 17 135 | — |
2020 | 16 190 | −5.5% |
2022 | 15 789 | −2.5% |
Історія
Археологія та давня історія
На території сучасного міста виявлено кілька археологічних пам'яток, які вказують на заселення цієї території до заснування Богуслава як міста.
Давньоруський період
Заснування міста «Богуславль» дослідники пов'язують з будівництвом у 1032 році Київським князем Ярославом Мудрим «градів» по річці Рось. Про це йдеться у короткому повідомленні у Іпатіївському літописі проте, без називання конкретних населених пунктів. Перша згадка про Богуславль міститься в тому ж літописі під 1195 роком, коли він разом з містами Торчеськом, Корсунем та Каневом входив до добре укріпленої оборонної лінії, що пізніше були передані київським князем Рюриком Володимиро-Суздальському князеві Всеволоду (Юрійовичу) Велике Гніздо. 1240 року Богуслав був зруйнований монголо-татарськими військами.
Литовський період
У середині XIV століття переважна більшість українських земель потрапила під вплив Великого князівства Литовського. Першою 1340 року стала Волинь, а на галицько-волинський престол було поставлено Любарта — сина великого литовського князя Гедиміна. Наступний литовський князь Ольгерд у 1355—1356 роках відвоював землі Чернігово-Сіверщини у монголів. Він вдало скористався з розробленості Орди і у 1362 році завдав поразки військам трьох татарських племен у битві на річці Сині Води. Тоді ж Київське князівство, разом з Богуславом, як і інші князівства Русі добровільно приєдналися до Великого князівства Литовського.
Українське населення не чинило опору Литві, тому що литовські князі несли визволення з-під ординського гніту, не порушували внутрішнього устрою руських земель, їх девізом було: «Ми старого не чіпаємо, а нового не запроваджуємо», що цілком влаштовувало місцеве населення. Навпаки, руські землі, які перебували на вищому рівні суспільно-політичного, культурного розвитку, справили вплив на Литву: руська мова стала у державі офіційною, тривалий час там судочинство провадилося на основі «Руської правди», руський адміністративний устрій тощо. Не випадково це нове державне утворення називали Литовсько-Руським князівством.
У 1360—1390-х роках удільний князь Володимир Ольгердович сприяв відновленню політичного життя в Київському князівстві. У 1385 році Польське королівство й Велике князівство Литовське уклали угоду про династичний союз двох держав — Кревську унію, за яким великий князь литовський Владиславом Ягайло зобов'язувався «на вічні часи прилучити свої землі, литовські й руські до корони Польської», перевести Велике князівство Литовське на католицтво і стати королем єдиної польсько-литовської держави. Кревська унія привела до фактичної ліквідації Литви як держави.
Великий литовський князь Вітовт намагався зберегти окремішність Великого князівства Литовського від Польщі. На початку XV століття, здійснюючи політику централізації, Вітовт ліквідував удільні князівства на українських землях (Волинське, Київське та інших), усунув від влади князів та призначив своїх намісників.
У 1430—1431 роках відбулося повстання литовських князів проти польського панування, під час якого утворилося Велике князівство Руське. Унаслідок поразки литовсько-руського війська 1435 року Велике князівство Литовське фактично припинило своє існування. Польський король Казимир IV Ягеллончик, побоюючись нового повстання, тимчасово відновив Київське та Волинське удільні князівства. Однак після смерті Великого князя Литовського Свидригайла він остаточно ліквідував удільні князівства, перетворивши їх на Волинське (1452 рік) та Київське (1471 рік) воєводства.
Під Річчю Посполитою
Після Люблінської унії 1569 року Київщина увійшла до складу Речі Посполитої. З метою колонізації українських земель і зміцнення південних кордонів Речі Посполитої польський уряд вжив ряд заходів для перетворення Богуслава на добре укріплену фортецю. У 1591 році король Сигізмунд III Ваза віддав місто у володіння волинському воєводі Янушу Острозькому і дозволив його заселяти. Місту були надані привілеї: населення звільнялося на 29 років від усяких податків і поборів, у ньому ж також дозволялося проводити торги один раз на тиждень і ярмарки двічі на рік. З цього часу Богуслав став центром староства. У 1620 році він одержав магдебурзьке право і герб. На той час у містечку було 115 дворів, 15 шинків, 4 водяні млини, замок та дві поташні буди.
Населення Богуслава брало участь у повстанні під проводом Криштофа Косинського 1591—1593 років, Северина Наливайка і Григорія Лободи 1594—1596 років, Павла Павлюка і Карпа Скидана (1637), Дмитра Гуні і Якова Острянина (1638).
Доба Хмельниччини
6 травня 1648 року у битві під Жовтими Водами було розгромлене військо, яким командував син коронного гетьмана Миколая Потоцького Стефан. Після цього розгрому основні сили польського війська почали свій відступ на захід. І вже в ніч з 15 на 16 травня 1648 року коронний гетьман Речі Посполитої Миколай Потоцький наказав своїм військам вирушати у бік Богуслава. 16 травня 1648 року відбулася Корсунська битва, результатом якої стало знищення основної частини польського війська, а коронний гетьман Миколай Потоцький разом з польним коронним гетьманом Марціном Калиновським та решта вцілілого польського війська потрапили у полон, згодом Потоцький виданий Богданом Хмельницьким кримському ханові. Після двох років визволений за великий викуп, аби помститися за загибель сина Стефана і його війська у Корсунській битві, наказав зруйнувати м. Корсунь.
Цих дві значних перемоги Богдана Хмельницького дали певний поштовх для початку загального селянсько-козацького повстання, яке пізніше переросло у національно-визвольну війну українського народу проти Речі Посполитої. Чисельна більшість міщан Богуслава приєдналися до козацько-селянських загонів гетьмана Хмельницького та брала активну участь у цих подіях.
У 1648 році в місті базувався полк Черняхівського, котрий входив до складу військ Речі Посполитої. Під час бойових дій цей полк був знищений загоном Максима Кривоноса і 6 червня 1648 року козацько-селянські загони гетьмана Хмельницького через Корсунську браму увійшли до Богуслава.
Богуслав на той час являв собою невеличке містечко, обгороджене палісадом з трьома брамами: у гирлі річки Карячинки — Корсунська, у гирлі річки Богуславки — Білоцерківська та біля торговиці — Канівська брами. Місцеве населення займалося тоді переважно хліборобством, ремісництвом та торгівлею. На Зароссі, на величному пагорбі над Россю, знаходився замок, що був обнесений палісадом, земляним валом та глибоким ровом. У самому замку було 10 гаківниць, 4 мушкети та чимала залога. Саме богуславський замок Богдан Хмельницький обрав для своєї тимчасової резиденції.
Зі своєї тимчасової богуславської резиденції гетьман Хмельницький 8 червня 1648 року надіслав листи до московського царя Олексія І, у якому просив допомоги у Московії у визвольній війні українського народу. Улітку 1648 року в замку Хмельницький приймав патріарха Єрусалимського Паїсія, який прибув до нього на перемовини, а у червні 1654 року там урочисто приймав антіохійського патріарха Макарія, що повертався з Московії.
Макарій з сином Павлом та своєю свитою човном переправилися через невелику річку Сваволку на острів, де стояла дерев'яна Покровська церква, а звідти на лівий берег Росі, де патріарха зустрів Богдан Хмельницький разом з козацькою старшиною та місцевим духовенством. Разом оглянули замок, а потім повернулися на острів, де на честь патріарха Макарія була дана урочиста аудієнція.
Ось як пізніше описав цю зустріч і місто син патріарха: «Наблизилися до великого міста з укріпленнями та цитаделлю на ймення Богуслав. Переправилися на човнах через велику річку Рось. Усі шестеро ченців вже чекали на нас у святковому вбранні, з хоругвами, хором та місцевим людом. Прапор христолюбивого Зиновія було на чорній та жовтій матерії зі смугами та піднятим над ним хрестом… Він під'їхав до міської брами з великим почтом, серед якого його не міг ніхто упізнати. Усі були гарно одягнуті та з коштовною зброєю, а він був одягнутий у простий одяг та носив малоцінну зброю…».
Богдан Хмельницький ще не раз бував на Богуславщині. Так влітку 1654 року між селами Хохітва та Івки, на так званому «Чернечому хуторі», тривалий час розташовувався його військовий табір. 22 лютого, 26 лютого та 11 березня 1655 року Хмельницький надіслав з Богуслава листи московському цареві Олексію І про бій під Маньківкою та наступ татар на Умань, а також писав патріарху Никону, щодо бажання населення Правобережжя продовжувати визвольну боротьбу разом з московським народом. Згодом перебуваючи у Богуславі, гетьман Хмельницький видав два універсали — від 2 червня 1655 року № 101 «Про закріплення Феодосія Софоновича ігуменом Київського Михайлівського Золотоверхого монастиря» та від 1 травня 1656 року № 120 «Про закріплення Батуринським Крупицьким монастирем млина у Липовому».
За «Реєстром Війська Запорозького 1654 року» до складу Білоцерківського полку входило 19 міст та містечок, у тому числі й сотенне місто Богуслав, де мешкало 610 козаків та 59 міщан.
За Андрусівським перемир'ям 1667 року між Московським царством та Річчю Посполитою Богуслав відійшов до останньої. Протягом XVI—XVII століть Богуслав зазнав численних нападів з боку кримських татар та турків. 1678 року Юрій Хмельницький за підтримки османського та татарського війська зруйнував Богуслав, а місцеве населення віддав у ясир своїм союзникам — туркам.
Створення та діяльність Богуславського полку
На початку 1684 року король Речі Посполитої Ян III Собеський у своєму універсалі до правобережного козацтва дозволив йому колонізувати українські землі, за умови визнання «протекції нашої і Речі Посполитої». Трохи згодом Ян III Собеський конкретизує свої слова, надаючи козацтву право селитися в межах території «…коло Корсуня, коло Черкас, коло Чигирина, коло Лисянки, понад Тясминем, понад Тікичем і коло Умані», тобто селитися навколо колишніх полкових міст, який першочергово мав на меті охорону та господарське освоєння земель розореного тривалими війнами українського Правобережжя.
Черговий сейм, скликаний на початку 1685 року, своєю постановою від 16 лютого 1685 року підтвердив законність королівського універсалу щодо відновлення козацтва на Правобережній Україні. Завдяки цьому універсалу місто почало поступово відбудовуватися.
У 1685 року Богуслав був зайнятий військом козацького полковника Самійла Самуся. 6 травня 1686 року у Москві підписаний мирний договір між Річчю Посполитою та Московським Царством про розділ Гетьманщини, за яким Південна Київщина, дуже спустошена османсько-татарськими та московськими нападами, мала стати нейтральною територією між Московією та Річчю Посполитою. Невдовзі у Богуславі був створений Богуславський полк — це військовий підрозділ правобережного козацтва, створений у складі польського війська, згідно з королівським привілеєм Яна III Собеського за участь у Віденській битві і відтоді Богуслав став полковим містом. Самійло Самусь за весь час існування полку був його єдиним полковником, а 1692 року був призначений польським сеймом наказним гетьманом Правобережної України. У 1685—1692 роках Самійло Самусь сприяв відбудові Свято-Миколаївського монастиря на Зароссі та богуславського замку.
1699 року польський сейм ухвалив рішення щодо остаточної ліквідації козацтва на Правобережжі і оголосив про розпуск козацьких полків та скасування посади наказного гетьмана. Взимку 1702 року полковники фастівський Семен Палій, богуславський Самійло Самусь, брацлавський Андрій Абазин та корсунський Захар Іскра зібрали козацьку раду у Фастові, яка ухвалила закликати народні маси до антипольського повстання. У червні 1702 року повстання розпочалося збройними виступами на Поділлі, Брацлавщині та Волині й невдовзі охопило Київщину, яке не оминуло й Богуслав. 1703 року польське військо завдало поразки селянсько-козацькому повстанню, 1704 року залишки козацького війська перейшли на лівий берег Дніпра, де об'єдналися з військом російського царя і після того, Богуславський полк припинив своє існування.
У січні-березні 1711 року мешканці Богуслава приєдналися до війська гетьмана Пилипа Орлика, під час військового походу на Правобережжя з метою визволення цієї території від російських військ та відновлення гетьманської влади.
У 1711—1712 роках російською владою, за наказом російського царя Петра І, більшу частину козаків та цивільних мешканців міста було насильно переселено на Лівобережжя. У 1712 році місто знову підпало під владу Речі Посполитої.
Гайдамацький рух
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTDFoV1NVbEpMVUp2YUhWemJHRjJMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFZVmtsSlNTMUNiMmgxYzJ4aGRpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Протест народних мас проти посилення польського гноблення виливався у різні форми: втечі селян, погроми маєтків, убивства поміщиків, орендарів, масові народні повстання. Багато загонів повстанців у XVIII столітті дістали назву гайдамацьких, їх учасників називали гайдамаками.
Населення Богуславщини також не стояло осторонь цих подій і брало активну участь у гайдамацькому русі 1740—1750 років. Тут діяли загони повстанців під керівництвом Деркача, Лоба, Щученка, Гриви, а пізніше Блакитенка, Невінчаного, Беркута та Середи. 1750 року під Богуславом знаходилися загони Івана Подоляки та Олексія Письменного.
Найбільшого розмаху гайдамацький рух набрав у 1768 році. Це повстання увійшло в історію під назвою «Коліївщина». У червні 1768 року Максим Залізняк зі смілянським полковником Семеном Шилом підійшов до Богуслава. Богуславські осавули Кушнір, Гладкий, Радченко та Червоноященко, що знаходилися на службі у шляхти зі своїми підрозділами перейшли на бік Залізняка й відкрили його військам замкову браму. В замку Залізняк провів нараду із своїми побратимами та сили повстанців розділившись на декілька груп, вирушили у різних напрямках. Але, як і раніше, повстанські загони діяли поодиноко та не мали спільного керівництва, тому польська шляхта та царські війська спільними зусиллями придушили повстання. Проте рух не припинився.
Коліївщина показала політичну ситуацію у тодішній Речі Посполитій. Влада у Польщі сконцентрувалась в руках польських магнатів, а ось централізованої абсолютистської держави не було. Ця держава постає вже надто залежною від думки своїх сусідів. Ці причини призвели до трьох поділів Речі Посполитої.
Після першого поділу Речі Посполитої 1772 року Богуславське староство залишається під владою Речі Посполитої та 1775 року переходить в дідичне право польському королю Станіславу-Августу Понятовському, яке той у 1777 році дарує своєму племінникові — князю Станіславу Понятовському, а той, у 1785 році за 4 мільйони злотих продає його графу Ксаверію Браницькому. Документально угоду купівлі-продажу було оформлено у 1799 році.
У складі Російської імперії
За другим поділом Речі Посполитої 1793 року Богуслав разом з усією Правобережною Україною увійшов до складу Російської імперії.
У 1796—1837 роках Богуслав був центром Богуславського повіту Київської губернії, а після переведення усіх повітових установ до Канева 1837 року колишнє повітове місто стало позаштатним. Більша частина населення міста займалася землеробством, решта — ремеслом та торгівлею. Богуслав був важливим торговим центром, в якому налічувалося 112 купців та було 56 кам'яних і дерев'яних крамниць. На ярмарках продавали товари, привезені з Києва, Жмеринки, Бердичева, Фастова та інших міст. Серед ремісників особливо славились кушніри, які виробляли широковідомі богуславські кожухи. З підприємств тут було 11 млинів, 12 кузень і пивоварний завод, побудований у 1791 році.
Під час французько-російської війни 1812 року населення Богуслава взяло активну участь у боротьбі з Великою армією імперії Наполеона. 50 мешканців Богуслава поповнили лави народного ополчення, а понад 350 місцевих козаків поповнили лави нерегулярних козацьких військ, у складі російської імператорської армії.
1823 року у Богуславі дислокувався [ru], серед офіцерів якого були активні учасники руху декабристів, зокрема, капітан [ru] (1793—1853) — член Васильківської управи «Південного товариства» та «Союзу благоденства».
Щодо розвитку освіти у Богуславі на початку XIX століття, то у 1818 році в місті діяли повітове, духовне та парафіяльне училища. У 1828 році повітове і духовне училища об'єдналися в одне, яке існувало до 1900 року. В цьому училищі у 1847—1852 роках навчався, а згодом працював учителем словесності, географії та арифметики класик української літератури письменник-реаліст І. С. Нечуй-Левицький.
У 1846 році в місті спалахнула велика пожежа, через яку центр міста вигорів майже вщерть і відтоді Богуслав остаточно втратив статус міста та увійшов до складу Канівського повіту як волость. Незважаючи на це, Богуслав продовжував зростати як промислово-ремісничий і торговий центр. У 1835 році у місті спорудили свічковий завод, 1858 року — меблеву фабрику. Розвивалися й ремесла. В місті налічувалося 72 ремісники різного фаху: кравці, шевці, ковалі, столяри та інше. У 1830-х роках Богуслав став одним із значних центрів хлібної торгівлі. Щорічно з повіту вивозилося близько 37,8 тисяч тонн хліба.
Селянська реформа 1861 року російського імператора Олександра II надала широких прав поневоленим народам, зокрема, полякам та українцям. Через бідність місцевих мешканців, громадою міста було відхилено установну грамоту, прийняту під час селянської реформи 1861 року й вимагали аби тимчасові земельні ділянки для ведення сільського господарства надавалися без викупу.
Місцеве населення не стояло осторонь подій 1863 року, зокрема, Богуслав став одним з осередків, на теренах Київській губернії, з підготовки польського повстання проти панування Російської імперії. Аби придушити невдоволення селянства, київський генерал-губернатор у червні 1862 року наказав надіслати у Богуслав резервний батальйон [ru], що розташовувався в Києві. Довідавшись про це, військовий, громадський діяч Російської імперії підполковник Андрій Красовський 17 червня 1862 року прибув до табору батальйону, де розкидав власно написану прокламацію, у якій закликав солдат не брати участі у придушенні селянських заворушень. Андрія Опанасовича Красовського було заарештовано та засуджено до смертної кари, заміненої згодом 12 роками каторги, яку він відбував у Нерчинську, де й помер.
У післяреформений період у Богуславі з особливою інтенсивністю зароджувалися комерційні відносини між різними підприємцями. Виникли нові промислові підприємства, зокрема, суконна фабрика Мордко Юзефова та 1866 року — воскобійна фабрика, ґуральня Хаї Немировської, реконструювали пивоварний завод.
У 1874 році став до ладу машинобудівний завод, що виготовляв та ремонтував устаткування для цукрових заводів. Продовжувало розвиватися й ремесло. 1872 року тут налічувалося 1096 дворів з населенням 6694 особи, серед яких було 615 ремісників. У другій половині XIX століття Богуслав залишався одним із значних торгових центрів Канівського повіту. У місті щорічно відбувалося 8 ярмарків, на які прибувало до 10 тис. осіб, не лише місцеві, але й купці з Полтавської, Катеринославської та інших губерній. Тут продавались хліб, шкіра, риба, сіль, сало, худоба, коні. Товарообіг ярмарків був близько 0,1 млн крб. Крім того, двічі на тиждень відбувались торги.
Станом на 1885 рік у колишньому власницькому містечку, центрі Богуславської волості, мешкала 8451 особа, налічувалось 1018 дворових господарств, існували 2 православні церкви, костел, 3 синагоги, духовне училище, школа, 3 постоялих двори, 18 постоялих будинків, 181 лавка, 2 суконні фабрики, ґуральня, пивоварний та чавунний заводи.
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 11372 осіб (5533 чоловічої статі та 5839 — жіночої), з них: 7445 (або 66 % населення міста) — юдеї, 3690 — православні, 237 — інших віросповідань.
На початку XX століття тривало зростання промисловості та торгівлі. Так, 1910 року у Богуславі налічувалося 6 виробничих підприємств і вже за три роки тут діяли три суконних фабрики, машинобудівний, пивоварно-медовий та цегельний заводи, цукерня та три млини. Розпочалося будівництво електростанції. На той час у Богуславі мешкало близько 20 тисяч осіб. Працювала одна земська лікарня на 20 ліжок, де працювали три лікарі та шість фельдшерів.
Освіта була доступна лише заможним верствам населення. 1862 та 1882 роках в місті відкрилося дві однокласних школи, в яких 1898 року навчалося 155 учнів та працювали два вчителі.
Напередодні першої світової війни з Миронівки до Богуслава прокладено залізничну колію.
1917 рік: повалення монархії та наслідки жовтневого перевороту
1917 рік був багатим на події. Так, події лютневої революції у лютому—березні 1917 року призвели до повалення монархії у Російській імперії та утворення у Петрограді Тимчасового уряду Росії на чолі з Олександром Керенським. Згодом у Богуславі виникли місцеві органи Тимчасового уряду. Тоді ж у місті було створено Раду робітничих, солдатських та селянських депутатів, що взяла під контроль маєток удільного відомства і звернулася до робітників, солдат та селян із закликом до згуртування навколо Ради. Власники ткацьких майстерень Богуслава у відповідь на вимогу робітників про підвищення заробітної плати, погрожували закриттям майстерень та передачу усієї роботи кустарям для доморобництва.
