Ольге́рд Гедимінович (бл. 1296 — 24 травня 1377) — великий князь литовський і руський (1345—1377). Представник литовської династії Гедиміновичів. Син великого литовського князя Гедиміна. Один із головних будівничих Великого князівства Литовського. Батько литовського князя і польського короля Ягайла. Князь вітебський (з 1320) і кревський (з 1338). Після смерті Гедиміна (1341) відсторонив від правління Литвою свого брата Явнута (1345), став великим князем литовським. Державними справами займався спільно з братом Кейстутом. Приєднав до Литви більшу частину земель Русі: частину Смоленщини (1350-ті), Київщину, землі Чернігово-Сіверщини й Поділля (1362). Здійснив успішний похід проти ординців у Південній Україні, розбив татарське військо на Синіх Водах (1362). У союзі з Тверським князівством воював із Московією (1368—1372). У писемних джерелах постає як мудрий правитель і успішний полководець. Знав декілька мов. Не вживав алкогольних напоїв. Відомості про віросповідання Ольгерда суперечливі: деякі джерела (зокрема пом'яник Києво-Печерської лаври) дають підстави вважати, що він прийняв християнство, інші — що до смерті залишався язичником..
Ольгерд | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
1345 — 24 травня 1377 | ||
Попередник: | Явнут | |
Наступник: | Владислав II Ягайло | |
| ||
1320 — 24 травня 1377 | ||
Попередник: | ||
Наступник: | Уляна Олександрівна | |
Народження: | 1296 | |
Смерть: | 24 травня 1377[1] | |
Країна: | Велике князівство Литовське | |
Релігія: | язичництво і православ'я[2][3] | |
Рід: | Гедиміновичі | |
Батько: | Гедимін | |
Мати: | Євна Полоцька | |
Шлюб: | Ульяна Тверська[6] і Марія Ярославна | |
Діти: | Владислав II Ягайло, Скиргайло Ольгердович, Корибут-Дмитро Ольгердович, Лугвеній Ольгердович, Коригайло, Вігунт Ольгердович, Свидригайло Ольгердович, d, Олександра Ольгердівна, Федір Ольгердович, Дмитро Ольгердович Брянський, Андрій Полоцький, Володимир Ольгердович, Костянтин Коріятович, d, Марія Ольґердівна, Олена Ольгердівна, d, d[12], d і d | |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE0THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPVVVsUkRBbFFrSWxSREVsT0VNbFJEQWxRak1sUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRalFsUkRBbFFqQXVYeVZFTUNVNU5DVkVNQ1ZDUlY4eE16YzNMbk4yWnk4eU1qQndlQzBsUkRBbE9VTWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqVWxSREVsT0RJbFJEQWxRakJmSlVRd0pUbEZKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGhESlVRd0pVSXpKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTBKVVF3SlVJd0xsOGxSREFsT1RRbFJEQWxRa1ZmTVRNM055NXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
Імена
- Альгірдас (лит. Algirdas) — литовське язичницьке ім'я.
- Альгерд — білоруський варіант імені.
- Ольгерд або Ольґерд (ст.-укр. Олкгердъ, пол. Olgierd) — староукраїнський й польський варіант імені; використовувався у офіційній діловій документації.
- Дмитрій — хрещене ім'я (за даними пом'яника Києво-Печерської лаври).
Біографія
Молоді роки
Ольгерд народився близько 1296 року в родині литовського князя Гедиміна. Його старшими братами були і Наримунт; молодшими — Коріят, Любарт, Кейстут і Явнут.
1318 року Ольгерд одружився із руською князівною Марією, дочкою вітебського князя із дому Ізяславичів Полоцьких. 1320 року, після смерті тестя, він успадкував Вітебське князівство.
1327 року Ольгерд очолював литовське військо у спільному з поляками поході проти Бранденбургу.
1338 року Ольгерд отримав від батька Гедиміна князівство із центром у замку Крево.