Згодом, після жовтневого перевороту 1917 року, у Богуславі був створений військово-революційний комітет. На підприємствах міста було запроваджено восьмигодинний робочий день, підіймалося питання про підвищення заробітної плати.
У вирі воєнних подій 1918—1921 років
Червона армія окупувала Богуслав у січні 1918 року. Вже у березні 1918 року за результатами Брест-Литовського мирного договору Богуслав повертається під контроль УНР за підтримки німецьких та австро-угорських військ. У червні—серпня 1918 року вибухнуло Звенигородсько-таращанське повстання за відновлення Української Центральної Ради проти Української Держави та його австро-німецьких союзників. У повстанні активну участь брали й богуславці. Після краху Гетьманату у грудні 1918 року місто захопили війська Директорії УНР. На початку 1919 року на Правобережжі були розгромлені війська Директорії, і станом на весну 1919 року територія Правобережної України знову була окупована більшовиками.
У квітні 1919 року козаки Медвинського антибільшовицького повстання під керівництвом отамана Зеленого захоплюють Богуслав, вбивають 50 більшовиків, беруть заручників і наприкінці квітня 1919 року відновлюють українську владу у місті. На початку липня 1919 року 6-й Корочанський полк другої української радянської дивізії за підтримки черкаського загону червоних партизанів придушує опір медвинців та знов відновлює більшовицьку владу у місті. Партійна організація міста, на той час, налічувала 60 комуністів. У лютому 1919 року почав діяти волосний революційний комітет на чолі з А. Голиком. У серпні 1919 року було створено комсомольський осередок на чолі з Р. В. Красницькою.
У вересні 1919 року Богуслав захопили війська під командуванням генерала Антона Денікіна. У цей час у Богуславській волості діяв партизанський загін чисельністю у 500 осіб, очолюваний головою Канівського ревкому Федоренком. 29 грудня 1919 року частини 2-ї Таращанської бригади 44-ї дивізії 12-ї радянської армії витіснили денікінців та увійшли у Богуслав. Після звільнення від денікінців у Богуславі знов був організований ревком, до складу якого увійшло 3 комуністів: Рязанцев (голова), Гуренко та Беркін (члени).
У травні 1920 року місто на нетривалий час захопили війська Польщі та УНР, але згодом вони полишили Богуслав перед радянськими військами групи Й. Е. Якіра, що наступали на місто. У січні 1921 року під час зіткнення з армією отамана Нестора Махна була знищена група продармійців Богуслава на чолі з політпрацівником продзагону Г. С. Уколовим (поховані в братській могилі, на якій згодом був встановлений пам'ятник борцям за революцію 1917—1920 років). У вересні—жовтні 1921 року 17-а Кавказька кавалерійська дивізія під командуванням Г. І. Котовського остаточно придушує осередки українського руху опору більшовицькій владі у місті та на його околицях, чим пришвидшує відновлення влади більшовиків на Богуславщині.
Міжвоєнний період
19 червня 1921 року в місті відбулися перші загальні збори робітників, на яких було присутніх більше 100 осіб. Обрана на цих зборах Комісія провела облік всіх місцевих підприємств і установ. Було встановлено 8-годинний робочий день.
1921 року місто стає центром Богуславського повіту Київської губернії, а головою повітового виконавчого комітету призначений М. Мациненка. Поширювалася масово-політична робота серед селян. Роботу розгорнув селянський будинок, урочисто відкритий в Богуславі 10 липня 1921 року. У лютому 1922 року, здійснюючи поїздку Україною в агітпотязі «Жовтнева революція», до Богуслава прибули М. І. Калінін та Г. І. Петровський. Калінін виступив на об'єднаних зборах громадянських організацій міста за участю представників волостей і комнезамів, призивав допомогти голодуючим Надволжя. Богуславці виконали взяті зобов'язання. Робітники перераховували четверту частину своєї зарплатні голодуючим.
У 1922 році у Богуславі виникли 3 сільськогосподарські кооперативи, а у 1923 році — ще один. У березні 1922 року в с. Іванівка організована артіль «Надія», а згодом й в інших селах. Ідея кооперування знайшла відгук й серед ремісників. У 1922 році була організована промартіль «Ткач».
Зростала партійна організація Богуслава. В цей час тут діяло 5 партійних осередків, які об'єднували 85 членів і 9 кандидатів у члени партії. Весною 1922 року організувався комсомольський осередок, а першими членами комсомольської організації були Ф. Г. Реп'ях, Б. Ерміх, Я. Браславський, С. Каган, Ф. Даніленко. 1923 року Богуслав став центром Богуславського району, а чисельність населення сягнула позначки у 12158 осіб.
1920 року у Богуславі відкрилася бібліотека та трирічні педагогічні курси імені Т. Г. Шевченка, на яких на початку 1923 року навчалося 211 осів та працювало 10 викладачів. У 1926 році тут були 3 семирічних та початкова школи, 3 дитячих будинки та лікнеп. У цей час в Богуславі діяли 3 клуби, кінотеатр, 2 бібліотеки. Значного розвитку набуло народне декоративне ткацтво та різьблення по дереву.
В березні 1926 року за ініціативою ткачів у Богуславі було створено першу промислову артіль «Челнок». Утворилися ткацькі артілі «Самольот», «Червоний ткач», «Текстильники», швейна артіль «Готодяг» та взуттєва «Взутшкірпром». Того ж року організували меблеву артіль «Більшовик», харчову «Харчотруд», по добуванню каменю «Гірник». Ці артілі були спочатку невеличкими, об'єднували в собі по 8—10 робітників. У 1929 році всі ткацькі артілі об'єдналися в одну промартіль «Жаккардпрядсукно». Згодом в артілі працювало близько 200 осіб. Промартіль випускала бавовняні хустки, ковдри, грубошерсте сукно. 1938 року в артілі «Жаккардпрядсукно» вступив у дію оновлений апаратно-прядильний цех. У 1940 році артіль вже випустила товарів на загальну суму в 2 млн крб. Артіль «Гірник» швидко розрослася у велике промислове підприємство і у 1935 році виконує важливе урядове завдання з виробництва гранітних плит для облицювання набережної Москви-ріки в столиці СРСР.
Наприкінці 1920-х років реконструйовано і розширено державну суконну фабрику, а число її робітників у 1927 році досягає вже 200 осіб. Значно покращується і розширюється асортимент випущеної продукції. Державна суконна фабрика, якій присвоюють ім'я Першого травня, стає великим і передовим підприємством у Богуславі. 1941 року фабрика була повністю механізована, устаткована найновішою технікою. Основною продукцією були шерстяні ковдри та випускала 1500 ковдр на добу. За високі виробничі показники шести-верстатницю суконної фабрики імені 1 Травня Д. П. Нестерову 1940 року було нагороджено орденом «Знак Пошани». 1939 року став до ладу райхарчокомбінат, 1940 року — райпромкомбінат і шкіро-валяльний комбінат. Усі промислові підприємства міста випустили продукції в цінах 1941 року на суму 27,75 млн крб.
1930 року богуславські селяни об'єдналися в колгосп, який 1954 року було приєднано до колгоспу «Україна» села Хохітви. 1932 року була створена Богуславська МТС, а 1933 року у місті споруджено перший міст через Рось, а до того часу місцеві мешканці з одного берега на інший переправлялися поромом. У цей час саме місто по праву рахувалося аграрно-промисловим центром цілого південно-східного регіону Київщини. 1936 року місто Богуслав підключили до Корсунської міжрайонної ГЕС.
Кількісно зріс машинний парк Богуславської МТС. У 1939 році в МТС налічувалося 76 тракторів, 15 комбайнів, 39 автомашин та багато іншої сільськогосподарської техніки. МТС стала центром підготовки механізаторів сільського господарства. З 1934 року тут діяла міжрайонна колгоспна школа механізаторів, де навчалось понад 100 осіб.
Покращувалася якість охорони здоров'я Богуславщини. У 1937 році в Богуславі відкрилася районна поліклініка, кількість ліжок в районній лікарні сягнула 85 одиниць. Працювали також дитяча та жіноча консультації, рентгенологічний та зуболікарський кабінети, протитуберкульозний диспансер та шкірдиспансер, дитячі ясла, санепідлабораторія. Місто Богуслав та Богуславський район обслуговувало 19 лікарів та 69 працівників середнього медперсоналу. Велику допомогу у покращенні медичного обслуговування населення надавали провідні лікарі офтальмологічної клініки 1-го Київського державного медичного інституту, яку очолював доктор медицини, професор . З 1934 року тут працював університет охорони здоров'я.
Значно розширилася мережа навчальних закладів. У 1940 році тут були З середніх і початкова школи, в яких навчалося 1624 учні і працювало 74 вчителі. У 1933 році відкрився робітфак Київського інституту агрохімії і ґрунтознавства, у 1936 році — медична школа, де навчалося 250 учнів.
Колективізація та Голодомор
Одним з найжахливіших заходів в історії репресивної політики ВКП(б) проти українського селянства стало запровадження так званого режиму «чорних дошок» щодо колгоспів, сіл, волостей та навіть щодо окремих осіб. Від 1920 року українські села й цілі волості, які не виконували планів продрозверстки, чинили опір продзагонам, оголошувалися «чорнопрапорними». Туди направлялися каральні загони, припинялися завезення промислових товарів, торгівля та кредитування, а місцеві державні, кооперативні активісти й усі колгоспники цих населених пунктів піддавалися репресіям.
Відновлення «чорних дощок» відбулося саме перед початком заготівельної кампанії 1928—1929 років. Листопадовий Пленум ЦК ВКП(б) у 1929 році, відкинувши НЕП, проголосив курс на суцільну колективізацію, а 1930 року Постановою ЦК ВКП(б) закріплено перехід від політики «обмеження» куркульства до політики ліквідації куркульства як класу. Почалося суцільне примусове розкуркулення селян та створення колгоспів. Так міста та села, що не виконували відповідних річних планів хлібозаготівлі, оголошувалися «відсталими», а передовиків заносили на «червону дошку». Так у 1931 році богуславський колгосп імені Молотова не виконав річного плану хлібозаготівлі та був занесений на «чорну дошку», тобто це означало наближення голодної смерті впритул.
Богуслав постраждав від Голодомору 1932—1933 років. За дослідженнями істориків, найбільша смертність місцевого населення від штучного голоду припала на період від березня до червня 1933 року та переважала рівень народжуваності у декілька разів. Так, від 1 січня 1933 року до 1 січня 1934 року у Богуславі народилося 170 дітей, померло 377 мешканців, у тому числі 9 дітей віком до 1 року. За словами очевидців, на вулицях міста помирала велика кількість людей з навколишніх сіл, що приходили до Богуслава у пошуках їжі. Позаяк весь довоєнний архів Богуславського району був знищений на початку німецько-радянської війни при відступі більшовиків, практично неможливо встановити імена більшості загиблих від голоду. Збереглися лише імена 15 осіб, серед яких 6 дітей. На початок 2000-их у місті проживало понад 80 жителів, які пережили Голодомор 1932—1933 років. Ці очевидці трагедії зокрема свідчать, що в час Голодомору робітники міських підприємств отримували харчові пайки, завдяки чому могли пережити голод. Під час Великого терору 1937—1938 років, коли сталінські репресії були різко посилені й доведені до максимуму своєї інтенсивності за спротив курсу партії і уряду на примусову колективізацію був репресований 31 мешканець міста, серед них й агроном райземвідділу Донець Г. Ф., засуджений 9 жовтня 1938 року на термін до 8 років позбавлення волі (реабілітований 1958 року), з таборів повернулося лише 15 богуславців.
10 вересня 1993 року рішенням виконкому Богуславської міської ради № 120 від 15 липня 1992 року на місці каплиці біля лікарні, куди звозили померлих від голодомору, встановлений пам'ятний знак — гранітний хрест. Ініціатором встановлення пам'ятника виступив колишній міський голова Богуслава Кривий В. Ф.
Німецько-радянська війна
26 липня 1941 року Богуслав був окупований військами Вермахту, але згодом 26-а армія Південно-Західного фронту під командуванням генерал-лейтенанта Ф. Я. Костенка, наступаючи від Києва, прорвала ворожий фронт і 8 серпня визволила місто. Командування військ Вермахту, занепокоєне цим наступом радянських військ, припинило просування головних сил 1-ї танкової групи на Кременчуцькому напрямі та перекинуло в район Богуслава та Білої Церкви 3 піхотні і 1 танкову дивізії. Богуслав знов опинився в німецькій окупації, що тривала до 3 лютого 1944 року.
У 1941 році в Богуславі було створено підпільну групу на чолі з В. Р. Кухарюком, у складі: А. М. Мурашка, Ф. Ф. Чуксина, В. К. Руденка, К. А. Бакала. Поступово група зросла з 13 до 43 осіб. Ядро її становили 14 комуністів та 7 комсомольців. Група підтримувала зв'язок з київським підпіллям та партизанськими загонами, що діяли в околицях Богуслава, зокрема, з партизанським загоном № 8 під командуванням політрука Червоної армії Приймака І. К., уродженця села Юхни. Підпільники здійснювали диверсійні акти на підприємствах, саботували відбудову електростанції, суконної фабрики, виводили з ладу телефонні лінії та лінії електропередач. У травні 1943 року підпільна група влилась до складу 6-го батальйону з'єднання партизанських загонів Київської області. Командиром батальйону був І. М. Нужний, комісаром — М. Микитенко.
Під час однієї з облав наприкінці липня 1943 року німці схопили кількох радянських підпільників з числа місцевих, зокрема, Євдокію Мунько, Івана Шадринського, Степана Гниду, Ніну Пузько та інших, і після катувань їх розстріляли, у числі закатованих була й Марина Кирилівна Гризун з с. Мисайлівки. Перед смертю на стіні камери вона написала своєю кров'ю: «Мене, комсомолку Маринку Гризун, закатували німці 28 липня 1943 року. Товариші, помстіться. Ви переможете!». 18 вересня 1949 року у сквері імені Т. Г. Шевченка в Богуславі встановлено пам'ятник Марині Гризун. На пам'ятнику викарбувані слова, написані нею перед смертю. До чергового ювілею Ленінського комсомолу на сцені Київського академічного театру опери та балету імені Т. Г. Шевченка відбулася прем'єра балету «Поема про Марину» (композитор Борис Яровинський, балетмейстер Вахтанг Вронський).
26 січня 1944 року частинами 27-ї гвардійської танкової армії 1-го Українського фронту, якою командував генерал-майор [ru] від німецьких військ було звільнене передмістя Богуслава — Заросся. 4 лютого 1944 року 404-й окремий кулеметно-артилерійський батальйон ордена Олександра Невського і Червоної Зірки під командуванням гвардії майора Іраклія Арсенідзе розпочав наступ. Першими у місто увірвалися взводи лейтенантів П. С. Свитка, Пузаня, Махотіна та Григор'єва. Наступного дня радянські війська визволили Богуслав. У боях за місто загинуло 98 радянських солдат та офіцерів. Серед них командир дивізії 3. С. Ревенко, командир полку Ф. І. Тихонський, командир батальйону К. П. Косог, командир батареї Шурман та інші.
Під час окупації розстріляно близько 1000 громадян, більше 200 богуславців вивезено на примусові роботи до Німеччини, а на фронтах війни загинуло 1019 богуславців.
Повоєнний період
Після звільнення міста почалася відбудова зруйнованого під час війни господарства. Збитки міському господарству спричинені війною сягнули суми 479 млн крб. Повністю зруйновані були суконна фабрика, промислова артіль «Жаккардпрядсукно», хлібозавод, а також вщерть зруйновано три будинки культури, бібліотека, школи, медичні установи та понад 400 будинків.
У березні 1944 року відновили роботу райспоживспілка, маслозавод, райпром, комбінат, харчпромкомбінат, артіль інвалідів «Вперед», ощадкаса, заготзерно. Приймаються заходи щодо відновлення роботи суконної фабрики, промислової артілі «Жаккардпрядсукно», «Взутшкірпром», шкіл, лікарень, бібліотеки, будинку культури, кінотеатру, магазинів тощо.
В місті широко розгорнувся рух допомоги фронту. Засновником цього руху став колгоспник колгоспу імені XVII партз'їзду с. Медвин Федір Романович Митяй, який із власних заощаджень виділив 20 тисяч карбованців на побудову танкової колони «Колгоспник Богуславщини». Почин Федора Митяя наслідували робітники і службовці міста Богуслава та усього району. Так, працівники суконної фабрики внесли 6515 крб, працівники райкому партії та райвиконкому внесли 7 565 крб., працівники Київторгу 6750 крб., робітники промкомбінату 15 300 крб.
Упродовж 1944—1950 років Богуслав відбудований майже заново, проводилися роботи з його благоустрою. Розширено цехи суконної фабрики, реконструйовано завод з обробки будівельних матеріалів. 1945 року збудований дроботесний, масло-, плодоконсервний та хлібний заводи, а також створено артіль художніх виробів «Перемога». Відновили свою роботу заклади охорони здоров'я, освіти та культури. 23 лютого 1945 року відбулася XVI районна комсомольська конференція — перша конференція після звільнення міста.
1948 року в місті силами народної будови розпочато будівництво районного будинку культури, який закінчено і здано в експлуатацію до XXXII роковин Жовтневої революції. 1949 році збудовано новий міст через річку Рось, який був знищений під час відступу радянських військ у липні—серпні 1941 року.
1956 року артілі «Взутшкірпром», імені XX-річчя РСЧА та інші об'єдналися в артіль імені Жовтневої революції, що 1964 року реорганізована у Богуславський комбінат побутових послуг. Цього ж року на базі артілі «Більшовик», створили Богуславську меблеву фабрику, а на базі артілі «Перемога» — фабрику художніх виробів. 1961 року промартіль «Жаккардпрядсукно» увійшла до складу Богуславської державної суконної фабрики імені 1 Травня.
Розширилася енергетична база міста та району: у 1954—1955 роках введено в експлуатацію Богуславську та Дибинецьку ГЕС, загальною потужністю 1500 кВт. 1958 року електромережа району підключена до потужностей РЕУ «Київенерго», яку 1960 року виділили у самостійне господарство — Богуславську ГЕС. Богуславська ГЕС потужністю 1 120 кВт з річним виробництвом електроенергії у 7 млн кВт відтоді обслуговує споживачів електроенергії Богуславського та Миронівського районів. 1957 року запрацювала автобусна станція «Богуслав». Автобуси, таксомотори стали курсувати до Києва, Миронівки, а також до навколишніх сіл.
1962 року споруджено широкоекранний кінотеатр «Маяк». 1965 року за рахунок державних капіталовкладень збудовано зразкову типову середню школу на 960 місць.
Значних успіхів підприємства міста досягли під час [ru]. Значно розширили свої виробничі потужності такі підприємства як суконна державна фабрика імені 1 Травня, автопарк, маслозавод, кар'єроуправління, фабрика художніх виробів «Перемога». Ці підприємства з року в рік успішно виконують державні плани по випуску валової продукції. Фабрика художніх виробів «Перемога» план по випуску валової продукції у 1966 році виконала на 105,7 %. Відомі широкому загалу вироби у 1966 році на Всесвітній виставці в Брюсселі були відзначені Дипломом II ступеня та грошовою премією в сумі 500 крб., за освоєння ювілейних товарів та сувенірів. Того ж року колективом фабрики розроблено нові технічні показники в готових виробах ручного ткацтва. Розроблено 40 нових видів малюнків традиційного Богуславського орнаменту. Розроблена широка гама кольорів, що дало можливість ще розкрити цінність народного декоративного мистецтва. У 1966 році увесь асортимент ткацтва виготовлялася лише на експорт. Фабрика була учасником Всесвітньої виставки «Експо-67», що проходила у канадському Монреалі. Продукція фабрики неодноразово демонструвалася на міжнародних виставках у Брюсселі, Марселі, Токіо, Лондоні, Загребі, тощо.
Найбільше промислове підприємство в місті — це Державна суконна фабрика імені 1 Травня. У 1964—1965 роках на підприємстві освоєно масовий випуск нових видів продукції: хустки — «Веснянка», «Полянка», «Пушинка», чоловічі шарфи «Атлет» та інше.
Кар'єроуправління по розробці гранітних покладів щорічно видобувало близько 40000 м³ бутового каменю, 87000 м³ щебеню. Великі поклади граніту залягають навколо міста і його розробка проводиться лише відкритим способом. З граніту виготовляються облицювальні плити, сходи, бордюри, тумби, парапети, карнизи та інші будівельні матеріали. Богуславським гранітом у 1950—1960-х роках було облицьовано багато різних споруд, зокрема, будинки панорами «Оборона Севастополя 1854—1855 років», будівля МДУ, стадіони «Лужники» в Києві та багато інших. Крім граніту в Богуславі є великі поклади глини, з якої виготовляють гончарні вироби та будівельну цеглу, черепицю, тощо. Наприкінці 1960-х років став до ладу Богуславський цегельний завод, а також у місті діяли районне відділення «Сільгосптехніки» та пересувна механізована колона Міністерства сільського господарства УРСР, що обслуговувала колгоспи Богуславського району.