1341 року після смерті Гедиміна (1341), який розділив Велике князівство Литовське між синами, Ольгерд залишився на Кревському столі, в той час як столичне місто Вільно дісталося його наймолодшому братові Явнуту. Формально великим князем вважався Явнут, але брати не визнавали його своїм сюзереном.
Великий князь
1345 року Ольгерд, спільно із братом Кейстутом організували державний переворот й усунули Явнута від влади. Великим князем литовським став Ольгерд, а Кейстут — князем тракайським, гродненським і берестейським. Обидва брати керували державними справами спільно: Кейстут відповідав за західні рубежі, зокрема боротьбу з Тевтонським орденом; Ольгерд займався східним і південним напрямком — боротьбою з руськими князівствами та Золотою Ордою.
Протягом правління Ольгерда Велике князівсво Литовське воювало із Тевтонським орденом. Провідну роль у ній грав Кейстут, проте сам Ольгерд брав участь у деяких боях проти хрестоносців, зокрема на річці Страва (1348) та біля замку Рудау (1370).
Боротьба за руські землі
Ольгерд провадив політику розширення Литви на схід і південь, об'єднуючи землі колишньої Київської Русі. У 1350-тих роках він завоював частину володінь смоленських князів: Брянськ, Мстиславль, Білий. У 1349–1351 і 1366 роках він успішно воював із польським королем Казимиром ІІІ за Галицько-Волинську спадщину, виборовши Волинь за винятком Белзу і Холму. 1377 року було приєднано Берестейський, Володимирський і Луцький уділи Волині. Завдяки Ольгерду у сфері впливу Литви періодично перебували Смоленськ, Псков і Новгород. 1349 Ольгерд безуспішно намагався встановити політичний контакт із золотоординським ханом Джанібеком.
За гіпотезою Фелікса Шабульда, 1359 року Ольгерд скористався анархією в Золотій Орді й уклав союз із темником Мамаєм. Спільно із ним Литва розпочала війну із джучидським «Волзьким царством», яке опанували царевичі-джучиди зі східного крила Улусу Джучі. Влітку 1362 Ольгерд здійснив визвольний похід у Південно-Східну Україну між Дніпром і Доном, а восени — напав на ординське Поділля. Його військо досягло Чорного моря біля гирл Дніпра й Південного Бугу. У цьому поході литовсько-руські сили розбили трьох татарських князів у битві на Синіх Водах, про що згадують пізніші джерела. Внаслідок успішних військово-політичних дій Ольгерда землі колишньої Київської Русі позбулися політичної залежності від Золотої Орди й були приєднані до Великого князівства Литовського. Зокрема, частиною Литовської держави стали Волинь, Київщина, Сіверщина та Поділля, де постали удільні князівства, очолювані Гедиміновичами — Київське, Сіверське, Подільське та інші. Мамай також видав ярлик Ольгерду на володіння Південною Україною — землі від Дністра до верхів'я Дону й Оки.
Ведучи боротьбу за об'єднання руських князівств, 1351 року Ольгерд уклав союз із Великим князівством Тверським проти ординської Московії, який закріпив одружившись із Уляною, сестрою великого князя тверського Михайла Олександровича. У 1368—1372 роках Ольгерд вів війну із московським князем Дмитром Донським, яка після успіхів литовсько-руського війська над московитами, закінчилася підписанням Любуцького миру.
Ольгерд зумів об'єднати всі білоруські і більшість українських земель. Добрим ставленням до української культури і церкви прихилив до себе населення України-Русі та українських князів і магнатів, які брали участь у державній адміністрації Великого князівства Литовського. На зайнятих руських (українських) землях Ольгерд посадив своїх родичів, а в деяких місцях залишив руських князів із династії Рюриковичів. За його правління руська мова стала офіційною мовою Великого князівства Литовського.
Релігійна політика
На відміну від Гедиміна, який намагався утворити окрему Литовську православну митрополію, Ольгерд пробував поставити на чолі Київської митрополії та всієї Русі свого кандидата, домагався від Константинополя повернення Києву в такий спосіб реального значення церковної столиці Русі. 1353 року литовським кандидатом на Київського митрополита і всієї Русі був Теодорит, 1355 року — Роман, пізніше — Кипріян.
Відомості про вірування самого Ольгерда суперечливі: одні джерела, зокрема Києво-Печерський пом'яник вказує, що він прийняв християнство й охрестився під іменем Дмитра; інші — що до смерті залишався язичником.
Титул
- 1342: ст.-укр. Олкгердъ Божїю милостью великий князь Литовскїй, Рускїй Жомоитскїй и иныхъ
Сім'я
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRqTHlWRU1DVTROQ1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNU5pVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRa0VsUkRBbFFrUWxSREVsT0VZbFJEQWxRak1sUkRBbFFqZ2xSREFsUWtRbFJERWxPRVpmSlVRd0pUa3lKVVF4SlRrMkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSTFKVVF3SlVJeEpVUXhKVGd4SlVReEpUaERKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3WHpFek5qUXVhbkJuTHpJMU1IQjRMU1ZFTUNVNE5DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSaVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1TVkVNU1U1TmlWRU1TVTRSbDhsUkRBbFFrRWxSREFsUWtRbFJERWxPRVlsUkRBbFFqTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FWmZKVVF3SlRreUpVUXhKVGsySlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXdKVUl4SlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdYekV6TmpRdWFuQm4uanBn.jpg)
Мав дванадцять синів та вісім дочок.
- Батько: Гедимін
- 1-ша дружина (з 1318): Марія Ярославна (?—1349), донька вітебського князя .
- Діти:
- Андрій (1328—1399) — князь Полоцький та Псковський
- Дмитро (1329—1399) — князь Брянський
- Володимир (1331—після 1398) — князь Київський, Слуцький і Копильський
- Костянтин (1330—після 1386) — князь Чорторийський
- Федір (бл. 1333—бл. 1392) — князь Ратненський (Волинський)
- Федора (? — ?) ∞ Карачевський князь Святослав
- Агрипина (? — ?) ∞ Суздальський князь Борис
- 2-га дружина (з 1351): Уляна Олександрівна (?—1391), донька тверського князя .
- Діти:
- Ягайло (Владислав) (1354—1434) — король Польщі
- Скиргайло (Іван) (1356—1396) — Великий князь Литовський, Князь Київський
- Корибут-Дмитро (бл. 1356—бл. 1405) — князь Новгород-Сіверський, князь Чернігівський
- Коригайло (Казимир) (1361/62—1390) — князь Мстиславський
- Лугвеній (Симон) (бл. 1360—після 1430) — князь Новгород-Литовський
- Вігунт (Олександр) (1363/64—1392) — князь Керновський
- Свидригайло (Болеслав) (1365/66—1452) — Великий князь Литовський, Великий князь Руський
- Олена (1355—1438) ∞ московський князь Володимир Андрійович.
- Марія (бл. 1359—після 1382) ∞ городецький князь Давид Дмитрович.
- Олександра (1368/70—1434) ∞ белзький князь Земовит IV.
Вшанування пам'яті
- Вулиця Князя Ольгерда у місті Черкаси
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #12230201X // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Энциклопедический словарь — Санкт-Петербург: Brockhaus–Efron, 1897. — Т. XXIа.
- Ньюфаундленд — Отто — 1916. — Т. 29.
- Н. В. Ольгерд // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1897. — Т. XXIа. — С. 911–912.
- Иулиания Александровна // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1894. — Т. XIIIа. — С. 770.
- Ульяна Александровна // Русский биографический словарь — Санкт-Петербург: 1912. — Т. 20. — С. 432.
- В. Новодворский Ягайло // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1904. — Т. XLI. — С. 484–485.
- Скиргайлло // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1900. — Т. XXX. — С. 199.
- А. Э. Вигант // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1892. — Т. VI. — С. 225.
- К. Б. Андрей // Энциклопедический лексикон — СПб: 1835. — Т. 2. — С. 288.
- Андрей Ольгердович // Энциклопедический словарь / под ред. И. Е. Андреевский — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1890. — Т. Iа. — С. 764.