Значними темпами у Богуславі зростає кількість новобудов, як житлового, так і виробничого призначення. У 1968—1970 роках в місті здані в експлуатацію чотириповерховий адміністративний будинок у центрі міста, триповерхова будівля ДТСААФ, новий навчальний корпус Богуславської ЗОШ № 2, розрахований на 400 учнів, приміщення районної друкарні тощо.
У 1969/1970 навчальному році в Богуславі працювали 2 середні, восьмирічна та заочна середня школи, в яких навчалися 2050 учнів. З 1964 року діє музична школа-семирічка. У школах міста працює 137 вчителів, серед них С. О. Цвітков, Б. Я. Сквирська та заслужена вчителька УРСР Л. Н. Деньга, нагороджені орденом Леніна. Від 1 вересня 1966 року, згідно наказу Міністерства вищої та середньої спеціальної освіти УРСР № 215/2 від 31 серпня 1966 року, функціює Богуславське педагогічне училище, на той час — це була філія Ржищівського педагогічного училища, де навчається 510 учні. Діяв міжобласний навчально-виробничий комбінат (330 учнів), що готував спеціалістів сфери побутового обслуговування, з 1968 року — профтехучилище для підготовки майстрів будівельної справи (240 учнів).
На честь 50-ліття заснування Комуністичної партії України у липні 1968 року відкрито Богуславський історико-краєзнавчий музей. У місті діє районна організація товариства «Знання», а від 1968 року у місті працює районне відділення Українського товариства охорони пам'яток історії та культури.
Відновлення незалежності України
У вересні 1991 року над будівлею Богуславського райвиконкому та Міської ради піднято прапор незалежної України.
Економіка
Найбільші промислові підприємства Богуслава:
- ПАТ — виготовлення вовняних тканин. Потужність фабрики 2120 тисяч погонних метрів на рік. Від 2014 року входила в об'єднання підприємств «Ярослав» (Торгова марка «Ярослав»). Фабрика припинила своє існування наприкінці липня 2018 року;
- ВАТ «Завод „Муліт“», спеціалізується на виробництві високовольтних трансформаторів, магнітних блоків для збагачення залізної руди, котушок індуктивності та дроселів для електротехніки (вул. Окружна, 1);
- ВАТ «Камінь Богуславщини» — вироблення гранітних виробів;
- ВАТ «Богуславський кар'єр», продукцією якого є щебінь, бутовий камінь, гранітний відсів (подрібнена порода граніту фракцією до 5 мм);
- ВАТ «Богуславський маслозавод»;
- ВАТ «Богуславський консервний завод»;
- ВАТ «Богуславський завод продтоварів»;
- ДТ «Богуславський хлібозавод»;
- швейна фабрика «Рось»;
- ТОВ «Спецпромбудсервіс»;
- Богуславська ГЕС ДП «Київтеплоенерго», введена в експлуатацію у 1955 році та мала потужність 1200 кВт.
Крім того в місті діють 3 гранітних кар'єри, лісогосподарське підприємство, хлібоприймальне підприємство, інкубаторно-птахівниче підприємство, меблева фабрика, цегельний завод. Від 1960-х років на північ від Богуслава діяло спортивно-мисливське звірове господарство, площею 2117 га, а нині — мисливсько-спортивний клуб.
Культура
Освіта
- Державний професійно-технічний навчальний заклад «Богуславське вище професійне училище сфери послуг» заснований у 1967 році згідно наказів Міністерства побутового обслуговування населення УРСР № 43 від 29 грудня 1966 року та Київського обласного управління побутового обслуговування населення № 17 від 17 січня 1967 року на базі Богуславської вечірньої школи, як відомчий навчально-виробничий комбінат для підготовки робітничих кадрів сфери побутового обслуговування. Згідно наказу Міністерства побутового обслуговування населення УРСР в 1970 році навчально-виробничий комбінат набув статусу професійно-технічного училища. 2004 року училище пройшло державну атестаційну експертизу та наступного 2015 року було реорганізоване у ДПТНЗ «Богуславське вище професійне училище сфери послуг».
- Державний навчальний заклад «Богуславський центр професійно-технічної освіти», створений 1967 року, як СПТУ № 7, з метою забезпечення Богуславського району та сусідніх районів кваліфікованими робітниками сільськогосподарського і будівельного профілів. 1997 року СПТУ № 7 було реорганізовано у другий підрозділ СПТУ № 16. 2001 року на базі другого підрозділу ПТУ № 16 шляхом реорганізації навчального закладу — створено центр професійно-технічної освіти № 1. 1 жовтня 2001 року наказом Міністерства освіти і науки України № 561 від 30 липня 2001 року директором новоствореного навчального закладу призначено Барана М. П..
- Комунальний вищий навчальний заклад Київської обласної ради , створений 1966 року згідно наказу Міністерства вищої та середньої спеціальної освіти УРСР № 215/2 від 31 серпня 1966 року, як філія Ржищівського педагогічного училища. Наступного, 1967 року самостійний навчальний заклад — Богуславське педагогічне училище. 1994 року Постановою Кабінету Міністрів України училищу присвоєно ім'я класика української літератури Івана Семеновича Нечуя-Левицького. 1996 року наказом Міністерства освіти України «Про зміну статусу і назви вищого навчального закладу» училищу було надано статус коледжу. 2003 року Богуславський педагогічний коледж імені І. С. Нечуя-Левицького перейменовано у Богуславський гуманітарний коледж імені І. С. Нечуя-Левицького.
- Богуславська централізована бібліотечна система.
Музеї
21 травня 1918 року у місті Федір Миколайович Сингалевич відкрив музей. У музеї було три відділи, особливо багатим на експонати був воєнний відділ з представницькою колекцією зброї. У теперішній час у Богуславі функціонує Музей історії Богуславщини, що складається з декількох територіально відокремлених відділів — «музеїв», кожен з яких розповідає свою історію: про найдавніші часи, про мистецтво Богуславщини, про видатних людей, чий життєвий шлях був пов'язаний з Богуславом:
- Музей історії Богуславщини (вул. Шевченка, 38);
- (вул. Шевченка, 35);
- Меморіальний музей-садиба Івана Сошенка (вул. Зозулі, 1);
- Меморіальний музей-садиба Марка Вовчка (вул. Марка Вовчка, 15)
Спорт У місті діє спортивна школа та стадіон, декілька спортивних залів і майданчиків.
- Універсальний навчально-тренувальний центр зимових видів спорту «Льодограй», відкрився 6 листопада 2014 року. Центр призначений в першу чергу для тренувань юних хокеїстів та фігуристів з сусідніх районів Київської області та інших областей України.
Медіа
- «БогуславFM» — комерційна, музично-інформаційна радіостанція (частота мовлення — 97,7 МГц). Перший вихід в ефір відбувся 3 березня 2018 року.
- «Вісті Богуславщини» — богуславська районна газета.
Туризм Також у місті є два готелі. Поблизу міста розташовані рекреаційні бази та санаторії.
Пам'ятки, визначні місця
Пам'ятки природи
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN4THpNeUxUSXdOaTAxTURBeFh5VkVNQ1U1TVNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNU1U0TXlWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNU5sOGxSREFsUWpNbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJERWxPVFlsUkRFbE9ESWxSREFsUWpndWFuQm5Mekl5TUhCNExUTXlMVEl3TmkwMU1EQXhYeVZFTUNVNU1TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTVNVNE15VkVNU1U0TVNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVObDhsUkRBbFFqTWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREVsT1RZbFJERWxPRElsUkRBbFFqZ3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhpTDBKdlozVnpiR0YyWHpJd01qQmZNUzVxY0djdk1qSXdjSGd0UW05bmRYTnNZWFpmTWpBeU1GOHhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Відслонення богуславських гранітів — геологічна пам'ятка природи місцевого значення. Розташована на території Богуславського району Київської області, у місті Богуслав у межах регіонального ландшафтного парку «Богуславль», площею 4 га. Створена рішенням 16 сесії XXI скликання від 10 березня 1994 року. Перебуває у підпорядкуванні Богуславської міської ради.
Архітектура
- Свято-Троїцька церква є історико-архітектурною пам'яткою національного значення. Будівництво храму було розпочато Олександрою Браницькою. Основні будівельні роботи були завершені 1861 року.
- Свято-Миколаївський чоловічий монастир веде початок своєї історії від другої половини XVI століття.
- Храм Покрова Пресвятої Богородиці був освячений 12 жовтня 2015 року Святійшим Патріархом Київським і всієї Руси-України Філаретом.
- Поза межами історичного центру Богуслава, при вулиці Шевченка, 68, розташований маловідомий храм Київщини — костел Святого Владислава, який є нині парафіяльним храмом римо-католицької парафії Зіслання Святого Духа. Храм збудовано у 1819—1825 роках. Костел було закрито 1927 року. 2008 року місцевими римо-католиками розпочалися роботи з відновлення костелу. У жовтні 2009 року було зареєстровано римо-католицьку громаду міста Богуслава. І вже за кілька днів власник будівлі дозволив правити Службу Божу у приміщенні костелу. У жовтні 2012 року відбулося урочисте перенесення в храм фіґури Діви Марії з каплички при колишній плебанії, а 19 травня 2013 року освячено хрест, встановлений на костелі. У червні 2014 року приміщення колишнього костелу офіційно повернули вірянам. Нині святиня потребує капітального ремонту. У майбутньому планується повернути костелу його первісний вигляд.
- У середмісті збереглося близько двадцяти одно- та двоповерхових будівель кінця XIX—початку XX століть, більшість із яких мають на фасадах дати спорудження. Здебільшого це громадські будівлі або споруди, що належали в минулому євреям-підприємцям.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Wmk5bU9TOGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREVsT0RNbFJERWxPREVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpBbFJEQWxRaklsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkRKVEkzSlVReEpUaEdKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVReEpUZzJKVVF4SlRoR0xtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREVsT0RNbFJERWxPREVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpBbFJEQWxRaklsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkRKVEkzSlVReEpUaEdKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVReEpUZzJKVVF4SlRoR0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
- Хедер або так звана «Кам'яниця» — вважається найдавнішою будівлею Богуслава. Ця масивна будівля, зведена 1726 року для потреб єврейської громади Богуслава, а саме у ній містилася єврейська релігійна початкова школа — хедер, після Жовтневого перевороту 1917 року — клуб для глухонімих, під час другої світової війни — в'язниця гестапо і вже по війні у кам'яниці відкрився музей комсомольської слави. 22 серпня 2006 року тут відкрито .
- Будинок фабриканта Покраса, збудований 1887 року та має 2 поверхи, декоративні вежі по кутах, оригінальні ковані балкони. Нині цей будинок займає Богуславська міська рада.
Меморіали, пам'ятники
- Пам'ятник Марусі Богуславці встановлено на місці, де за переказами, стояла хата її батька-священика, у 1981 році, автор В. Богдановський.
- Пам'ятник Володимиру Леніну (демонтовано 2014 року, постамент вшановує героїв Небесної Сотні).
- Пам'ятник Ярославу Мудрому — засновнику міста Богуслава. Напис на пам'ятнику: «Син Великого князя Володимира — Хрестителя Русі», відкриття відбулося у 2012 році — під час святкування 980-ї річниці від дня заснування міста.
- Пам'ятник Марині Гризун.
- Пам'ятник Шолом-Алейхему.
- Пам'ятник загиблим воїнам-афганцям — уродженцям Богуславщини.
- Пам'ятник борцям за революцію 1917—1920 років.
- Пам'ятник жертвам Голодомору 1932—1933 років.
- Пам'ятник радянським воїнам-танкістам, захисникам м. Богуслава у серпні 1941 року.
- Пам'ятник радянським воїнам, які загинули при визволенні міста від німецько-фашистських загарбників. Надпис на пам'ятнику: «Хто за свободу вийшов проти смерті, тому немає смерті на землі».
- Пам'ятник загиблим уродженцям Богуславщини, які загинули під час німецько-радянської війни 1941—1945 років.
- Пам'ятник Іванові Сошенку (скульптор Іда Копайгоренко, архітектор Вольдемар Богдановський, відкриття — 12 червня 1982 року).
- Пам'ятний знак жертвам Чорнобильської катастрофи, відкриття відбулося 2006 року.
- Пам'ятний знак богуславському полковнику Самійлові Самусю.
- Пам'ятний знак Алімпію Галику, відкриття відбулося 2008 року.
- Пам'ятний знак воїнам Армії УНР.
- Погруддя Марка Вовчка (скульптор Т. Братерський), відкриття відбулося 10 серпня 1985 року.
- Погруддя Тараса Шевченка (скульптор Т. Братерський), відкриття відбулося у березні 1989 року.
- Погруддя Івана Нечуя-Левицького, встановлено 1989 року на території , а його ім'я 1994 року присвоєне цьому навчальному закладу.
- Меморіальна таблиця пам'яті активного учасника Євромайдану, учасника російсько-української війни 2014—2015 років — Павла Пушняка відкрита у жовтні 2014 року на фасаді богуславської ЗОШ № 2.
Відомі люди
«То була перша моя зустріч з великим містом з церквами і різним-різним людом, що зібрався на величезну торговицю. А ще дивувався я баржі, на якій ми, сидячи з батьком на возі, переправлялись на другу сторону Росі»
Митці, які народились або мешкали в Богуславі
- Безсмертна Ольга (1983) — українська оперна співачка, сопрано, солістка Віденської державної опери з січня 2012 року.
- Галик Алімпій (1685—1763) — український живописець та гравер, ієромонах.
- Ельберт Віктор Давидович (1927—2006) — український живописець.
- Марко Вовчок (1833—1907) — українська письменниця, перекладачка.
- — історик.
- Каневський Борис Михайлович — український і російський кінорежисер.
- Кошиць Олександр Антонович (1875—1944) — український хоровий диригент, композитор, етнограф та письменник-мемуарист.
- Лагодюк Неоніла Григорівна — український джазовий композитор, піаніст, педагог. Заслужений діяч мистецтв України.
- Левицький Федір Петрович (близько 1850—1899) — український співак (бас). Народився в Богуславі.
- Нетикса Адольф (Іоанн) Адольфович — український архітектор, громадський діяч, редактор, один із майстрів стилю модерн.
- Нечуй-Левицький Іван Семенович (1838—1918) — український прозаїк, перекладач, письменник.
- Оверчук Анатолій Федорович — скульптор, член Союзу художників СРСР.
- Ротенштейн Анатолій Олександрович — театральний режисер, заслужений діяч мистецтв УРСР.
- Сенгалевич Федір Миколайович — лікар, етнограф та громадський діяч.
- Сошенко Іван Максимович — український художник, один з найближчих друзів Тараса Шевченка, брав активну участь у його визволенні з кріпацтва.
- Соня Тучинська (1902—1987) — єврейська поетеса. Її вірші увійшли в антологію «Єврейські поетеси», видану в Чикаго у 1928 році.
- Файнзильберг Міндль Аронівна (дівоче прізвище Котлова, 1868—1922) — народилася у Богуславі Київської губернії. Між 1893 та 1895 роками переїхала до Одеси. Мати відомого радянського письменника, гумориста, фейлетоніста Іллі Ільфа.
- Чередніченко Надія Іларіонівна — радянська та російська актриса театру та кіно, заслужена артистка РРФСР.
- Шолом-Алейхем — єрейський письменник, мешкав з 1877 по 1880.
Учасники визвольних рухів
- Маруся Богуславка — легендарна українська героїня XVI — XVII століть, доля якої схожа на історію Роксолани — Насті Лісовської. Стала прототипом головної героїні однойменної п'єси М. Старицького «Маруся Богуславка».
- Самійло Самусь — військовий діяч, колонізатор Правобережної України кінця XVII — початку XVIII століття, полковник вінницький, корсунський та богуславський, наказний гетьман, один з керівників повстання Семена Палія — гетьман Правобережної України.
- Григорій Федорович Ткаченко-Петренко (1882—1909) — один з керівників Горлівського збройного повстання 1905 року.
- Павло Пушняк (1978—2014) — старший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- Ручка Сергій Іванович (1981—2017) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Політики
- Геннадій Кривошея (нар. 1977) — український політик, депутат Верховної Ради України VIII скликання.
- Герман Толл — член Палати представників Конгресу США від штату Пенсильванія у 1959—1967 роках. Народився у Богуславі, а у 1910 році разом з сім'єю емігрував до США.
Спортсмени
- Олександра Тимошенко — українська гімнастка, олімпійська чемпіонка.
- (1954—5 лютого 2016) — український борець, майстер спорту з вільної і греко-римської боротьби, чемпіон України, переможець міжнародних змагань, член Олімпійського спортивного комітету.
Науковці, освітяни
- Валентин Габ — український економіст.
- Анатолій Гальчинський — український економіст, ліберал, доктор економічних наук, професор Київського національного університету імені Т. Г. Шевченка.
- Натан Голденберг (1911, Богуслав — 1995, Лондон, Велика Британія) — британський хімік єврейського походження, Офіцер Ордену Британської Імперії, член Королівського хімічного товариства. 1948 року Голденберг був призначений на посаду головного харчового технолога магазину «Marks & Spencer» у Лондоні. На цій посаді він змінив британську харчову промисловість, встановивши високі стандарти якості, гігієни, пакування та транспорту. Також вбачав введення самообслуговування у продовольчих магазинах, тим самим зменшуючи торгові площі «Marks & Spencer», а відповідно, зменшуючи час очікування у чергах. Завдяки цій роботі він отримав почесне звання Офіцера Ордену Британської Імперії.
- Петро Коломієць — український бібліотекознавець.
- Борис Левченко — український археолог, заслужений працівник культури УРСР, директор Музею історії Богуславщини.
- Ігор Лікарчук — український освітній діяч, колишній директор Українського центру оцінювання якості освіти.
- Володимир Матвієнко — український економіко-географ, кандидат географічних наук, доцент Київського національного університету ім. Т. Г. Шевченка.
- (нар. 1928) — доктор фізико-математичних наук, професор, спеціаліст з математичного аналізу.
- Світлана Цимбалюк — доктор економічних наук, професор, декан факультету управління персоналом, соціології та психології Київського національного економічного університету імені В. Гетьмана.
Богуславські старости
- Себастьян Собеський (бл. 1552—1614) — староста росицький, молодший брат Марека.
- Зигмунт Денгофф — сокальський, богуславський, звенигородський староста.
- Станіслав Кароль Яблоновський (пом. 1702).
Почесні громадяни міста Богуслав
- Лемпа Анатолій Іванович — вчитель Богуславської спеціалізованої ЗОШ № 1. Почесне звання присвоєно 26 листопада 2018 року рішенням 51-ї сесії Богуславської міської ради VII скликання.
Галерея
-
-
-
-
- Будинок (вул. Шевченка, 37)
- Будинок (вул. Шевченка, 24)
- Будівля музею історії Богуславщини (вул. Шевченка, 36)
- Колишній будинок купця Покраса (вул. Шевченка, 40; тепер — Богуславська міська рада)
- Будинок (вул. Шевченка, 31)
- Свято-Миколаївський чоловічий монастир (вул. Озерна, 35)
- Житловий будинок (вул. Шевченка, 13)
- Відслонення богуславських гранітів
- Відслонення богуславських гранітів
Примітки
- Географический энциклопедический словарь, 1989, с. 73.
- Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2022 року (PDF). ukrstat.gov.ua. Державна служба статистики України. (PDF) оригіналу за 29 березня 2023. Процитовано 1 квітня 2023.
- Знайти поштовий індекс. ukrposhta.ua. Укрпошта. оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 30 вересня 2021.
- Прогноз погоди в м. Богуслав. weather.in.ua. Погода в Україні. оригіналу за 22 червня 2020. Процитовано 20 червня 2020.
- Малі міста України стають побратимами. ar25.org. Народний оглядач. 1 листопада 2017. оригіналу за 25 вересня 2017. Процитовано 20 червня 2020.
- Відстані від міста Богуслав. della.com.ua. оригіналу за 28 жовтня 2021. Процитовано 3 вересня 2023.
- Міський голова. boguslavska-gromada.gov.ua. Богуславська міська рада. оригіналу за 19 січня 2021. Процитовано 24 лютого 2021.
- Богуслав. maps.visicom.ua. Візіком. оригіналу за 22 квітня 2019. Процитовано 20 червня 2020.
- ІМСУ, 1971, с. 150.
- Гуслистий, 1941, с. 54—58.
- Гуслистий, 1941, с. 58—69.
- Гуслистий, 1941, с. 144—147.
- Гуслистий, 1941, с. 150—155.
- . ukrainians-world.org.ua. Архів оригіналу за 27 вересня 2013. Процитовано 7 липня 2013.
- Павел Алеппский (архидиакон). Путешествие антиохийскаго патриарха Макария в Россию в половине XVII века. Описанное его сыном архидиаконом Павлом Аллепским (по рукописи Моск. Гл. Архива М-ва Иностранных Дел) (в 2 вып.). Вып. 2. От Днестра до Москвы / Павел Алеппский; пер. с арабского Муркоса Г. — Москва : Унив. тип, 1897. — 202 с. (рос.)