- Jirásek Z., Antonín R., Čapský M. et al. Slezsko v dějinách českého státu I. Od pravěku do roku 1490 — Nakladatelství Lidové noviny, 2012. — С. 582. — 708 с. —
- Саввов Р. Новая классификация древнейших монет Великого княжества Литовского / A new classification of most ancient coins of the Grand Duchy of Lithuania
- Шабульдо Ф. М., Вортман Д. Я. Ольгерд // Енциклопедія історії України… 2010. Т. 7. С. 590.
- Шабульдо Ф. М. Ольгерд // Малий словник історії України. К. 1997.
- Пещак 1974:24, документ № 9.
- Войтович Л. В. 3.17. Мономаховичі. Юрійовичі. Ростовська, Суздальська, Московська і Тверська гілки. // Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. — Львів: Інститут українознавства ім. І. Крип'якевича, 2000.
Бібліографія
Джерела
- Пещак, М. М. Грамоти XIV ст. Київ: Наукова думка, 1974.
Монографії
- Войтович Л. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.). Львів: Інститут українознавства, 2000.
- Войтович Л. . — Біла Церква : Видавець Олександр Пшонківський, 2006. — С. 613, 630. — .
Довідники
- Гайдай Л. Історія України в особах, термінах, назвах і поняттях. — Луцьк : Вежа, 2000.
- Головченко В. Ольгерд // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.: Знання України, 2004 — Т. 2. — 812 с. — .
- Довідник з історії України. За ред. І. Підкови та Р.Шуста. — К. : Генеза, 1993.
- Шабульдо Ф. М. Ольгерд // Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Шабульдо Ф. М., Вортман Д. Я. Ольгерд // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 590. — .
- Ольгерд // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — .
- Ольґерд // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. X : Літери Ол — Пер. — С. 1212. — 1000 екз.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ольгерд
- (пол.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z imenem Olgerd Olge rd Gediminovich bl 1296 24 travnya 1377 velikij knyaz litovskij i ruskij 1345 1377 Predstavnik litovskoyi dinastiyi Gediminovichiv Sin velikogo litovskogo knyazya Gedimina Odin iz golovnih budivnichih Velikogo knyazivstva Litovskogo Batko litovskogo knyazya i polskogo korolya Yagajla Knyaz vitebskij z 1320 i krevskij z 1338 Pislya smerti Gedimina 1341 vidstoroniv vid pravlinnya Litvoyu svogo brata Yavnuta 1345 stav velikim knyazem litovskim Derzhavnimi spravami zajmavsya spilno z bratom Kejstutom Priyednav do Litvi bilshu chastinu zemel Rusi chastinu Smolenshini 1350 ti Kiyivshinu zemli Chernigovo Sivershini j Podillya 1362 Zdijsniv uspishnij pohid proti ordinciv u Pivdennij Ukrayini rozbiv tatarske vijsko na Sinih Vodah 1362 U soyuzi z Tverskim knyazivstvom voyuvav iz Moskoviyeyu 1368 1372 U pisemnih dzherelah postaye yak mudrij pravitel i uspishnij polkovodec Znav dekilka mov Ne vzhivav alkogolnih napoyiv Vidomosti pro virospovidannya Olgerda superechlivi deyaki dzherela zokrema pom yanik Kiyevo Pecherskoyi lavri dayut pidstavi vvazhati sho vin prijnyav hristiyanstvo inshi sho do smerti zalishavsya yazichnikom OlgerdVelikij knyaz Litovskij i Ruskij1345 24 travnya 1377Poperednik YavnutNastupnik Vladislav II YagajloKnyaz