- Універсали Богдана Хмельницького, 1998, с. 168—169.
- Універсали Богдана Хмельницького, 1998, с. 185—186.
- Чухліб Т. (24 липня 2004). «Козацький король» Ян III Собеський. incognita.day.kyiv.ua. День. оригіналу за 9 серпня 2020. Процитовано 21 липня 2020.
- УДЕ, 2004.
- ІМСУ, 1971, с. 151.
- Міста і села України. Київщина, 2011, с. 147.
- По землі Київській, 1963, с. 223.
- ІМСУ, 1971, с. 152.
- Міста і села України. Київщина, 2011, с. 148.
- ІМСУ, 1971, с. 153.
- Отмена крепостного права на Украине: сборник документов и материалов. — Львів : Академия наук Украинской ССР, 1961. — С. 354—355. (рос.)
- ІМСУ, 1971, с. 154.
- Богуслав (еврейская община). ejwiki.org (рос.). 12 липня 2014. оригіналу за 13 вересня 2019. Процитовано 21 липня 2020.
- Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-79. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- Города России / Центр. стат. ком. МВД. — СПб: Типо-лит. Ныркина, 1906—1914. — Т. 1: Города России в 1904 году. — С. 564—565. (рос.)
- Памятная книжка Кіевскаго учебнаго округа на 1898 годъ. Часть І. Кіевская губернія. — Кіевъ, 1899. — С. 125. (рос.)
- ІМСУ, 1971, с. 155.
- 1917 год на Киевщине: хроника событий / сост.: А. Иргизов и др.; под ред. В. Манилова; Отд. Киев. окрпаркома по изучению истории КП(б)У и Окт. рев на Украине. Истпарт. — Киев : Гос. изд-во Украины, 1928. — С. 135. (рос.)
- ІМСУ, 1971, с. 156.
- Архів ІМЕЛ, фонд 1, опис 5-1, справа 154, арк. 236.
- ІМСУ, 1971, с. 157.
- ІМСУ, 1971, с. 158.
- Національна Книга пам'яті жертв Голодомору 1932–1933 pp. в Україні. Київська область, 2008, с. 132.
- Бачинський П. Голодний рік на Київщині // Київська правда — 1993. — 6 лютого.
- Реабілітовані історією. Київська область… — С. 124—152, С. 558—594.
- ІМСУ, 1971, с. 158—159.
- Партизанський та підпільний рух на Канівщині. kaniv.net. оригіналу за 27 лютого 2017. Процитовано 29 червня 2020.
- ІМСУ, 1971, с. 159.
- ІМСУ, 1971, с. 160.
- Вони захищали Вітчизну свою: Арсенідзе Іраклій Теофілович. dikvik2009.ucoz.net. 4 червня 2010. оригіналу за 27 січня 2020. Процитовано 29 червня 2020.
- ІМСУ, 1971, с. 161.
- ІМСУ, 1971, с. 162.
- ІМСУ, 1971, с. 163.
- . Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 14 липня 2015.
- С. І. Боковий // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ, Коорд. бюро Енцикл. Сучас. України НАН України. — К. : Поліграфкнига, 2004. — Т. 3 : Біо — Бя. — 695 с. — .
- Інформація про ПАТ «Богуславська суконна фабрика». youcontrol.com.ua. оригіналу за 3 жовтня 2021. Процитовано 3 жовтня 2021.
- Історія електрифікації Корсунщини почалась із будівництва ГЕС на Росі (Фото). dzvin.media. Медіагрупа «Нова молодь Черкащини» — «Дзвін». 13 січня 2020. Процитовано 3 серпня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - По землі Київській, 1963, с. 229.
- Офіційна сторінка ДПТНЗ «Богуславське ВПУ сфери послуг». boguslav-vpusp.net.ua. оригіналу за 29 червня 2020. Процитовано 22 червня 2020.
- Офіційна сторінка ДНЗ «Богуславський ЦПТО». bohuslav-cpto1.edukit.kiev.ua. оригіналу за 29 червня 2020. Процитовано 22 червня 2020.
- Офіційна сторінка КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж імені І. С. Нечуя-Левицького». bgc.in.ua. оригіналу за 15 серпня 2020. Процитовано 22 червня 2020.
- Збереження пам'яток воєнної історії в Україні і за кордоном в 20-ті роки ХХ ст. [ 13 грудня 2016 у Wayback Machine.] / Г. Денисенко // Краєзнавство. — 2008. — № 1—4. — С. 153—166.
- Музей історії Богуславщини. boguslavmuseum.at.ua. оригіналу за 11 квітня 2021. Процитовано 20 червня 2020.
- У Богуславі відкрився Центр зимових видів спорту. boguslavmuseum.at.ua. УНІАН. 7 листопада 2014. оригіналу за 30 жовтня 2018. Процитовано 20 червня 2020.
- Радіостанція «БогуславFM». boguslav.media. оригіналу за 11 серпня 2020. Процитовано 20 червня 2020.
- Богуславська районна газета «Вісті Богуславщини». boguslav-rda.gov.ua. Богуславська РДА. оригіналу за 11 травня 2019. Процитовано 24 березня 2020.
- Троїцька церква, Богуслав. ua.igotoworld.com. оригіналу за 19 липня 2019. Процитовано 20 червня 2020.
- Святійший Патріарх Філарет освятив Покровський храм міста Богуслава. youtube.com. Процитовано 20 червня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Олекса Київський (26 січня 2015). Старовинні католицькі храми Києва та Київщини. oleksa-kyivsky.livejournal.com. оригіналу за 8 квітня 2019. Процитовано 20 червня 2020.
- Олекса Київський. . oleksa-kyivsky.livejournal.com. Архів оригіналу за 23 серпня 2018. Процитовано 20 травня 2017.
- Олекса Київський. . oleksa-kyivsky.livejournal.com. Архів оригіналу за 2 травня 2011. Процитовано 24 червня 2010.
- Ткаченко-Петренко — смерть страшить меня не может. enakievets.info (рос.). 21 лютого 2010. оригіналу за 1 листопада 2019. Процитовано 20 червня 2020.
- Обласна конференція «Олімпійський рух — це рух здорового способу життя». bgc.in.ua. Богуславський гуманітарний коледж імені І. С. Нечуя-Левицького. 13 листопада 2015. оригіналу за 18 вересня 2020. Процитовано 20 червня 2020.
- . ukrwrestling.com. 13 листопада 2015. Архів оригіналу за 29 серпня 2016. Процитовано 26 червня 2016.
- M&S Careers: Food, glorious food. careers.marksandspencer.com (англ.). M&S Careers. 1 грудня 2015. оригіналу за 25 жовтня 2020. Процитовано 30 серпня 2020.
- Marks in time. marksintime.marksandspencer.com (англ.). M&S Careers. оригіналу за 18 вересня 2020. Процитовано 30 серпня 2020.
- Богуслав. jukraine.org. 13 листопада 2015. Архів оригіналу за 12 липня 2014. Процитовано 12 липня 2014.
- . mariusz.eu.pn (пол.). Архів оригіналу за 21 жовтня 2013. Процитовано 30 вересня 2021.
- . mariusz.eu.pn (пол.). Архів оригіналу за 13 квітня 2011. Процитовано 30 вересня 2021.
- . mariusz.eu.pn (пол.). Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 30 вересня 2021.
Джерела та література
- Богуслав. Історія і сучасність: нариси / О. Салій. — Київ : Ярославів Вал, 2010. — 320 с. — .
- Богуславський район // Національна Книга пам'яті жертв Голодомору 1932–1933 pp. в Україні. Київська область / Упорядн. Гай А. І.; Гол. ред. кол. Ульянченко В. І.; Ред. кол.: Бутник В. Г., Гай А. І. (кер. ред.-вид. групи), Даниленко В. П., Єрема P. M. (заст. гол. ред. кол.), Захарченко П. П., Кондрук В. П., Романчишин В. Г., Український інститут національної пам'яті; Київська обласна державна адміністрація. — Біла Церква : Буква, 2008. — С. 131—183. — .
- Богуславщина — частина Поросся у княжу добу (XI—XIII ст.): До питання про час заснування Богуслава / Л. І. Ніколенко, Хвінгія Дж. К.; Центр пам'яткознавства Національної академії наук України і Українського товариства охорони пам'яток історії та культури. — Київ : Задруга, 2012. — 84 с. — .
- Універсали Богдана Хмельницького. 1648—1657 / Національна академія наук України, Інститут історії України; упоряд. І. Крип'якевич, І. Бутич; ред. кол. В. Смолій та ін. — Київ : Альтернативи, 1998. — 383 с. — (1: Універсали українських гетьманів) — .
- По землі Київській: путівник-довідник / Батушан О. Д., Сікорський М. І., Чепурний І. Ф. — Київ : Київське обласне книжково-газетне видавництво, 1963. — 380 с.
- Киевская область // Украинская Советская Социалистическая республика: энциклопедический справочник / главная редакционная коллегия, Бабий Б. М., Бабичев Ф. С. (главный редактор УСЭ, председатель редколлегия) и др. — Киев : Главная редакция Украинской Советской энциклопедии, 1987. — С. 445—447. (рос.)
- Каневский уезд // Сказания о населенных местностях Киевской губернии или статистические, исторические и церковные заметки обо всех деревнях, селах, местечках и огородах, у пределах губернии находящихся / Л. Похилевич. — Біла Церква : видавець Пшонківський О, 2005. — С. 436—439. — ISBN 966-8545-15-Х. (рос.)
- Л. Г. Козловська, Я. А. Куриленко. Богуслав // Історія міст і сіл Української РСР: в 26 т. Київська область / Ред. кол. тома: Рудич Ф. М. (гол. редкол.), Бакуменко П. І., Бачинський П. П., Борщ Ю. Ф., Гуслистий К. Г., Кононенко В. І., Корольов Б. І. (заст. гол. редкол.), Майстренко А. А. (відп. секр. редкол.), Макаренко Г. К., Марченко М. I., Панін Я. Г., Петренко М. 3., Пшеничний Г. С., Саженюк С. Н., Сергієнко Г. Я., Слабєєв I. С., Тихолаз Г. А., Шевченко Ф. П., Шморгун П. М. АН УРСР. Інститут історії. — Київ : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1971. — С. 149—163.
- Ніколенко І. Богуславщина: Нариси з історії краю. — Богуслав : МПП «Квадрат», 1994. — 112 с.
- Вирський Д. С. Богуслав // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 320—321. — .
- Спогади Матійка О. М. // 33-й: голод: Народна Книга-Меморіал / Упоряд.: Л. Б. Коваленко, В. А. Маняк. — Київ : Радянський письменник, 1991. — С. 274—277. — .
- Богуславський район // Реабілітовані історією. Київська область. Книга друга / В. П. Кондрук (голова), О. П. Реєнт (заступник голови), І. X. Чистик (відповідальний секретар), С. І. Білокінь. — Київ : Основа, 2007. — С. 124—152. — .
- І. М. Ніколенко. Богуслав // Міста і села України. Київщина: історико-краєзнавчі нариси / В. Болгов, А. Присяжнюк. — Київ, 2011. — Т. 1. — С. 147—148.
- Костянтин Буркут Містечко над Россю. Одноденна подорож до Богуслава [ 28 квітня 2022 у Wayback Machine.] // Світогляд: Науково-популярний журнал. — 2021. — № 6. — С. 64—65. — ISSN 1819-7329.
- Гуслистий К. Нариси з історії України. Вип. 3: Визвольна боротьба українського народу проти шляхетської Польщі в другій половині XVI і в першій половині XVII ст. (60-ті роки XVI—30-і роки XVII ст.) / Інститут історії України АН УРСР; Відп. ред. С. М. Бєлоусов. — Київ : АН УРСР, 1941. — 188 с.
- Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т / Київський національний університет імені Тараса Шевченка, Інститут міжнародних відносин; редкол.: Л. В. Губерський (голова) та ін. — Київ : Знання України, 2004. — Т. 1. — 760 с. — .
- Географический энциклопедический словарь: Географические названия / Глав. редкол.: Трёшников А. Ф. (глава) и др. — Москва : Советская энциклопедия, 1989. — 592 с. — -6. (рос.)
- Bohusław // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1880. — Т. I. — S. 288—291. (пол.)
Посилання
- Київська область у складі УРСР: Богуслав [ 18 березня 2013 у Wayback Machine.]
- Богуслав [ 8 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- Топографічна мапа м. Богуслав [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Богуславль [ 21 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- . cdiak.archives.gov.ua. ЦДІАК України. Архів оригіналу за 14 серпня 2019. Процитовано 19 червня 2022.
- Boguslav, Ukraine (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Boguslav znachennya Bogusla v misto v Ukrayini v Obuhivskomu rajoni Kiyivskoyi oblasti Roztashovane na oboh beregah richki Ros sho dilit misto navpil BoguslavGerb Boguslava Prapor BoguslavaVid na Boguslav z pravogo berega r RosOsnovni daniKrayina UkrayinaOblast Kiyivska oblastRajon Obuhivskij rajonGromada Boguslavska miska gromadaKod KATOTTG UA32120010000062762Zasnovane 1032Magdeburzke pravo 1620Status mista z 1938 rokuNaselennya 15 789 01 01 2022 Plosha 15 9 km Poshtovi indeksi 09701Telefonnij kod 380 4561Koordinati 49 32 48 pn sh 30 52 22 sh d 49 54667 pn sh 30 87278 sh d 49 54667 30 87278 Koordinati 49 32 48 pn sh 30 52 22 sh d 49 54667 pn sh 30 87278 sh d 49 54667 30 87278Visota nad rivnem morya 148 mVodojma r RosNazva meshkanciv bogusla vec bogusla vka bogusla vciMista pobratimi Gliboka Skole Slov yanskDen mista druga subota veresnyaVidstanNajblizhcha zaliznichna stanciya MironivkaDo stanciyi 20 kmDo obl resp centru fizichna 120 km zalizniceyu 124 km avtoshlyahami 120 kmDo Kiyeva fizichna 120 km zalizniceyu 124 km avtoshlyahami 120 kmMiska vladaAdresa 09700 Kiyivska obl Obuhivskij r n m Boguslav vul Ivana Franka 4Vebstorinka Boguslavska miska gromadaMiskij golova Homenko Vitalij MikolajovichBoguslav u Vikishovishi KartaBoguslavBoguslavNazvaVariantiv pohodzhennya nazvi mista isnuye dekilka geografichnij ta istorichnij U pershomu stverdzhuyetsya sho misto otrimalo svoyu nazvu vid richki Boguslavki sho vpadaye v richku Ros Za inshoyu versiyeyu pislya togo yak buv vidbitij nabig kochovikiv na pivdenni kordoni Kiyivskoyi Rusi vsi proslavlyali knyazya Yaroslava Mudrogo U vidpovid knyaz vimoviv Bogu slava i nakazav zbuduvati u girli todi she povnovodnoyi richki Boguslavki misto fortecyu yake bulo nazvane Boguslavlem Urbanonimi U Boguslavi narahovuyetsya ponad 140 vulic u tomu chisli 36 provulkiv ta 1 skver Dokladnishe Vulici BoguslavaNaselennyaNacionalnij sklad Rozpodil naselennya za nacionalnim skladom za danimi perepisu 2001 roku Nacionalnij sklad m Boguslav 2001 Nacionalnist Vidsotokukrayinci 95 20 rosiyani 3 83 bilorusi 0 30 yevreyi 0 21 Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Movnij sklad m Boguslav 2001 Mova Vidsotokukrayinska 96 20 rosijska 3 53 Zmini naselennyaRik Naselennya Zmina2001 17 135 2020 16 190 5 5 2022 15 789 2 5 IstoriyaRichka Ros u BoguslaviArheologiya ta davnya istoriya Na teritoriyi suchasnogo mista viyavleno kilka arheologichnih pam yatok yaki vkazuyut na zaselennya ciyeyi teritoriyi do zasnuvannya Boguslava yak mista Davnoruskij period Zasnuvannya mista Boguslavl doslidniki pov yazuyut z budivnictvom u 1032 roci Kiyivskim knyazem Yaroslavom Mudrim gradiv po richci Ros Pro ce jdetsya u korotkomu povidomlenni u Ipatiyivskomu litopisi prote bez nazivannya konkretnih naselenih punktiv Persha zgadka pro Boguslavl mistitsya v tomu zh litopisi pid 1195 rokom koli vin razom z mistami Torcheskom Korsunem ta Kanevom vhodiv do dobre ukriplenoyi oboronnoyi liniyi sho piznishe buli peredani kiyivskim knyazem Ryurikom Volodimiro Suzdalskomu knyazevi Vsevolodu Yurijovichu Velike Gnizdo 1240 roku Boguslav buv zrujnovanij mongolo tatarskimi vijskami Litovskij period U seredini XIV stolittya perevazhna bilshist ukrayinskih zemel potrapila pid vpliv Velikogo knyazivstva Litovskogo Pershoyu 1340 roku stala Volin a na galicko volinskij prestol bulo postavleno Lyubarta sina velikogo litovskogo knyazya Gedimina Nastupnij litovskij knyaz Olgerd u 1355 1356 rokah vidvoyuvav zemli Chernigovo Sivershini u mongoliv Vin vdalo skoristavsya z rozroblenosti Ordi i u 1362 roci zavdav porazki vijskam troh tatarskih plemen u bitvi na richci Sini Vodi Todi zh Kiyivske knyazivstvo razom z Boguslavom yak i inshi knyazivstva Rusi dobrovilno priyednalisya do Velikogo knyazivstva Litovskogo Ukrayinske naselennya ne chinilo oporu Litvi tomu sho litovski knyazi nesli vizvolennya z pid ordinskogo gnitu ne porushuvali vnutrishnogo ustroyu ruskih zemel yih devizom bulo Mi starogo ne chipayemo a novogo ne zaprovadzhuyemo sho cilkom vlashtovuvalo misceve naselennya Navpaki ruski zemli yaki perebuvali na vishomu rivni suspilno politichnogo kulturnogo rozvitku spravili vpliv na Litvu ruska mova stala u derzhavi oficijnoyu trivalij chas tam sudochinstvo provadilosya na osnovi Ruskoyi pravdi ruskij administrativnij ustrij tosho Ne vipadkovo ce nove derzhavne utvorennya nazivali Litovsko Ruskim knyazivstvom U 1360 1390 h rokah udilnij knyaz Volodimir Olgerdovich spriyav vidnovlennyu politichnogo zhittya v Kiyivskomu knyazivstvi U 1385 roci Polske korolivstvo j Velike knyazivstvo Litovske uklali ugodu pro dinastichnij soyuz dvoh derzhav Krevsku uniyu za yakim velikij knyaz litovskij Vladislavom Yagajlo zobov yazuvavsya na vichni chasi priluchiti svoyi zemli litovski j ruski do koroni Polskoyi perevesti Velike knyazivstvo Litovske na katolictvo i stati korolem yedinoyi polsko litovskoyi derzhavi Krevska uniya privela do faktichnoyi likvidaciyi Litvi yak derzhavi Velikij litovskij knyaz Vitovt namagavsya zberegti okremishnist Velikogo knyazivstva Litovskogo vid Polshi Na pochatku XV stolittya zdijsnyuyuchi politiku centralizaciyi Vitovt likviduvav udilni knyazivstva na ukrayinskih zemlyah Volinske Kiyivske ta inshih usunuv vid vladi knyaziv ta priznachiv svoyih namisnikiv U 1430 1431 rokah vidbulosya povstannya litovskih knyaziv proti polskogo panuvannya pid chas yakogo utvorilosya Velike knyazivstvo Ruske Unaslidok porazki litovsko ruskogo vijska 1435 roku Velike knyazivstvo Litovske faktichno pripinilo svoye isnuvannya Polskij korol Kazimir IV Yagellonchik poboyuyuchis novogo povstannya timchasovo vidnoviv Kiyivske ta Volinske udilni knyazivstva Odnak pislya smerti Velikogo knyazya Litovskogo Svidrigajla vin ostatochno likviduvav udilni knyazivstva peretvorivshi yih na Volinske 1452 rik ta Kiyivske 1471 rik voyevodstva Pid Richchyu Pospolitoyu Pislya Lyublinskoyi uniyi 1569 roku Kiyivshina uvijshla do skladu Rechi Pospolitoyi Z metoyu kolonizaciyi ukrayinskih zemel i zmicnennya pivdennih kordoniv Rechi Pospolitoyi polskij uryad vzhiv ryad zahodiv dlya peretvorennya Boguslava na dobre ukriplenu fortecyu U 1591 roci korol Sigizmund III Vaza viddav misto u volodinnya volinskomu voyevodi Yanushu Ostrozkomu i dozvoliv jogo zaselyati Mistu buli nadani privileyi naselennya zvilnyalosya na 29 rokiv vid usyakih podatkiv i poboriv u nomu zh takozh dozvolyalosya provoditi torgi odin raz na tizhden i yarmarki dvichi na rik Z cogo chasu Boguslav stav centrom starostva U 1620 roci vin oderzhav magdeburzke pravo i gerb Na toj chas u mistechku bulo 115 dvoriv 15 shinkiv 4 vodyani mlini zamok ta dvi potashni budi Naselennya Boguslava bralo uchast u povstanni pid provodom Krishtofa Kosinskogo 1591 1593 rokiv Severina Nalivajka i Grigoriya Lobodi 1594 1596 rokiv Pavla Pavlyuka i Karpa Skidana 1637 Dmitra Guni i Yakova Ostryanina 1638 Doba Hmelnichchini 6 travnya 1648 roku u bitvi pid Zhovtimi Vodami bulo rozgromlene vijsko yakim komanduvav sin koronnogo getmana Mikolaya Potockogo Stefan Pislya cogo rozgromu osnovni sili polskogo vijska pochali svij vidstup na zahid I vzhe v nich z 15 na 16 travnya 1648 roku koronnij getman Rechi Pospolitoyi Mikolaj Potockij nakazav svoyim vijskam virushati u bik Boguslava 16 travnya 1648 roku vidbulasya Korsunska bitva rezultatom yakoyi stalo znishennya osnovnoyi chastini polskogo vijska a koronnij getman Mikolaj Potockij razom z polnim koronnim getmanom Marcinom Kalinovskim ta reshta vcililogo polskogo vijska potrapili u polon zgodom Potockij vidanij Bogdanom Hmelnickim krimskomu hanovi Pislya dvoh rokiv vizvolenij za velikij vikup abi pomstitisya za zagibel sina Stefana i jogo vijska u Korsunskij bitvi nakazav zrujnuvati m Korsun Cih dvi znachnih peremogi Bogdana Hmelnickogo dali pevnij poshtovh dlya pochatku zagalnogo selyansko kozackogo povstannya yake piznishe pereroslo u nacionalno vizvolnu vijnu ukrayinskogo narodu proti Rechi Pospolitoyi Chiselna bilshist mishan Boguslava priyednalisya do kozacko selyanskih zagoniv getmana Hmelnickogo ta brala aktivnu uchast u cih podiyah U 1648 roci v misti bazuvavsya polk Chernyahivskogo kotrij vhodiv do skladu vijsk Rechi Pospolitoyi Pid chas bojovih dij cej polk buv znishenij zagonom Maksima Krivonosa i 6 chervnya 1648 roku kozacko selyanski zagoni getmana Hmelnickogo cherez Korsunsku bramu uvijshli do Boguslava Boguslav na toj chas yavlyav soboyu nevelichke mistechko obgorodzhene palisadom z troma bramami u girli richki Karyachinki Korsunska u girli richki Boguslavki Bilocerkivska ta bilya torgovici Kanivska brami Misceve naselennya zajmalosya todi perevazhno hliborobstvom remisnictvom ta torgivleyu Na Zarossi na velichnomu pagorbi nad Rossyu znahodivsya zamok sho buv obnesenij palisadom zemlyanim valom ta glibokim rovom U samomu zamku bulo 10 gakivnic 4 mushketi ta chimala zaloga Same boguslavskij zamok Bogdan Hmelnickij obrav dlya svoyeyi timchasovoyi rezidenciyi Zi svoyeyi timchasovoyi boguslavskoyi rezidenciyi getman Hmelnickij 8 chervnya 1648 roku nadislav listi do moskovskogo carya Oleksiya I u yakomu prosiv dopomogi u Moskoviyi u vizvolnij vijni ukrayinskogo narodu Ulitku 1648 roku v zamku Hmelnickij prijmav patriarha Yerusalimskogo Payisiya yakij pribuv do nogo na peremovini a u chervni 1654 roku tam urochisto prijmav antiohijskogo patriarha Makariya sho povertavsya z Moskoviyi Makarij z sinom Pavlom ta svoyeyu svitoyu chovnom perepravilisya cherez neveliku richku Svavolku na ostriv de stoyala derev yana Pokrovska cerkva a zvidti na livij bereg Rosi de patriarha zustriv Bogdan Hmelnickij razom z kozackoyu starshinoyu ta miscevim duhovenstvom Razom oglyanuli zamok a potim povernulisya na ostriv de na chest patriarha Makariya bula dana urochista audiyenciya Os yak piznishe opisav cyu zustrich i misto sin patriarha Nablizilisya do velikogo mista z ukriplennyami ta citadellyu na jmennya Boguslav Perepravilisya na chovnah cherez veliku richku Ros Usi shestero chenciv vzhe chekali na nas u svyatkovomu vbranni z horugvami horom ta miscevim lyudom Prapor hristolyubivogo Zinoviya bulo na chornij ta zhovtij materiyi zi smugami ta pidnyatim nad nim hrestom Vin pid yihav do miskoyi brami z velikim pochtom sered yakogo jogo ne mig nihto upiznati Usi buli garno odyagnuti ta z koshtovnoyu zbroyeyu a vin buv odyagnutij u prostij odyag ta nosiv malocinnu zbroyu Bogdan Hmelnickij she ne raz buvav na Boguslavshini Tak vlitku 1654 roku mizh selami Hohitva ta Ivki na tak zvanomu Chernechomu hutori trivalij chas roztashovuvavsya jogo vijskovij tabir 22 lyutogo 26 lyutogo ta 11 bereznya 1655 roku Hmelnickij nadislav z Boguslava listi moskovskomu carevi Oleksiyu I pro bij pid Mankivkoyu ta nastup tatar na Uman a takozh pisav patriarhu Nikonu shodo bazhannya naselennya Pravoberezhzhya prodovzhuvati vizvolnu borotbu razom z moskovskim narodom Zgodom perebuvayuchi u Boguslavi getman Hmelnickij vidav dva universali vid 2 chervnya 1655 roku 101 Pro zakriplennya Feodosiya Sofonovicha igumenom Kiyivskogo Mihajlivskogo Zolotoverhogo monastirya ta vid 1 travnya 1656 roku 120 Pro zakriplennya Baturinskim Krupickim monastirem mlina u Lipovomu Za Reyestrom Vijska Zaporozkogo 1654 roku do skladu Bilocerkivskogo polku vhodilo 19 mist ta mistechok u tomu chisli j sotenne misto Boguslav de meshkalo 610 kozakiv ta 59 mishan Za Andrusivskim peremir yam 1667 roku mizh Moskovskim carstvom ta Richchyu Pospolitoyu Boguslav vidijshov do ostannoyi Protyagom XVI XVII stolit Boguslav zaznav chislennih napadiv z boku krimskih tatar ta turkiv 1678 roku Yurij Hmelnickij za pidtrimki osmanskogo ta tatarskogo vijska zrujnuvav Boguslav a misceve naselennya viddav u yasir svoyim soyuznikam turkam Stvorennya ta diyalnist Boguslavskogo polku Na pochatku 1684 roku korol Rechi Pospolitoyi Yan III Sobeskij u svoyemu universali do pravoberezhnogo kozactva dozvoliv jomu kolonizuvati ukrayinski zemli za umovi viznannya protekciyi nashoyi i Rechi Pospolitoyi Trohi zgodom Yan III Sobeskij konkretizuye svoyi slova nadayuchi kozactvu pravo selitisya v mezhah teritoriyi kolo Korsunya kolo Cherkas kolo Chigirina kolo Lisyanki ponad Tyasminem ponad Tikichem i kolo Umani tobto selitisya navkolo kolishnih polkovih mist yakij pershochergovo mav na meti ohoronu ta gospodarske osvoyennya zemel rozorenogo trivalimi vijnami ukrayinskogo Pravoberezhzhya Chergovij sejm sklikanij na pochatku 1685 roku svoyeyu postanovoyu vid 16 lyutogo 1685 roku pidtverdiv zakonnist korolivskogo universalu shodo vidnovlennya kozactva na Pravoberezhnij Ukrayini Zavdyaki comu universalu misto pochalo postupovo vidbudovuvatisya U 1685 roku Boguslav buv zajnyatij vijskom kozackogo polkovnika Samijla Samusya 6 travnya 1686 roku u Moskvi pidpisanij mirnij dogovir mizh Richchyu Pospolitoyu ta Moskovskim Carstvom pro rozdil Getmanshini za yakim Pivdenna Kiyivshina duzhe spustoshena osmansko tatarskimi ta moskovskimi napadami mala stati nejtralnoyu teritoriyeyu mizh Moskoviyeyu ta Richchyu Pospolitoyu Nevdovzi u Boguslavi buv stvorenij Boguslavskij polk ce vijskovij pidrozdil pravoberezhnogo kozactva stvorenij u skladi polskogo vijska zgidno z korolivskim privileyem Yana III Sobeskogo za uchast u Videnskij bitvi i vidtodi Boguslav stav polkovim mistom Samijlo Samus za ves chas isnuvannya polku buv jogo yedinim polkovnikom a 1692 roku buv priznachenij polskim sejmom nakaznim getmanom Pravoberezhnoyi Ukrayini U 1685 1692 rokah Samijlo Samus spriyav vidbudovi Svyato Mikolayivskogo monastirya na Zarossi ta boguslavskogo zamku 1699 roku polskij sejm uhvaliv rishennya shodo ostatochnoyi likvidaciyi kozactva na Pravoberezhzhi i ogolosiv pro rozpusk kozackih polkiv ta skasuvannya posadi nakaznogo getmana Vzimku 1702 roku polkovniki fastivskij Semen Palij boguslavskij Samijlo Samus braclavskij Andrij Abazin ta korsunskij Zahar Iskra zibrali kozacku radu u Fastovi yaka uhvalila zaklikati narodni masi do antipolskogo povstannya U chervni 1702 roku povstannya rozpochalosya zbrojnimi vistupami na Podilli Braclavshini ta Volini j nevdovzi ohopilo Kiyivshinu yake ne ominulo j Boguslav 1703 roku polske vijsko zavdalo porazki selyansko kozackomu povstannyu 1704 roku zalishki kozackogo vijska perejshli na livij bereg Dnipra de ob yednalisya z vijskom rosijskogo carya i pislya togo Boguslavskij polk pripiniv svoye isnuvannya U sichni berezni 1711 roku meshkanci Boguslava priyednalisya do vijska getmana Pilipa Orlika pid chas vijskovogo pohodu na Pravoberezhzhya z metoyu vizvolennya ciyeyi teritoriyi vid rosijskih vijsk ta vidnovlennya getmanskoyi vladi U 1711 1712 rokah rosijskoyu vladoyu za nakazom rosijskogo carya Petra I bilshu chastinu kozakiv ta civilnih meshkanciv mista bulo nasilno pereseleno na Livoberezhzhya U 1712 roci misto znovu pidpalo pid vladu Rechi Pospolitoyi Gajdamackij ruh Boguslav na karti XVIII stolittya Protest narodnih mas proti posilennya polskogo gnoblennya vilivavsya u rizni formi vtechi selyan pogromi mayetkiv ubivstva pomishikiv orendariv masovi narodni povstannya Bagato zagoniv povstanciv u XVIII stolitti distali nazvu gajdamackih yih uchasnikiv nazivali gajdamakami Naselennya Boguslavshini takozh ne stoyalo ostoron cih podij i bralo aktivnu uchast u gajdamackomu rusi 1740 1750 rokiv Tut diyali zagoni povstanciv pid kerivnictvom Derkacha Loba Shuchenka Grivi a piznishe Blakitenka Nevinchanogo Berkuta ta Seredi 1750 roku pid Boguslavom znahodilisya zagoni Ivana Podolyaki ta Oleksiya Pismennogo Najbilshogo rozmahu gajdamackij ruh nabrav u 1768 roci Ce povstannya uvijshlo v istoriyu pid nazvoyu Koliyivshina U chervni 1768 roku Maksim Zaliznyak zi smilyanskim polkovnikom Semenom Shilom pidijshov do Boguslava Boguslavski osavuli Kushnir Gladkij Radchenko ta Chervonoyashenko sho znahodilisya na sluzhbi u shlyahti zi svoyimi pidrozdilami perejshli na bik Zaliznyaka j vidkrili jogo vijskam zamkovu bramu V zamku Zaliznyak proviv naradu iz svoyimi pobratimami ta sili povstanciv rozdilivshis na dekilka grup virushili u riznih napryamkah Ale yak i ranishe povstanski zagoni diyali poodinoko ta ne mali spilnogo kerivnictva tomu polska shlyahta ta carski vijska spilnimi zusillyami pridushili povstannya Prote ruh ne pripinivsya Koliyivshina pokazala politichnu situaciyu u todishnij Rechi Pospolitij Vlada u Polshi skoncentruvalas v rukah polskih magnativ a os centralizovanoyi absolyutistskoyi derzhavi ne bulo Cya derzhava postaye vzhe nadto zalezhnoyu vid dumki svoyih susidiv Ci prichini prizveli do troh podiliv Rechi Pospolitoyi Pislya pershogo podilu Rechi Pospolitoyi 1772 roku Boguslavske starostvo zalishayetsya pid vladoyu Rechi Pospolitoyi ta 1775 roku perehodit v didichne pravo polskomu korolyu Stanislavu Avgustu Ponyatovskomu yake toj u 1777 roci daruye svoyemu pleminnikovi knyazyu Stanislavu Ponyatovskomu a toj u 1785 roci za 4 miljoni zlotih prodaye jogo grafu Ksaveriyu Branickomu Dokumentalno ugodu kupivli prodazhu bulo oformleno u 1799 roci U skladi Rosijskoyi imperiyi Za drugim podilom Rechi Pospolitoyi 1793 roku Boguslav razom z usiyeyu Pravoberezhnoyu Ukrayinoyu uvijshov do skladu Rosijskoyi imperiyi U 1796 1837 rokah Boguslav buv centrom Boguslavskogo povitu Kiyivskoyi guberniyi a pislya perevedennya usih povitovih ustanov do Kaneva 1837 roku kolishnye povitove misto stalo pozashtatnim Bilsha chastina naselennya mista zajmalasya zemlerobstvom reshta remeslom ta torgivleyu Boguslav buv vazhlivim torgovim centrom v yakomu nalichuvalosya 112 kupciv ta bulo 56 kam yanih i derev yanih kramnic Na yarmarkah prodavali tovari privezeni z Kiyeva Zhmerinki Berdicheva Fastova ta inshih mist Sered remisnikiv osoblivo slavilis kushniri yaki viroblyali shirokovidomi boguslavski kozhuhi Z pidpriyemstv tut bulo 11 mliniv 12 kuzen i pivovarnij zavod pobudovanij u 1791 roci Pid chas francuzko rosijskoyi vijni 1812 roku naselennya Boguslava vzyalo aktivnu uchast u borotbi z Velikoyu armiyeyu imperiyi Napoleona 50 meshkanciv Boguslava popovnili lavi narodnogo opolchennya a ponad 350 miscevih kozakiv popovnili lavi neregulyarnih kozackih vijsk u skladi rosijskoyi imperatorskoyi armiyi 1823 roku u Boguslavi dislokuvavsya ru sered oficeriv yakogo buli aktivni uchasniki ruhu dekabristiv zokrema kapitan ru 1793 1853 chlen Vasilkivskoyi upravi Pivdennogo tovaristva ta Soyuzu blagodenstva Shodo rozvitku osviti u Boguslavi na pochatku XIX stolittya to u 1818 roci v misti diyali povitove duhovne ta parafiyalne uchilisha U 1828 roci povitove i duhovne uchilisha ob yednalisya v odne yake isnuvalo do 1900 roku V comu uchilishi u 1847 1852 rokah navchavsya a zgodom pracyuvav uchitelem slovesnosti geografiyi ta arifmetiki klasik ukrayinskoyi literaturi pismennik realist I S Nechuj Levickij U 1846 roci v misti spalahnula velika pozhezha cherez yaku centr mista vigoriv majzhe vshert i vidtodi Boguslav ostatochno vtrativ status mista ta uvijshov do skladu Kanivskogo povitu yak volost Nezvazhayuchi na ce Boguslav prodovzhuvav zrostati yak promislovo remisnichij i torgovij centr U 1835 roci u misti sporudili svichkovij zavod 1858 roku meblevu fabriku Rozvivalisya j remesla V misti nalichuvalosya 72 remisniki riznogo fahu kravci shevci kovali stolyari ta inshe U 1830 h rokah Boguslav stav odnim iz znachnih centriv hlibnoyi torgivli Shorichno z povitu vivozilosya blizko 37 8 tisyach tonn hliba Selyanska reforma 1861 roku rosijskogo imperatora Oleksandra II nadala shirokih prav ponevolenim narodam zokrema polyakam ta ukrayincyam Cherez bidnist miscevih meshkanciv gromadoyu mista bulo vidhileno ustanovnu gramotu prijnyatu pid chas selyanskoyi reformi 1861 roku j vimagali abi timchasovi zemelni dilyanki dlya vedennya silskogo gospodarstva nadavalisya bez vikupu Misceve naselennya ne stoyalo ostoron podij 1863 roku zokrema Boguslav stav odnim z oseredkiv na terenah Kiyivskij guberniyi z pidgotovki polskogo povstannya proti panuvannya Rosijskoyi imperiyi Abi pridushiti nevdovolennya selyanstva kiyivskij general gubernator u chervni 1862 roku nakazav nadislati u Boguslav rezervnij bataljon ru sho roztashovuvavsya v Kiyevi Dovidavshis pro ce vijskovij gromadskij diyach Rosijskoyi imperiyi pidpolkovnik Andrij Krasovskij 17 chervnya 1862 roku pribuv do taboru bataljonu de rozkidav vlasno napisanu proklamaciyu u yakij zaklikav soldat ne brati uchasti u pridushenni selyanskih zavorushen Andriya Opanasovicha Krasovskogo bulo zaareshtovano ta zasudzheno do smertnoyi kari zaminenoyi zgodom 12 rokami katorgi yaku vin vidbuvav u Nerchinsku de j pomer U pislyareformenij period u Boguslavi z osoblivoyu intensivnistyu zarodzhuvalisya komercijni vidnosini mizh riznimi pidpriyemcyami Vinikli novi promislovi pidpriyemstva zokrema sukonna fabrika Mordko Yuzefova ta 1866 roku voskobijna fabrika guralnya Hayi Nemirovskoyi rekonstruyuvali pivovarnij zavod U 1874 roci stav do ladu mashinobudivnij zavod sho vigotovlyav ta remontuvav ustatkuvannya dlya cukrovih zavodiv Prodovzhuvalo rozvivatisya j remeslo 1872 roku tut nalichuvalosya 1096 dvoriv z naselennyam 6694 osobi sered yakih bulo 615 remisnikiv U drugij polovini XIX stolittya Boguslav zalishavsya odnim iz znachnih torgovih centriv Kanivskogo povitu U misti shorichno vidbuvalosya 8 yarmarkiv na yaki pribuvalo do 10 tis osib ne lishe miscevi ale j kupci z Poltavskoyi Katerinoslavskoyi ta inshih gubernij Tut prodavalis hlib shkira riba sil salo hudoba koni Tovaroobig yarmarkiv buv blizko 0 1 mln krb Krim togo dvichi na tizhden vidbuvalis torgi Stanom na 1885 rik u kolishnomu vlasnickomu mistechku centri Boguslavskoyi volosti meshkala 8451 osoba nalichuvalos 1018 dvorovih gospodarstv isnuvali 2 pravoslavni cerkvi kostel 3 sinagogi duhovne uchilishe shkola 3 postoyalih dvori 18 postoyalih budinkiv 181 lavka 2 sukonni fabriki guralnya pivovarnij ta chavunnij zavodi Za perepisom 1897 roku kilkist meshkanciv zrosla do 11372 osib 5533 cholovichoyi stati ta 5839 zhinochoyi z nih 7445 abo 66 naselennya mista yudeyi 3690 pravoslavni 237 inshih virospovidan Na pochatku XX stolittya trivalo zrostannya promislovosti ta torgivli Tak 1910 roku u Boguslavi nalichuvalosya 6 virobnichih pidpriyemstv i vzhe za tri roki tut diyali tri sukonnih fabriki mashinobudivnij pivovarno medovij ta cegelnij zavodi cukernya ta tri mlini Rozpochalosya budivnictvo elektrostanciyi Na toj chas u Boguslavi meshkalo blizko 20 tisyach osib Pracyuvala odna zemska likarnya na 20 lizhok de pracyuvali tri likari ta shist feldsheriv Osvita bula dostupna lishe zamozhnim verstvam naselennya 1862 ta 1882 rokah v misti vidkrilosya dvi odnoklasnih shkoli v yakih 1898 roku navchalosya 155 uchniv ta pracyuvali dva vchiteli Naperedodni pershoyi svitovoyi vijni z Mironivki do Boguslava prokladeno zaliznichnu koliyu 1917 rik povalennya monarhiyi ta naslidki zhovtnevogo perevorotu 1917 rik buv bagatim na podiyi Tak podiyi lyutnevoyi revolyuciyi u lyutomu berezni 1917 roku prizveli do povalennya monarhiyi u Rosijskij imperiyi ta utvorennya