Vitebskij1320 24 travnya 1377Poperednik Nastupnik Ulyana Oleksandrivna Narodzhennya 1296Smert 24 travnya 1377 1377 05 24 1 Krayina Velike knyazivstvo LitovskeReligiya yazichnictvo i pravoslav ya 2 3 Rid GediminovichiBatko GediminMati Yevna PolockaShlyub Ulyana Tverska 6 i Mariya YaroslavnaDiti Vladislav II Yagajlo Skirgajlo Olgerdovich Koribut Dmitro Olgerdovich Lugvenij Olgerdovich Korigajlo Vigunt Olgerdovich Svidrigajlo Olgerdovich d Oleksandra Olgerdivna Fedir Olgerdovich Dmitro Olgerdovich Bryanskij Andrij Polockij Volodimir Olgerdovich Kostyantin Koriyatovich d Mariya Olgerdivna Olena Olgerdivna d d 12 d i d Mediafajli b u VikishovishiMoneta Olgerda Do 1377 rokuImenaAlgirdas lit Algirdas litovske yazichnicke im ya Algerd biloruskij variant imeni Olgerd abo Olgerd st ukr Olkgerd pol Olgierd staroukrayinskij j polskij variant imeni vikoristovuvavsya u oficijnij dilovij dokumentaciyi Dmitrij hreshene im ya za danimi pom yanika Kiyevo Pecherskoyi lavri BiografiyaMolodi roki Olgerd narodivsya blizko 1296 roku v rodini litovskogo knyazya Gedimina Jogo starshimi bratami buli i Narimunt molodshimi Koriyat Lyubart Kejstut i Yavnut 1318 roku Olgerd odruzhivsya iz ruskoyu knyazivnoyu Mariyeyu dochkoyu vitebskogo knyazya iz domu Izyaslavichiv Polockih 1320 roku pislya smerti testya vin uspadkuvav Vitebske knyazivstvo 1327 roku Olgerd ocholyuvav litovske vijsko u spilnomu z polyakami pohodi proti Brandenburgu 1338 roku Olgerd otrimav vid batka Gedimina knyazivstvo iz centrom u zamku Krevo 1341 roku pislya smerti Gedimina 1341 yakij rozdiliv Velike knyazivstvo Litovske mizh sinami Olgerd zalishivsya na Krevskomu stoli v toj chas yak stolichne misto Vilno distalosya jogo najmolodshomu bratovi Yavnutu Formalno velikim knyazem vvazhavsya Yavnut ale brati ne viznavali jogo svoyim syuzerenom Velikij knyaz 1345 roku Olgerd spilno iz bratom Kejstutom organizuvali derzhavnij perevorot j usunuli Yavnuta vid vladi Velikim knyazem litovskim stav Olgerd a Kejstut knyazem trakajskim grodnenskim i berestejskim Obidva brati keruvali derzhavnimi spravami spilno Kejstut vidpovidav za zahidni rubezhi zokrema borotbu z Tevtonskim ordenom Olgerd zajmavsya shidnim i pivdennim napryamkom borotboyu z ruskimi knyazivstvami ta Zolotoyu Ordoyu Protyagom pravlinnya Olgerda Velike knyazivsvo Litovske voyuvalo iz Tevtonskim ordenom Providnu rol u nij grav Kejstut prote sam Olgerd brav uchast u deyakih boyah proti hrestonosciv zokrema na richci Strava 1348 ta bilya zamku Rudau 1370 Borotba za ruski zemli Olgerd provadiv politiku rozshirennya Litvi na shid i pivden ob yednuyuchi zemli kolishnoyi Kiyivskoyi Rusi U 1350 tih rokah vin zavoyuvav chastinu volodin smolenskih knyaziv Bryansk Mstislavl Bilij U 1349 1351 i 1366 rokah vin uspishno voyuvav iz polskim korolem Kazimirom III za Galicko Volinsku spadshinu viborovshi Volin za vinyatkom Belzu i Holmu 1377 roku bulo priyednano Berestejskij Volodimirskij i Luckij udili Volini Zavdyaki Olgerdu u sferi vplivu Litvi periodichno perebuvali Smolensk Pskov i Novgorod 1349 Olgerd bezuspishno namagavsya vstanoviti politichnij