u Petrogradi Timchasovogo uryadu Rosiyi na choli z Oleksandrom Kerenskim Zgodom u Boguslavi vinikli miscevi organi Timchasovogo uryadu Todi zh u misti bulo stvoreno Radu robitnichih soldatskih ta selyanskih deputativ sho vzyala pid kontrol mayetok udilnogo vidomstva i zvernulasya do robitnikiv soldat ta selyan iz zaklikom do zgurtuvannya navkolo Radi Vlasniki tkackih majsteren Boguslava u vidpovid na vimogu robitnikiv pro pidvishennya zarobitnoyi plati pogrozhuvali zakrittyam majsteren ta peredachu usiyeyi roboti kustaryam dlya domorobnictva Zgodom pislya zhovtnevogo perevorotu 1917 roku u Boguslavi buv stvorenij vijskovo revolyucijnij komitet Na pidpriyemstvah mista bulo zaprovadzheno vosmigodinnij robochij den pidijmalosya pitannya pro pidvishennya zarobitnoyi plati U viri voyennih podij 1918 1921 rokiv Chervona armiya okupuvala Boguslav u sichni 1918 roku Vzhe u berezni 1918 roku za rezultatami Brest Litovskogo mirnogo dogovoru Boguslav povertayetsya pid kontrol UNR za pidtrimki nimeckih ta avstro ugorskih vijsk U chervni serpnya 1918 roku vibuhnulo Zvenigorodsko tarashanske povstannya za vidnovlennya Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi proti Ukrayinskoyi Derzhavi ta jogo avstro nimeckih soyuznikiv U povstanni aktivnu uchast brali j boguslavci Pislya krahu Getmanatu u grudni 1918 roku misto zahopili vijska Direktoriyi UNR Na pochatku 1919 roku na Pravoberezhzhi buli rozgromleni vijska Direktoriyi i stanom na vesnu 1919 roku teritoriya Pravoberezhnoyi Ukrayini znovu bula okupovana bilshovikami U kvitni 1919 roku kozaki Medvinskogo antibilshovickogo povstannya pid kerivnictvom otamana Zelenogo zahoplyuyut Boguslav vbivayut 50 bilshovikiv berut zaruchnikiv i naprikinci kvitnya 1919 roku vidnovlyuyut ukrayinsku vladu u misti Na pochatku lipnya 1919 roku 6 j Korochanskij polk drugoyi ukrayinskoyi radyanskoyi diviziyi za pidtrimki cherkaskogo zagonu chervonih partizaniv pridushuye opir medvinciv ta znov vidnovlyuye bilshovicku vladu u misti Partijna organizaciya mista na toj chas nalichuvala 60 komunistiv U lyutomu 1919 roku pochav diyati volosnij revolyucijnij komitet na choli z A Golikom U serpni 1919 roku bulo stvoreno komsomolskij oseredok na choli z R V Krasnickoyu U veresni 1919 roku Boguslav zahopili vijska pid komanduvannyam generala Antona Denikina U cej chas u Boguslavskij volosti diyav partizanskij zagin chiselnistyu u 500 osib ocholyuvanij golovoyu Kanivskogo revkomu Fedorenkom 29 grudnya 1919 roku chastini 2 yi Tarashanskoyi brigadi 44 yi diviziyi 12 yi radyanskoyi armiyi vitisnili denikinciv ta uvijshli u Boguslav Pislya zvilnennya vid denikinciv u Boguslavi znov buv organizovanij revkom do skladu yakogo uvijshlo 3 komunistiv Ryazancev golova Gurenko ta Berkin chleni U travni 1920 roku misto na netrivalij chas zahopili vijska Polshi ta UNR ale zgodom voni polishili Boguslav pered radyanskimi vijskami grupi J E Yakira sho nastupali na misto U sichni 1921 roku pid chas zitknennya z armiyeyu otamana Nestora Mahna bula znishena grupa prodarmijciv Boguslava na choli z politpracivnikom prodzagonu G S Ukolovim pohovani v bratskij mogili na yakij zgodom buv vstanovlenij pam yatnik borcyam za revolyuciyu 1917 1920 rokiv U veresni zhovtni 1921 roku 17 a Kavkazka kavalerijska diviziya pid komanduvannyam G I Kotovskogo ostatochno pridushuye oseredki ukrayinskogo ruhu oporu bilshovickij vladi u misti ta na jogo okolicyah chim prishvidshuye vidnovlennya vladi bilshovikiv na Boguslavshini Mizhvoyennij period 19 chervnya 1921 roku v misti vidbulisya pershi zagalni zbori robitnikiv na yakih bulo prisutnih bilshe 100 osib Obrana na cih zborah Komisiya provela oblik vsih miscevih pidpriyemstv i ustanov Bulo vstanovleno 8 godinnij robochij den 1921 roku misto staye centrom Boguslavskogo povitu Kiyivskoyi guberniyi a golovoyu povitovogo vikonavchogo komitetu priznachenij M Macinenka Poshiryuvalasya masovo politichna robota sered selyan Robotu rozgornuv selyanskij budinok urochisto vidkritij v Boguslavi 10 lipnya 1921 roku U lyutomu 1922 roku zdijsnyuyuchi poyizdku Ukrayinoyu v agitpotyazi Zhovtneva revolyuciya do Boguslava pribuli M I Kalinin ta G I Petrovskij Kalinin vistupiv na ob yednanih zborah gromadyanskih organizacij mista za uchastyu predstavnikiv volostej i komnezamiv prizivav dopomogti goloduyuchim Nadvolzhya Boguslavci vikonali vzyati zobov yazannya Robitniki pererahovuvali chetvertu chastinu svoyeyi zarplatni goloduyuchim U 1922 roci u Boguslavi vinikli 3 silskogospodarski kooperativi a u 1923 roci she odin U berezni 1922 roku v s Ivanivka organizovana artil Nadiya a zgodom j v inshih selah Ideya kooperuvannya znajshla vidguk j sered remisnikiv U 1922 roci bula organizovana promartil Tkach Zrostala partijna organizaciya Boguslava V cej chas tut diyalo 5 partijnih oseredkiv yaki ob yednuvali 85 chleniv i 9 kandidativ u chleni partiyi Vesnoyu 1922 roku organizuvavsya komsomolskij oseredok a pershimi chlenami komsomolskoyi organizaciyi buli F G Rep yah B Ermih Ya Braslavskij S Kagan F Danilenko 1923 roku Boguslav stav centrom Boguslavskogo rajonu a chiselnist naselennya syagnula poznachki u 12158 osib 1920 roku u Boguslavi vidkrilasya biblioteka ta tririchni pedagogichni kursi imeni T G Shevchenka na yakih na pochatku 1923 roku navchalosya 211 osiv ta pracyuvalo 10 vikladachiv U 1926 roci tut buli 3 semirichnih ta pochatkova shkoli 3 dityachih budinki ta liknep U cej chas v Boguslavi diyali 3 klubi kinoteatr 2 biblioteki Znachnogo rozvitku nabulo narodne dekorativne tkactvo ta rizblennya po derevu V berezni 1926 roku za iniciativoyu tkachiv u Boguslavi bulo stvoreno pershu promislovu artil Chelnok Utvorilisya tkacki artili Samolot Chervonij tkach Tekstilniki shvejna artil Gotodyag ta vzuttyeva Vzutshkirprom Togo zh roku organizuvali meblevu artil Bilshovik harchovu Harchotrud po dobuvannyu kamenyu Girnik Ci artili buli spochatku nevelichkimi ob yednuvali v sobi po 8 10 robitnikiv U 1929 roci vsi tkacki artili ob yednalisya v odnu promartil Zhakkardpryadsukno Zgodom v artili pracyuvalo blizko 200 osib Promartil vipuskala bavovnyani hustki kovdri grubosherste sukno 1938 roku v artili Zhakkardpryadsukno vstupiv u diyu onovlenij aparatno pryadilnij ceh U 1940 roci artil vzhe vipustila tovariv na zagalnu sumu v 2 mln krb Artil Girnik shvidko rozroslasya u velike promislove pidpriyemstvo i u 1935 roci vikonuye vazhlive uryadove zavdannya z virobnictva granitnih plit dlya oblicyuvannya naberezhnoyi Moskvi riki v stolici SRSR Naprikinci 1920 h rokiv rekonstrujovano i rozshireno derzhavnu sukonnu fabriku a chislo yiyi robitnikiv u 1927 roci dosyagaye vzhe 200 osib Znachno pokrashuyetsya i rozshiryuyetsya asortiment vipushenoyi produkciyi Derzhavna sukonna fabrika yakij prisvoyuyut im ya Pershogo travnya staye velikim i peredovim pidpriyemstvom u Boguslavi 1941 roku fabrika bula povnistyu mehanizovana ustatkovana najnovishoyu tehnikoyu Osnovnoyu produkciyeyu buli sherstyani kovdri ta vipuskala 1500 kovdr na dobu Za visoki virobnichi pokazniki shesti verstatnicyu sukonnoyi fabriki imeni 1 Travnya D P Nesterovu 1940 roku bulo nagorodzheno ordenom Znak Poshani 1939 roku stav do ladu rajharchokombinat 1940 roku rajpromkombinat i shkiro valyalnij kombinat Usi promislovi pidpriyemstva mista vipustili produkciyi v cinah 1941 roku na sumu 27 75 mln krb 1930 roku boguslavski selyani ob yednalisya v kolgosp yakij 1954 roku bulo priyednano do kolgospu Ukrayina sela Hohitvi 1932 roku bula stvorena Boguslavska MTS a 1933 roku u misti sporudzheno pershij mist cherez Ros a do togo chasu miscevi meshkanci z odnogo berega na inshij perepravlyalisya poromom U cej chas same misto po pravu rahuvalosya agrarno promislovim centrom cilogo pivdenno shidnogo regionu Kiyivshini 1936 roku misto Boguslav pidklyuchili do Korsunskoyi mizhrajonnoyi GES Kilkisno zris mashinnij park Boguslavskoyi MTS U 1939 roci v MTS nalichuvalosya 76 traktoriv 15 kombajniv 39 avtomashin ta bagato inshoyi silskogospodarskoyi tehniki MTS stala centrom pidgotovki mehanizatoriv silskogo gospodarstva Z 1934 roku tut diyala mizhrajonna kolgospna shkola mehanizatoriv de navchalos ponad 100 osib Pokrashuvalasya yakist ohoroni zdorov ya Boguslavshini U 1937 roci v Boguslavi vidkrilasya rajonna poliklinika kilkist lizhok v rajonnij likarni syagnula 85 odinic Pracyuvali takozh dityacha ta zhinocha konsultaciyi rentgenologichnij ta zubolikarskij kabineti protituberkuloznij dispanser ta shkirdispanser dityachi yasla sanepidlaboratoriya Misto Boguslav ta Boguslavskij rajon obslugovuvalo 19 likariv ta 69 pracivnikiv serednogo medpersonalu Veliku dopomogu u pokrashenni medichnogo obslugovuvannya naselennya nadavali providni likari oftalmologichnoyi kliniki 1 go Kiyivskogo derzhavnogo medichnogo institutu yaku ocholyuvav doktor medicini profesor Z 1934 roku tut pracyuvav universitet ohoroni zdorov ya Znachno rozshirilasya merezha navchalnih zakladiv U 1940 roci tut buli Z serednih i pochatkova shkoli v yakih navchalosya 1624 uchni i pracyuvalo 74 vchiteli U 1933 roci vidkrivsya robitfak Kiyivskogo institutu agrohimiyi i gruntoznavstva u 1936 roci medichna shkola de navchalosya 250 uchniv Kolektivizaciya ta Golodomor Odnim z najzhahlivishih zahodiv v istoriyi represivnoyi politiki VKP b proti ukrayinskogo selyanstva stalo zaprovadzhennya tak zvanogo rezhimu chornih doshok shodo kolgospiv sil volostej ta navit shodo okremih osib Vid 1920 roku ukrayinski sela j cili volosti yaki ne vikonuvali planiv prodrozverstki chinili opir prodzagonam ogoloshuvalisya chornoprapornimi Tudi napravlyalisya karalni zagoni pripinyalisya zavezennya promislovih tovariv torgivlya ta kredituvannya a miscevi derzhavni kooperativni aktivisti j usi kolgospniki cih naselenih punktiv piddavalisya represiyam Vidnovlennya chornih doshok vidbulosya same pered pochatkom zagotivelnoyi kampaniyi 1928 1929 rokiv Listopadovij Plenum CK VKP b u 1929 roci vidkinuvshi NEP progolosiv kurs na sucilnu kolektivizaciyu a 1930 roku Postanovoyu CK VKP b zakripleno perehid vid politiki obmezhennya kurkulstva do politiki likvidaciyi kurkulstva yak klasu Pochalosya sucilne primusove rozkurkulennya selyan ta stvorennya kolgospiv Tak mista ta sela sho ne vikonuvali vidpovidnih richnih planiv hlibozagotivli ogoloshuvalisya vidstalimi a peredovikiv zanosili na chervonu doshku Tak u 1931 roci boguslavskij kolgosp imeni Molotova ne vikonav richnogo planu hlibozagotivli ta buv zanesenij na chornu doshku tobto ce oznachalo nablizhennya golodnoyi smerti vpritul Boguslav postrazhdav vid Golodomoru 1932 1933 rokiv Za doslidzhennyami istorikiv najbilsha smertnist miscevogo naselennya vid shtuchnogo golodu pripala na period vid bereznya do chervnya 1933 roku ta perevazhala riven narodzhuvanosti u dekilka raziv Tak vid 1 sichnya 1933 roku do 1 sichnya 1934 roku u Boguslavi narodilosya 170 ditej pomerlo 377 meshkanciv u tomu chisli 9 ditej vikom do 1 roku Za slovami ochevidciv na vulicyah mista pomirala velika kilkist lyudej z navkolishnih sil sho prihodili do Boguslava u poshukah yizhi Pozayak ves dovoyennij arhiv Boguslavskogo rajonu buv znishenij na pochatku nimecko radyanskoyi vijni pri vidstupi bilshovikiv praktichno nemozhlivo vstanoviti imena bilshosti zagiblih vid golodu Zbereglisya lishe imena 15 osib sered yakih 6 ditej Na pochatok 2000 ih u misti prozhivalo ponad 80 zhiteliv yaki perezhili Golodomor 1932 1933 rokiv Ci ochevidci tragediyi zokrema svidchat sho v chas Golodomoru robitniki miskih pidpriyemstv otrimuvali harchovi pajki zavdyaki chomu mogli perezhiti golod Pid chas Velikogo teroru 1937 1938 rokiv koli stalinski represiyi buli rizko posileni j dovedeni do maksimumu svoyeyi intensivnosti za sprotiv kursu partiyi i uryadu na primusovu kolektivizaciyu buv represovanij 31 meshkanec mista sered nih j agronom rajzemviddilu Donec G F zasudzhenij 9 zhovtnya 1938 roku na termin do 8 rokiv pozbavlennya voli reabilitovanij 1958 roku z taboriv povernulosya lishe 15 boguslavciv 10 veresnya 1993 roku rishennyam vikonkomu Boguslavskoyi miskoyi radi 120 vid 15 lipnya 1992 roku na misci kaplici bilya likarni kudi zvozili pomerlih vid golodomoru vstanovlenij pam yatnij znak granitnij hrest Iniciatorom vstanovlennya pam yatnika vistupiv kolishnij miskij golova Boguslava Krivij V F Nimecko radyanska vijna 26 lipnya 1941 roku Boguslav buv okupovanij vijskami Vermahtu ale zgodom 26 a armiya Pivdenno Zahidnogo frontu pid komanduvannyam general lejtenanta F Ya Kostenka nastupayuchi vid Kiyeva prorvala vorozhij front i 8 serpnya vizvolila misto Komanduvannya vijsk Vermahtu zanepokoyene cim nastupom radyanskih vijsk pripinilo prosuvannya golovnih sil 1 yi tankovoyi grupi na Kremenchuckomu napryami ta perekinulo v rajon Boguslava ta Biloyi Cerkvi 3 pihotni i 1 tankovu diviziyi Boguslav znov opinivsya v nimeckij okupaciyi sho trivala do 3 lyutogo 1944 roku U 1941 roci v Boguslavi bulo stvoreno pidpilnu grupu na choli z V R Kuharyukom u skladi A M Murashka F F Chuksina V K Rudenka K A Bakala Postupovo grupa zrosla z 13 do 43 osib Yadro yiyi stanovili 14 komunistiv ta 7 komsomolciv Grupa pidtrimuvala zv yazok z kiyivskim pidpillyam ta partizanskimi zagonami sho diyali v okolicyah Boguslava zokrema z partizanskim zagonom 8 pid komanduvannyam politruka Chervonoyi armiyi Prijmaka I K urodzhencya sela Yuhni Pidpilniki zdijsnyuvali diversijni akti na pidpriyemstvah sabotuvali vidbudovu elektrostanciyi sukonnoyi fabriki vivodili z ladu telefonni liniyi ta liniyi elektroperedach U travni 1943 roku pidpilna grupa vlilas do skladu 6 go bataljonu z yednannya partizanskih zagoniv Kiyivskoyi oblasti Komandirom bataljonu buv I M Nuzhnij komisarom M Mikitenko Pid chas odniyeyi z oblav naprikinci lipnya 1943 roku nimci shopili kilkoh radyanskih pidpilnikiv z chisla miscevih zokrema Yevdokiyu Munko Ivana Shadrinskogo Stepana Gnidu Ninu Puzko ta inshih i pislya katuvan yih rozstrilyali u chisli zakatovanih bula j Marina Kirilivna Grizun z s Misajlivki Pered smertyu na stini kameri vona napisala svoyeyu krov yu Mene komsomolku Marinku Grizun zakatuvali nimci 28 lipnya 1943 roku Tovarishi pomstitsya Vi peremozhete 18 veresnya 1949 roku u skveri imeni T G Shevchenka v Boguslavi vstanovleno pam yatnik Marini Grizun Na pam yatniku vikarbuvani slova napisani neyu pered smertyu Do chergovogo yuvileyu Leninskogo komsomolu na sceni Kiyivskogo akademichnogo teatru operi ta baletu imeni T G Shevchenka vidbulasya prem yera baletu Poema pro Marinu kompozitor Boris Yarovinskij baletmejster Vahtang Vronskij 26 sichnya 1944 roku chastinami 27 yi gvardijskoyi tankovoyi armiyi 1 go Ukrayinskogo frontu yakoyu komanduvav general major ru vid nimeckih vijsk bulo zvilnene peredmistya Boguslava Zarossya 4 lyutogo 1944 roku 404 j okremij kulemetno artilerijskij bataljon ordena Oleksandra Nevskogo i Chervonoyi Zirki pid komanduvannyam gvardiyi majora Irakliya Arsenidze rozpochav nastup Pershimi u misto uvirvalisya vzvodi lejtenantiv P S Svitka Puzanya Mahotina ta Grigor yeva Nastupnogo dnya radyanski vijska vizvolili Boguslav U boyah za misto zaginulo 98 radyanskih soldat ta oficeriv Sered nih komandir diviziyi 3 S Revenko komandir polku F I Tihonskij komandir bataljonu K P Kosog komandir batareyi Shurman ta inshi Pid chas okupaciyi rozstrilyano blizko 1000 gromadyan bilshe 200 boguslavciv vivezeno na primusovi roboti do Nimechchini a na frontah vijni zaginulo 1019 boguslavciv Povoyennij period Pislya zvilnennya mista pochalasya vidbudova zrujnovanogo pid chas vijni gospodarstva Zbitki miskomu gospodarstvu sprichineni vijnoyu syagnuli sumi 479 mln krb Povnistyu zrujnovani buli sukonna fabrika promislova artil Zhakkardpryadsukno hlibozavod a takozh vshert zrujnovano tri budinki kulturi biblioteka shkoli medichni ustanovi ta ponad 400 budinkiv U berezni 1944 roku vidnovili robotu rajspozhivspilka maslozavod rajprom kombinat harchpromkombinat artil invalidiv Vpered oshadkasa zagotzerno Prijmayutsya zahodi shodo vidnovlennya roboti sukonnoyi fabriki promislovoyi artili Zhakkardpryadsukno Vzutshkirprom shkil likaren biblioteki budinku kulturi kinoteatru magaziniv tosho V misti shiroko rozgornuvsya ruh dopomogi frontu Zasnovnikom cogo ruhu stav kolgospnik kolgospu imeni XVII partz yizdu s Medvin Fedir Romanovich Mityaj yakij iz vlasnih zaoshadzhen vidiliv 20 tisyach karbovanciv na pobudovu tankovoyi koloni Kolgospnik Boguslavshini Pochin Fedora Mityaya nasliduvali robitniki i sluzhbovci mista Boguslava ta usogo rajonu Tak pracivniki sukonnoyi fabriki vnesli 6515 krb pracivniki rajkomu partiyi ta rajvikonkomu vnesli 7 565 krb pracivniki Kiyivtorgu 6750 krb robitniki promkombinatu 15 300 krb Uprodovzh 1944 1950 rokiv Boguslav vidbudovanij majzhe zanovo provodilisya roboti z jogo blagoustroyu Rozshireno cehi sukonnoyi fabriki rekonstrujovano zavod z obrobki budivelnih materialiv 1945 roku zbudovanij drobotesnij maslo plodokonservnij ta hlibnij zavodi a takozh stvoreno artil hudozhnih virobiv Peremoga Vidnovili svoyu robotu zakladi ohoroni zdorov ya osviti ta kulturi 23 lyutogo 1945 roku vidbulasya XVI rajonna komsomolska konferenciya persha konferenciya pislya zvilnennya mista 1948 roku v misti silami narodnoyi budovi rozpochato budivnictvo rajonnogo budinku kulturi yakij zakincheno i zdano v ekspluataciyu do XXXII rokovin Zhovtnevoyi revolyuciyi 1949 roci zbudovano novij mist cherez richku Ros yakij buv znishenij pid chas vidstupu radyanskih vijsk u lipni serpni 1941 roku 1956 roku artili Vzutshkirprom imeni XX richchya RSChA ta inshi ob yednalisya v artil imeni Zhovtnevoyi revolyuciyi sho 1964 roku reorganizovana u Boguslavskij kombinat pobutovih poslug Cogo zh roku na bazi artili Bilshovik stvorili Boguslavsku meblevu fabriku a na bazi artili Peremoga fabriku hudozhnih virobiv 1961 roku promartil Zhakkardpryadsukno uvijshla do skladu Boguslavskoyi derzhavnoyi sukonnoyi fabriki imeni 1 Travnya Rozshirilasya energetichna baza mista ta rajonu u 1954 1955 rokah vvedeno v ekspluataciyu Boguslavsku ta Dibinecku GES zagalnoyu potuzhnistyu 1500 kVt 1958 roku elektromerezha rajonu pidklyuchena do potuzhnostej REU Kiyivenergo yaku 1960 roku vidilili u samostijne gospodarstvo Boguslavsku GES Boguslavska GES potuzhnistyu 1 120 kVt z richnim virobnictvom elektroenergiyi u 7 mln kVt vidtodi obslugovuye spozhivachiv elektroenergiyi Boguslavskogo ta Mironivskogo rajoniv 1957 roku zapracyuvala avtobusna stanciya Boguslav Avtobusi taksomotori stali kursuvati do Kiyeva Mironivki a takozh do navkolishnih sil 1962 roku sporudzheno shirokoekrannij kinoteatr Mayak 1965 roku za rahunok derzhavnih kapitalovkladen zbudovano zrazkovu tipovu serednyu shkolu na 960 misc Znachnih uspihiv pidpriyemstva mista dosyagli pid chas ru Znachno rozshirili svoyi virobnichi potuzhnosti taki pidpriyemstva yak sukonna derzhavna fabrika imeni 1 Travnya avtopark maslozavod kar yeroupravlinnya fabrika hudozhnih virobiv Peremoga Ci pidpriyemstva z roku v rik uspishno vikonuyut derzhavni plani po vipusku valovoyi produkciyi Fabrika hudozhnih virobiv Peremoga plan po vipusku valovoyi produkciyi u 1966 roci vikonala na 105 7 Vidomi shirokomu zagalu virobi u 1966 roci na Vsesvitnij vistavci v Bryusseli buli vidznacheni Diplomom II stupenya ta groshovoyu premiyeyu v sumi 500 krb za osvoyennya yuvilejnih tovariv ta suveniriv Togo zh roku kolektivom fabriki rozrobleno novi tehnichni pokazniki v gotovih virobah ruchnogo tkactva Rozrobleno 40 novih vidiv malyunkiv tradicijnogo Boguslavskogo ornamentu Rozroblena shiroka gama koloriv sho dalo mozhlivist she rozkriti cinnist narodnogo dekorativnogo mistectva U 1966 roci uves asortiment tkactva vigotovlyalasya lishe na eksport Fabrika bula uchasnikom Vsesvitnoyi vistavki Ekspo 67 sho prohodila u kanadskomu Monreali Produkciya fabriki neodnorazovo demonstruvalasya na mizhnarodnih vistavkah u Bryusseli Marseli Tokio Londoni Zagrebi tosho Najbilshe promislove pidpriyemstvo v misti ce Derzhavna sukonna fabrika imeni 1 Travnya U 1964 1965 rokah na pidpriyemstvi osvoyeno masovij vipusk novih vidiv produkciyi hustki Vesnyanka Polyanka Pushinka cholovichi sharfi Atlet ta inshe Kar yeroupravlinnya po rozrobci granitnih pokladiv shorichno vidobuvalo blizko 40000 m butovogo kamenyu 87000 m shebenyu Veliki pokladi granitu zalyagayut navkolo mista i jogo rozrobka provoditsya lishe vidkritim sposobom Z granitu vigotovlyayutsya oblicyuvalni pliti shodi bordyuri tumbi parapeti karnizi ta inshi budivelni materiali Boguslavskim granitom u 1950 1960 h rokah bulo oblicovano bagato riznih sporud zokrema budinki panorami Oborona Sevastopolya 1854 1855 rokiv budivlya MDU stadioni Luzhniki v Kiyevi ta bagato inshih Krim granitu v Boguslavi ye veliki pokladi glini z yakoyi vigotovlyayut goncharni virobi ta budivelnu ceglu cherepicyu tosho Naprikinci 1960 h rokiv stav do ladu Boguslavskij cegelnij zavod a takozh u misti diyali rajonne viddilennya Silgosptehniki ta peresuvna mehanizovana kolona Ministerstva silskogo gospodarstva URSR sho obslugovuvala kolgospi Boguslavskogo rajonu Znachnimi tempami u Boguslavi zrostaye kilkist novobudov yak zhitlovogo tak i virobnichogo priznachennya U 1968 1970 rokah v misti zdani v ekspluataciyu chotiripoverhovij administrativnij budinok u centri mista tripoverhova budivlya DTSAAF novij navchalnij korpus Boguslavskoyi ZOSh 2 rozrahovanij na 400 uchniv primishennya rajonnoyi drukarni tosho U 1969 1970 navchalnomu roci v Boguslavi pracyuvali 2 seredni vosmirichna ta zaochna serednya shkoli v yakih navchalisya 2050 uchniv Z 1964 roku diye muzichna shkola semirichka U shkolah mista pracyuye 137 vchiteliv sered nih S O Cvitkov B Ya Skvirska ta zasluzhena vchitelka URSR L N Denga nagorodzheni ordenom Lenina Vid 1 veresnya 1966 roku zgidno nakazu Ministerstva vishoyi ta serednoyi specialnoyi osviti URSR 215 2 vid 31 serpnya 1966 roku funkciyuye Boguslavske pedagogichne uchilishe na toj chas ce bula filiya Rzhishivskogo pedagogichnogo uchilisha de navchayetsya 510 uchni Diyav mizhoblasnij navchalno virobnichij kombinat 330 uchniv sho gotuvav specialistiv sferi pobutovogo obslugovuvannya z 1968 roku proftehuchilishe dlya pidgotovki majstriv budivelnoyi spravi 240 uchniv Na chest 50 littya zasnuvannya Komunistichnoyi partiyi Ukrayini u lipni 1968 roku vidkrito Boguslavskij istoriko krayeznavchij muzej U misti diye rajonna organizaciya tovaristva Znannya a vid 1968 roku u misti pracyuye rajonne viddilennya Ukrayinskogo tovaristva ohoroni pam yatok istoriyi ta kulturi Vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayini U veresni 1991 roku nad budivleyu Boguslavskogo rajvikonkomu ta Miskoyi radi pidnyato prapor nezalezhnoyi Ukrayini EkonomikaNajbilshi promislovi pidpriyemstva Boguslava PAT vigotovlennya vovnyanih tkanin Potuzhnist fabriki 2120 tisyach pogonnih metriv na rik Vid 2014 roku vhodila v ob yednannya pidpriyemstv Yaroslav Torgova marka Yaroslav Fabrika pripinila svoye isnuvannya naprikinci lipnya 2018 roku VAT Zavod Mulit specializuyetsya na virobnictvi visokovoltnih transformatoriv magnitnih blokiv dlya zbagachennya zaliznoyi rudi kotushok induktivnosti ta droseliv dlya elektrotehniki vul Okruzhna 1 VAT Kamin Boguslavshini viroblennya granitnih virobiv VAT Boguslavskij kar yer produkciyeyu yakogo ye shebin butovij kamin granitnij vidsiv podribnena poroda granitu frakciyeyu do 5 mm VAT Boguslavskij maslozavod VAT Boguslavskij konservnij zavod VAT Boguslavskij zavod prodtovariv DT Boguslavskij hlibozavod shvejna fabrika Ros TOV Specprombudservis Boguslavska GES DP Kiyivteploenergo vvedena v ekspluataciyu u 1955 roci ta mala potuzhnist 1200 kVt Krim togo v misti diyut 3 granitnih kar yeri lisogospodarske pidpriyemstvo hliboprijmalne pidpriyemstvo inkubatorno ptahivniche pidpriyemstvo mebleva fabrika cegelnij zavod Vid 1960 h rokiv na pivnich vid Boguslava diyalo sportivno mislivske zvirove gospodarstvo plosheyu 2117 ga a nini mislivsko sportivnij klub KulturaOsvita Derzhavnij profesijno tehnichnij navchalnij zaklad Boguslavske vishe profesijne uchilishe sferi poslug zasnovanij u 1967 roci zgidno nakaziv Ministerstva pobutovogo obslugovuvannya naselennya URSR 43 vid 29 grudnya 1966 roku ta Kiyivskogo oblasnogo upravlinnya pobutovogo obslugovuvannya naselennya 17 vid 17 sichnya 1967 roku na bazi Boguslavskoyi vechirnoyi shkoli yak vidomchij navchalno virobnichij kombinat dlya pidgotovki robitnichih kadriv sferi pobutovogo obslugovuvannya Zgidno nakazu Ministerstva pobutovogo obslugovuvannya naselennya URSR v 1970 roci navchalno virobnichij kombinat nabuv statusu profesijno tehnichnogo uchilisha 2004 roku uchilishe projshlo derzhavnu atestacijnu ekspertizu ta nastupnogo 2015 roku bulo reorganizovane u DPTNZ Boguslavske vishe profesijne uchilishe sferi poslug Derzhavnij navchalnij zaklad Boguslavskij centr profesijno tehnichnoyi osviti stvorenij 1967 roku yak SPTU 7 z metoyu zabezpechennya Boguslavskogo rajonu ta susidnih rajoniv kvalifikovanimi robitnikami silskogospodarskogo i budivelnogo profiliv 1997 roku SPTU 7 bulo reorganizovano u drugij pidrozdil SPTU 16 2001 roku na bazi drugogo pidrozdilu PTU 16 shlyahom reorganizaciyi navchalnogo zakladu stvoreno centr profesijno tehnichnoyi osviti 1 1 zhovtnya 2001 roku nakazom Ministerstva osviti i nauki Ukrayini 561 vid 30 lipnya 2001 roku direktorom novostvorenogo navchalnogo zakladu priznacheno Barana M P Komunalnij vishij navchalnij zaklad Kiyivskoyi oblasnoyi radi stvorenij 1966 roku zgidno nakazu Ministerstva vishoyi ta serednoyi specialnoyi osviti URSR 215 2 vid 31 serpnya 1966 roku yak filiya Rzhishivskogo pedagogichnogo uchilisha Nastupnogo 1967 roku samostijnij navchalnij zaklad Boguslavske pedagogichne uchilishe 1994 roku Postanovoyu Kabinetu Ministriv Ukrayini uchilishu prisvoyeno im ya klasika ukrayinskoyi literaturi Ivana Semenovicha Nechuya Levickogo 1996 roku nakazom Ministerstva osviti Ukrayini Pro zminu statusu i nazvi vishogo navchalnogo zakladu uchilishu bulo nadano status koledzhu 2003 roku Boguslavskij pedagogichnij koledzh imeni I S Nechuya Levickogo perejmenovano u Boguslavskij gumanitarnij koledzh imeni I S Nechuya Levickogo Boguslavska centralizovana bibliotechna sistema Dokladnishe Boguslavska Publichna biblioteka Muzeyi 21 travnya 1918 roku u misti Fedir Mikolajovich Singalevich vidkriv muzej U muzeyi bulo tri viddili osoblivo bagatim na eksponati buv voyennij viddil z predstavnickoyu kolekciyeyu zbroyi U teperishnij chas u Boguslavi funkcionuye Muzej istoriyi Boguslavshini sho skladayetsya z dekilkoh teritorialno vidokremlenih viddiliv muzeyiv kozhen z yakih rozpovidaye svoyu istoriyu pro najdavnishi chasi pro mistectvo Boguslavshini pro vidatnih lyudej chij zhittyevij shlyah buv pov yazanij z Boguslavom Muzej istoriyi Boguslavshini vul Shevchenka 38 vul Shevchenka 35 Memorialnij muzej sadiba Ivana Soshenka vul Zozuli 1 Memorialnij muzej sadiba Marka Vovchka vul Marka Vovchka 15 Sport U misti diye sportivna shkola ta stadion dekilka sportivnih zaliv i majdanchikiv Universalnij navchalno trenuvalnij centr zimovih vidiv sportu Lodograj vidkrivsya 6 listopada 2014 roku Centr priznachenij v pershu chergu dlya trenuvan yunih hokeyistiv ta figuristiv z susidnih rajoniv Kiyivskoyi oblasti ta inshih oblastej Ukrayini Media BoguslavFM komercijna muzichno informacijna radiostanciya chastota movlennya 97 7 MGc Pershij vihid v efir vidbuvsya 3 bereznya 2018 roku Visti Boguslavshini boguslavska rajonna gazeta Turizm Takozh u misti ye dva goteli Poblizu mista roztashovani rekreacijni bazi ta sanatoriyi Pam yatki viznachni miscyaPam yatki prirodi Boguslavski granitiBoguslav Vid na stare misto z boku landshaftnogo parku Na perednomu plani vidno granitni vistupi Vidslonennya boguslavskih granitiv geologichna pam yatka prirodi miscevogo znachennya Roztashovana na teritoriyi Boguslavskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti u misti Boguslav u mezhah regionalnogo landshaftnogo parku Boguslavl plosheyu 4 ga Stvorena rishennyam 16 sesiyi XXI sklikannya vid 10 bereznya 1994 roku Perebuvaye u pidporyadkuvanni Boguslavskoyi miskoyi radi Arhitektura Svyato Troyicka cerkvaSvyato Troyicka cerkva ye istoriko arhitekturnoyu pam yatkoyu nacionalnogo znachennya Budivnictvo hramu bulo rozpochato Oleksandroyu Branickoyu Osnovni budivelni roboti buli zaversheni 1861 roku Svyato Mikolayivskij cholovichij monastir vede pochatok svoyeyi istoriyi vid drugoyi polovini XVI stolittya Hram Pokrova Presvyatoyi Bogorodici buv osvyachenij 12 zhovtnya 2015 roku Svyatijshim Patriarhom Kiyivskim i vsiyeyi Rusi Ukrayini Filaretom Poza mezhami istorichnogo centru Boguslava pri vulici Shevchenka 68 roztashovanij malovidomij hram Kiyivshini kostel Svyatogo Vladislava yakij ye nini parafiyalnim hramom rimo katolickoyi parafiyi Zislannya Svyatogo Duha Hram zbudovano u 1819 1825 rokah Kostel bulo zakrito 1927 roku 2008 roku miscevimi rimo katolikami rozpochalisya roboti z vidnovlennya kostelu U zhovtni 2009 roku bulo zareyestrovano rimo katolicku gromadu mista Boguslava I vzhe za kilka dniv vlasnik budivli dozvoliv praviti Sluzhbu Bozhu u primishenni kostelu U zhovtni 2012 roku vidbulosya urochiste perenesennya v hram figuri Divi Mariyi z kaplichki pri kolishnij plebaniyi a 19 travnya 2013 roku osvyacheno hrest vstanovlenij na kosteli U chervni 2014 roku primishennya kolishnogo kostelu oficijno povernuli viryanam Nini svyatinya potrebuye kapitalnogo remontu U majbutnomu planuyetsya povernuti kostelu jogo pervisnij viglyad U seredmisti zbereglosya blizko dvadcyati odno ta dvopoverhovih budivel kincya XIX pochatku XX stolit bilshist iz yakih mayut na fasadah dati sporudzhennya Zdebilshogo ce gromadski budivli abo sporudi sho nalezhali v minulomu yevreyam pidpriyemcyam Najstarisha budivlya mista tak zvana Boguslavska kam yanicyaHeder abo tak zvana Kam yanicya vvazhayetsya najdavnishoyu budivleyu Boguslava Cya masivna budivlya zvedena 1726 roku dlya potreb yevrejskoyi gromadi Boguslava a same u nij mistilasya yevrejska religijna pochatkova shkola heder pislya Zhovtnevogo perevorotu 1917 roku klub dlya gluhonimih pid chas drugoyi svitovoyi vijni v yaznicya gestapo i vzhe po vijni u kam yanici vidkrivsya muzej komsomolskoyi slavi 22 serpnya 2006 roku tut vidkrito Budinok fabrikanta Pokrasa zbudovanij 1887 roku ta maye 2 poverhi dekorativni vezhi po kutah originalni kovani balkoni Nini cej budinok zajmaye Boguslavska miska rada Memoriali pam yatniki Pam yatnik Marusi Boguslavci vstanovleno na misci de za perekazami stoyala hata yiyi batka svyashenika u 1981 roci avtor V Bogdanovskij Pam yatnik Volodimiru Leninu demontovano 2014 roku postament vshanovuye geroyiv Nebesnoyi Sotni Pam yatnik Yaroslavu Mudromu zasnovniku mista Boguslava Napis na pam yatniku Sin Velikogo knyazya Volodimira Hrestitelya Rusi vidkrittya vidbulosya u 2012 roci pid chas svyatkuvannya 980 yi richnici vid dnya zasnuvannya mista Pam yatnik Marini Grizun Pam yatnik Sholom Alejhemu Pam yatnik zagiblim voyinam afgancyam urodzhencyam Boguslavshini Pam yatnik borcyam za revolyuciyu 1917 1920 rokiv Pam yatnik zhertvam Golodomoru 1932 1933 rokiv Pam yatnik radyanskim voyinam tankistam zahisnikam m Boguslava u serpni 1941 roku Pam yatnik radyanskim voyinam yaki zaginuli pri vizvolenni mista vid nimecko fashistskih zagarbnikiv Nadpis na pam yatniku Hto za svobodu vijshov proti smerti tomu nemaye smerti na zemli Pam yatnik zagiblim urodzhencyam Boguslavshini yaki zaginuli pid chas nimecko radyanskoyi vijni 1941 1945 rokiv Pam yatnik Ivanovi Soshenku skulptor Ida Kopajgorenko arhitektor Voldemar Bogdanovskij vidkrittya 12 chervnya 1982 roku Pam yatnij znak zhertvam Chornobilskoyi katastrofi vidkrittya vidbulosya 2006 roku Pam yatnij znak boguslavskomu polkovniku Samijlovi Samusyu Pam yatnij znak Alimpiyu Galiku vidkrittya vidbulosya 2008 roku Pam yatnij znak voyinam Armiyi UNR Pogruddya Marka Vovchka skulptor T Braterskij vidkrittya vidbulosya 10 serpnya 1985 roku Pogruddya Tarasa Shevchenka skulptor T Braterskij vidkrittya vidbulosya u berezni 1989 roku Pogruddya Ivana Nechuya Levickogo vstanovleno 1989 roku na teritoriyi a jogo im ya 1994 roku prisvoyene comu navchalnomu zakladu Memorialna tablicya pam yati aktivnogo uchasnika Yevromajdanu uchasnika rosijsko ukrayinskoyi vijni 2014 2015 rokiv Pavla Pushnyaka vidkrita u zhovtni 2014 roku na fasadi boguslavskoyi ZOSh 2 Vidomi lyudi To bula persha moya zustrich z velikim mistom z cerkvami i riznim riznim lyudom sho zibravsya na velicheznu torgovicyu A she divuvavsya ya barzhi na yakij mi sidyachi z batkom na vozi perepravlyalis na drugu storonu Rosi Taras Shevchenko Mitci yaki narodilis abo meshkali v Boguslavi Bezsmertna Olga 1983 ukrayinska operna spivachka soprano solistka Videnskoyi derzhavnoyi operi z sichnya 2012 roku Galik Alimpij 1685 1763 ukrayinskij zhivopisec ta graver iyeromonah Elbert Viktor Davidovich 1927 2006 ukrayinskij zhivopisec Marko Vovchok 1833 1907 ukrayinska pismennicya perekladachka istorik Kanevskij Boris Mihajlovich ukrayinskij i rosijskij kinorezhiser Koshic Oleksandr Antonovich 1875 1944 ukrayinskij horovij dirigent kompozitor etnograf ta pismennik memuarist Lagodyuk Neonila Grigorivna ukrayinskij dzhazovij kompozitor pianist pedagog Zasluzhenij diyach mistectv Ukrayini Levickij Fedir Petrovich blizko 1850 1899 ukrayinskij spivak bas Narodivsya v Boguslavi Netiksa Adolf Ioann Adolfovich ukrayinskij arhitektor gromadskij diyach redaktor odin iz majstriv stilyu modern Nechuj Levickij Ivan Semenovich 1838 1918 ukrayinskij prozayik perekladach pismennik Overchuk Anatolij Fedorovich skulptor chlen Soyuzu hudozhnikiv SRSR Rotenshtejn Anatolij Oleksandrovich teatralnij rezhiser zasluzhenij diyach mistectv URSR Sengalevich Fedir Mikolajovich likar etnograf ta gromadskij diyach Soshenko Ivan Maksimovich ukrayinskij hudozhnik odin z najblizhchih druziv Tarasa Shevchenka brav aktivnu uchast u jogo vizvolenni z kripactva Sonya Tuchinska 1902 1987 yevrejska poetesa Yiyi virshi uvijshli v antologiyu Yevrejski poetesi vidanu v Chikago u 1928 roci Fajnzilberg Mindl Aronivna divoche prizvishe Kotlova 1868 1922 narodilasya u Boguslavi Kiyivskoyi guberniyi Mizh 1893 ta 1895 rokami pereyihala do Odesi Mati vidomogo radyanskogo pismennika gumorista fejletonista Illi Ilfa Cherednichenko Nadiya Ilarionivna radyanska ta rosijska aktrisa teatru ta kino zasluzhena artistka RRFSR Sholom Alejhem yerejskij pismennik meshkav z 1877 po 1880 Uchasniki vizvolnih ruhiv Marusya Boguslavka legendarna ukrayinska geroyinya XVI XVII stolit dolya yakoyi shozha na istoriyu Roksolani Nasti Lisovskoyi Stala prototipom golovnoyi geroyini odnojmennoyi p yesi M Starickogo Marusya Boguslavka Samijlo Samus vijskovij diyach kolonizator Pravoberezhnoyi Ukrayini kincya XVII pochatku XVIII stolittya polkovnik vinnickij korsunskij ta boguslavskij nakaznij getman odin z kerivnikiv povstannya Semena Paliya getman Pravoberezhnoyi Ukrayini Grigorij Fedorovich Tkachenko Petrenko 1882 1909 odin z kerivnikiv Gorlivskogo zbrojnogo povstannya 1905 roku Pavlo Pushnyak 1978 2014 starshij serzhant Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Ruchka Sergij Ivanovich 1981 2017 soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Politiki Gennadij Krivosheya nar 1977 ukrayinskij politik deputat Verhovnoyi Radi Ukrayini VIII sklikannya German Toll chlen Palati predstavnikiv Kongresu SShA vid shtatu Pensilvaniya u 1959 1967 rokah Narodivsya u Boguslavi a u 1910 roci razom z sim yeyu emigruvav do SShA Sportsmeni Oleksandra Timoshenko ukrayinska gimnastka olimpijska chempionka 1954 5 lyutogo 2016 ukrayinskij borec majster sportu z vilnoyi i greko rimskoyi borotbi chempion Ukrayini peremozhec mizhnarodnih zmagan chlen Olimpijskogo sportivnogo komitetu Naukovci osvityani Valentin Gab ukrayinskij ekonomist Anatolij Galchinskij ukrayinskij ekonomist liberal doktor ekonomichnih nauk profesor Kiyivskogo nacionalnogo universitetu imeni T G Shevchenka Natan Goldenberg 1911 Boguslav 1995 London Velika Britaniya britanskij himik yevrejskogo pohodzhennya Oficer Ordenu Britanskoyi Imperiyi chlen Korolivskogo himichnogo tovaristva 1948 roku Goldenberg buv priznachenij na posadu golovnogo harchovogo tehnologa magazinu Marks amp Spencer u Londoni Na cij posadi vin zminiv britansku harchovu promislovist vstanovivshi visoki standarti yakosti gigiyeni pakuvannya ta transportu Takozh vbachav vvedennya samoobslugovuvannya u prodovolchih magazinah tim samim zmenshuyuchi torgovi ploshi Marks amp Spencer a vidpovidno zmenshuyuchi chas ochikuvannya u chergah Zavdyaki cij roboti vin otrimav pochesne zvannya Oficera Ordenu Britanskoyi Imperiyi Petro Kolomiyec ukrayinskij bibliotekoznavec Boris Levchenko ukrayinskij arheolog zasluzhenij pracivnik kulturi URSR direktor Muzeyu istoriyi Boguslavshini Igor Likarchuk ukrayinskij osvitnij diyach kolishnij direktor Ukrayinskogo centru ocinyuvannya yakosti osviti Volodimir Matviyenko ukrayinskij ekonomiko geograf kandidat geografichnih nauk docent Kiyivskogo nacionalnogo universitetu im T G Shevchenka nar 1928 doktor fiziko matematichnih nauk profesor specialist z matematichnogo analizu Svitlana Cimbalyuk doktor ekonomichnih nauk profesor dekan fakultetu upravlinnya personalom sociologiyi ta psihologiyi Kiyivskogo nacionalnogo ekonomichnogo universitetu imeni V Getmana Boguslavski starosti Div takozh Kategoriya Boguslavski starosti Sebastyan Sobeskij bl 1552 1614 starosta rosickij molodshij brat Mareka Zigmunt Dengoff sokalskij boguslavskij zvenigorodskij starosta Stanislav Karol Yablonovskij pom 1702 Pochesni gromadyani mista Boguslav Lempa Anatolij Ivanovich vchitel Boguslavskoyi specializovanoyi ZOSh 1 Pochesne zvannya prisvoyeno 26 listopada 2018 roku rishennyam 51 yi sesiyi Boguslavskoyi miskoyi radi VII sklikannya GalereyaYuvilejna moneta NBU do 975 littya vid dnya zasnuvannya mista avers Yuvilejna moneta NBU do 975 littya vid dnya zasnuvannya mista revers Muzej sadiba I M Soshenka Regionalnij landshaftnij park Boguslavl Budinok vul Shevchenka 37 Budinok vul Shevchenka 24 Budivlya muzeyu istoriyi Boguslavshini vul Shevchenka 36 Kolishnij budinok kupcya Pokrasa vul Shevchenka 40 teper Boguslavska miska rada Budinok vul Shevchenka 31 Svyato Mikolayivskij cholovichij monastir vul Ozerna 35 Zhitlovij budinok vul Shevchenka 13 Vidslonennya boguslavskih granitiv Vidslonennya boguslavskih granitivPrimitkiGeograficheskij enciklopedicheskij slovar 1989 s 73 Statistichnij zbirnik Chiselnist nayavnogo naselennya Ukrayini na 1 sichnya 2022 roku PDF ukrstat gov ua Derzhavna sluzhba statistiki Ukrayini PDF originalu za 29 bereznya 2023 Procitovano 1 kvitnya 2023 Znajti poshtovij indeks ukrposhta ua Ukrposhta originalu za 4 zhovtnya 2021 Procitovano 30 veresnya 2021 Prognoz pogodi v m Boguslav weather in ua Pogoda v Ukrayini originalu za 22 chervnya 2020 Procitovano 20 chervnya 2020 Mali mista Ukrayini stayut pobratimami ar25 org Narodnij oglyadach 1 listopada 2017 originalu za 25 veresnya 2017 Procitovano 20 chervnya 2020 Vidstani vid mista Boguslav della com ua originalu za 28 zhovtnya 2021 Procitovano 3 veresnya 2023 Miskij golova boguslavska gromada gov ua Boguslavska miska rada originalu za 19 sichnya 2021 Procitovano 24 lyutogo 2021 Boguslav maps visicom ua Vizikom originalu za 22 kvitnya 2019 Procitovano 20 chervnya 2020 IMSU 1971 s 150 Guslistij 1941 s 54 58 Guslistij 1941 s 58 69 Guslistij 1941 s 144 147 Guslistij 1941 s 150 155 ukrainians world org ua Arhiv originalu za 27 veresnya 2013 Procitovano 7 lipnya 2013 Pavel Aleppskij arhidiakon Puteshestvie antiohijskago patriarha Makariya v Rossiyu v polovine XVII veka Opisannoe ego synom arhidiakonom Pavlom Allepskim po rukopisi Mosk Gl Arhiva M va Inostrannyh Del v 2 vyp Vyp 2 Ot Dnestra do Moskvy Pavel Aleppskij per s arabskogo Murkosa G Moskva Univ tip 1897 202 s ros Universali Bogdana Hmelnickogo 1998 s 168 169 Universali Bogdana Hmelnickogo 1998 s 185 186 Chuhlib T 24 lipnya 2004 Kozackij korol Yan III Sobeskij incognita day kyiv ua Den originalu za 9 serpnya 2020 Procitovano 21 lipnya 2020 UDE 2004 IMSU 1971 s 151 Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 s 147 Po zemli Kiyivskij 1963 s 223 IMSU 1971 s 152 Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 s 148 IMSU 1971 s 153 Otmena krepostnogo prava na Ukraine sbornik dokumentov i materialov Lviv Akademiya nauk Ukrainskoj SSR 1961 S 354 355 ros IMSU 1971 s 154 Boguslav evrejskaya obshina ejwiki org ros 12 lipnya 2014 originalu za 13 veresnya 2019 Procitovano 21 lipnya 2020 Volosti i vazhnѣjshiya seleniya Evropejskoj Rossii Po dannym obslѣdovaniya proizvedennago statisticheskimi uchrezhdeniyami Ministerstva Vnutrennih Dѣl po porucheniyu Statisticheskago Sovѣta Izdanie Centralnago Statisticheskago Komiteta Vypusk III Gubernii Malorossijskiya i Yugo Zapadnyya Sostavil starshij redaktor V V Zverinskij SanktPeterburg 1885 ros doref Naselennye mesta Rossijskoj imperii v 500 i bolee zhitelej s ukazaniem vsego nalichnogo v nih naseleniya i chisla zhitelej preobladayushih veroispovedanij po dannym pervoj vseobshej perepisi naseleniya 1897 g Pod red N A Trojnickogo S Pb Tipografiya Obshestvennaya polza parovaya tipolitografiya N L Nyrkina 1905 S 1 79 X 270 120 s ros doref Goroda Rossii Centr stat kom MVD SPb Tipo lit Nyrkina 1906 1914 T 1 Goroda Rossii v 1904 godu S 564 565 ros Pamyatnaya knizhka Kievskago uchebnago okruga na 1898 god Chast I Kievskaya guberniya Kiev 1899 S 125 ros IMSU 1971 s 155 1917 god na Kievshine hronika sobytij sost A Irgizov i dr pod red V Manilova Otd Kiev okrparkoma po izucheniyu istorii KP b U i Okt rev na Ukraine Istpart Kiev Gos izd vo Ukrainy 1928 S 135 ros IMSU 1971 s 156 Arhiv IMEL fond 1 opis 5 1 sprava 154 ark 236 IMSU 1971 s 157 IMSU 1971 s 158 Nacionalna Kniga pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 pp v Ukrayini Kiyivska oblast 2008 s 132 Bachinskij P Golodnij rik na Kiyivshini Kiyivska pravda 1993 6 lyutogo Reabilitovani istoriyeyu Kiyivska oblast S 124 152 S 558 594 IMSU 1971 s 158 159 Partizanskij ta pidpilnij ruh na Kanivshini kaniv net originalu za 27 lyutogo 2017 Procitovano 29 chervnya 2020 IMSU 1971 s 159 IMSU 1971 s 160 Voni zahishali Vitchiznu svoyu Arsenidze Iraklij Teofilovich dikvik2009 ucoz net 4 chervnya 2010 originalu za 27 sichnya 2020 Procitovano 29 chervnya 2020 IMSU 1971 s 161 IMSU 1971 s 162 IMSU 1971 s 163 Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 14 lipnya 2015 S I Bokovij Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh Koord byuro Encikl Suchas Ukrayini NAN Ukrayini K Poligrafkniga 2004 T 3 Bio Bya 695 s ISBN 966 02 2682 9 Informaciya pro PAT Boguslavska sukonna fabrika youcontrol com ua originalu za 3 zhovtnya 2021 Procitovano 3 zhovtnya 2021 Istoriya elektrifikaciyi Korsunshini pochalas iz budivnictva GES na Rosi Foto dzvin media Mediagrupa Nova molod Cherkashini Dzvin 13 sichnya 2020 Procitovano 3 serpnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Po zemli Kiyivskij 1963 s 229 Oficijna storinka DPTNZ Boguslavske VPU sferi poslug boguslav vpusp net ua originalu za 29 chervnya 2020 Procitovano 22 chervnya 2020 Oficijna storinka DNZ Boguslavskij CPTO bohuslav cpto1 edukit kiev ua originalu za 29 chervnya 2020 Procitovano 22 chervnya 2020 Oficijna storinka KVNZ KOR Boguslavskij gumanitarnij koledzh imeni I S Nechuya Levickogo bgc in ua originalu za 15 serpnya 2020 Procitovano 22 chervnya 2020 Zberezhennya pam yatok voyennoyi istoriyi v Ukrayini i za kordonom v 20 ti roki HH st 13 grudnya 2016 u Wayback Machine G Denisenko Krayeznavstvo 2008 1 4 S 153 166 Muzej istoriyi Boguslavshini boguslavmuseum at ua originalu za 11 kvitnya 2021 Procitovano 20 chervnya 2020 U Boguslavi vidkrivsya Centr zimovih vidiv sportu boguslavmuseum at ua UNIAN 7 listopada 2014 originalu za 30 zhovtnya 2018 Procitovano 20 chervnya 2020 Radiostanciya BoguslavFM boguslav media originalu za 11 serpnya 2020 Procitovano 20 chervnya 2020 Boguslavska rajonna gazeta Visti Boguslavshini boguslav rda gov ua Boguslavska RDA originalu za 11 travnya 2019 Procitovano 24 bereznya 2020 Troyicka cerkva Boguslav ua igotoworld com originalu za 19 lipnya 2019 Procitovano 20 chervnya 2020 Svyatijshij Patriarh Filaret osvyativ Pokrovskij hram mista Boguslava youtube com Procitovano 20 chervnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Oleksa Kiyivskij 26 sichnya 2015 Starovinni katolicki hrami Kiyeva ta Kiyivshini oleksa kyivsky livejournal com originalu za 8 kvitnya 2019 Procitovano 20 chervnya 2020 Oleksa Kiyivskij oleksa kyivsky livejournal com Arhiv originalu za 23 serpnya 2018 Procitovano 20 travnya 2017 Oleksa Kiyivskij oleksa kyivsky livejournal com Arhiv originalu za 2 travnya 2011 Procitovano 24 chervnya 2010 Tkachenko Petrenko smert strashit menya ne mozhet enakievets info ros 21 lyutogo 2010 originalu za 1 listopada 2019 Procitovano 20 chervnya 2020 Oblasna konferenciya Olimpijskij ruh ce ruh zdorovogo sposobu zhittya bgc in ua Boguslavskij gumanitarnij koledzh imeni I S Nechuya Levickogo 13 listopada 2015 originalu za 18 veresnya 2020 Procitovano 20 chervnya 2020 ukrwrestling com 13 listopada 2015 Arhiv originalu za 29 serpnya 2016 Procitovano 26 chervnya 2016 M amp S Careers Food glorious food careers marksandspencer com angl M amp S Careers 1 grudnya 2015 originalu za 25 zhovtnya 2020 Procitovano 30 serpnya 2020 Marks in time marksintime marksandspencer com angl M amp S Careers originalu za 18 veresnya 2020 Procitovano 30 serpnya 2020 Boguslav jukraine org 13 listopada 2015 Arhiv originalu za 12 lipnya 2014 Procitovano 12 lipnya 2014 mariusz eu pn pol Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2013 Procitovano 30 veresnya 2021 mariusz eu pn pol Arhiv originalu za 13 kvitnya 2011 Procitovano 30 veresnya 2021 mariusz eu pn pol Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 30 veresnya 2021 Dzherela ta literaturaBoguslav Istoriya i suchasnist narisi O Salij Kiyiv Yaroslaviv Val 2010 320 s ISBN 978 966 2151 59 6 Boguslavskij rajon Nacionalna Kniga pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 pp v Ukrayini Kiyivska oblast Uporyadn Gaj A I Gol red kol Ulyanchenko V I Red kol Butnik V G Gaj A I ker red vid grupi Danilenko V P Yerema P M zast gol red kol Zaharchenko P P Kondruk V P Romanchishin V G Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Kiyivska oblasna derzhavna administraciya Bila Cerkva Bukva 2008 S 131 183 ISBN 978 966 7195 95 3 Boguslavshina chastina Porossya u knyazhu dobu XI XIII st Do pitannya pro chas zasnuvannya Boguslava L I Nikolenko Hvingiya Dzh K Centr pam yatkoznavstva Nacionalnoyi akademiyi nauk Ukrayini i Ukrayinskogo tovaristva ohoroni pam yatok istoriyi ta kulturi Kiyiv Zadruga 2012 84 s ISBN 966 8999 46 8 Universali Bogdana Hmelnickogo 1648 1657 Nacionalna akademiya nauk Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini uporyad I Krip yakevich I Butich red kol V Smolij ta in Kiyiv Alternativi 1998 383 s 1 Universali ukrayinskih getmaniv ISBN 966 7217 53 1 Po zemli Kiyivskij putivnik dovidnik Batushan O D Sikorskij M I Chepurnij I F Kiyiv Kiyivske oblasne knizhkovo gazetne vidavnictvo 1963 380 s Kievskaya oblast Ukrainskaya Sovetskaya Socialisticheskaya respublika enciklopedicheskij spravochnik glavnaya redakcionnaya kollegiya Babij B M Babichev F S glavnyj redaktor USE predsedatel redkollegiya i dr Kiev Glavnaya redakciya Ukrainskoj Sovetskoj enciklopedii 1987 S 445 447 ros Kanevskij uezd Skazaniya o naselennyh mestnostyah Kievskoj gubernii ili statisticheskie istoricheskie i cerkovnye zametki obo vseh derevnyah selah mestechkah i ogorodah u predelah gubernii nahodyashihsya L Pohilevich Bila Cerkva vidavec Pshonkivskij O 2005 S 436 439 ISBN 966 8545 15 H ros L G Kozlovska Ya A Kurilenko Boguslav Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR v 26 t Kiyivska oblast Red kol toma Rudich F M gol redkol Bakumenko P I Bachinskij P P Borsh Yu F Guslistij K G Kononenko V I Korolov B I zast gol redkol Majstrenko A A vidp sekr redkol Makarenko G K Marchenko M I Panin Ya G Petrenko M 3 Pshenichnij G S Sazhenyuk S N Sergiyenko G Ya Slabyeyev I S Tiholaz G A Shevchenko F P Shmorgun P M AN URSR Institut istoriyi Kiyiv Golovna redakciya URE AN URSR 1971 S 149 163 Nikolenko I Boguslavshina Narisi z istoriyi krayu Boguslav MPP Kvadrat 1994 112 s Virskij D S Boguslav Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 320 321 ISBN 966 00 0734 5 Spogadi Matijka O M 33 j golod Narodna Kniga Memorial Uporyad L B Kovalenko V A Manyak Kiyiv Radyanskij pismennik 1991 S 274 277 ISBN 5 333 00875 2 Boguslavskij rajon Reabilitovani istoriyeyu Kiyivska oblast Kniga druga V P Kondruk golova O P Reyent zastupnik golovi I X Chistik vidpovidalnij sekretar S I Bilokin Kiyiv Osnova 2007 S 124 152 ISBN 966 699 170 5 I M Nikolenko Boguslav Mista i sela Ukrayini Kiyivshina istoriko krayeznavchi narisi V Bolgov A Prisyazhnyuk Kiyiv 2011 T 1 S 147 148 Kostyantin Burkut Mistechko nad Rossyu Odnodenna podorozh do Boguslava 28 kvitnya 2022 u Wayback Machine Svitoglyad Naukovo populyarnij zhurnal 2021 6 S 64 65 ISSN 1819 7329 Guslistij K Narisi z istoriyi Ukrayini Vip 3 Vizvolna borotba ukrayinskogo narodu proti shlyahetskoyi Polshi v drugij polovini XVI i v pershij polovini XVII st 60 ti roki XVI 30 i roki XVII st Institut istoriyi Ukrayini AN URSR Vidp red S M Byelousov Kiyiv AN URSR 1941 188 s Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Kiyivskij nacionalnij universitet imeni Tarasa Shevchenka Institut mizhnarodnih vidnosin redkol L V Guberskij golova ta in Kiyiv Znannya Ukrayini 2004 T 1 760 s ISBN 966 316 039 X Geograficheskij enciklopedicheskij slovar Geograficheskie nazvaniya Glav redkol Tryoshnikov A F glava i dr Moskva Sovetskaya enciklopediya 1989 592 s ISBN 5 852720 057 6 ros Bohuslaw Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1880 T I S 288 291 pol PosilannyaKiyivska oblast u skladi URSR Boguslav 18 bereznya 2013 u Wayback Machine Boguslav 8 kvitnya 2016 u Wayback Machine Topografichna mapa m Boguslav 5 bereznya 2016 u Wayback Machine Boguslavl 21 serpnya 2016 u Wayback Machine cdiak archives gov ua CDIAK Ukrayini Arhiv originalu za 14 serpnya 2019 Procitovano 19 chervnya 2022 Boguslav Ukraine angl