kontakt iz zolotoordinskim hanom Dzhanibekom Za gipotezoyu Feliksa Shabulda 1359 roku Olgerd skoristavsya anarhiyeyu v Zolotij Ordi j uklav soyuz iz temnikom Mamayem Spilno iz nim Litva rozpochala vijnu iz dzhuchidskim Volzkim carstvom yake opanuvali carevichi dzhuchidi zi shidnogo krila Ulusu Dzhuchi Vlitku 1362 Olgerd zdijsniv vizvolnij pohid u Pivdenno Shidnu Ukrayinu mizh Dniprom i Donom a voseni napav na ordinske Podillya Jogo vijsko dosyaglo Chornogo morya bilya girl Dnipra j Pivdennogo Bugu U comu pohodi litovsko ruski sili rozbili troh tatarskih knyaziv u bitvi na Sinih Vodah pro sho zgaduyut piznishi dzherela Vnaslidok uspishnih vijskovo politichnih dij Olgerda zemli kolishnoyi Kiyivskoyi Rusi pozbulisya politichnoyi zalezhnosti vid Zolotoyi Ordi j buli priyednani do Velikogo knyazivstva Litovskogo Zokrema chastinoyu Litovskoyi derzhavi stali Volin Kiyivshina Sivershina ta Podillya de postali udilni knyazivstva ocholyuvani Gediminovichami Kiyivske Siverske Podilske ta inshi Mamaj takozh vidav yarlik Olgerdu na volodinnya Pivdennoyu Ukrayinoyu zemli vid Dnistra do verhiv ya Donu j Oki Veduchi borotbu za ob yednannya ruskih knyazivstv 1351 roku Olgerd uklav soyuz iz Velikim knyazivstvom Tverskim proti ordinskoyi Moskoviyi yakij zakripiv odruzhivshis iz Ulyanoyu sestroyu velikogo knyazya tverskogo Mihajla Oleksandrovicha U 1368 1372 rokah Olgerd viv vijnu iz moskovskim knyazem Dmitrom Donskim yaka pislya uspihiv litovsko ruskogo vijska nad moskovitami zakinchilasya pidpisannyam Lyubuckogo miru Olgerd zumiv ob yednati vsi biloruski i bilshist ukrayinskih zemel Dobrim stavlennyam do ukrayinskoyi kulturi i cerkvi prihiliv do sebe naselennya Ukrayini Rusi ta ukrayinskih knyaziv i magnativ yaki brali uchast u derzhavnij administraciyi Velikogo knyazivstva Litovskogo Na zajnyatih ruskih ukrayinskih zemlyah Olgerd posadiv svoyih rodichiv a v deyakih miscyah zalishiv ruskih knyaziv iz dinastiyi Ryurikovichiv Za jogo pravlinnya ruska mova stala oficijnoyu movoyu Velikogo knyazivstva Litovskogo Religijna politika Na vidminu vid Gedimina yakij namagavsya utvoriti okremu Litovsku pravoslavnu mitropoliyu Olgerd probuvav postaviti na choli Kiyivskoyi mitropoliyi ta vsiyeyi Rusi svogo kandidata domagavsya vid Konstantinopolya povernennya Kiyevu v takij sposib realnogo znachennya cerkovnoyi stolici Rusi 1353 roku litovskim kandidatom na Kiyivskogo mitropolita i vsiyeyi Rusi buv Teodorit 1355 roku Roman piznishe Kipriyan Vidomosti pro viruvannya samogo Olgerda superechlivi odni dzherela zokrema Kiyevo Pecherskij pom yanik vkazuye sho vin prijnyav hristiyanstvo j ohrestivsya pid imenem Dmitra inshi sho do smerti zalishavsya yazichnikom Titul1342 st ukr Olkgerd Bozhyiyu milostyu velikij knyaz Litovskyij Ruskyij Zhomoitskyij i inyhSim yaDokladnishe Gediminovichi Mariya Yevpraksiya Vitebska druzhina Olgerda Uyavnij portret XVIII st Mav dvanadcyat siniv ta visim dochok Batko Gedimin 1 sha druzhina z 1318 Mariya Yaroslavna 1349 donka vitebskogo knyazya Diti Andrij 1328 1399 knyaz Polockij ta Pskovskij Dmitro 1329 1399 knyaz Bryanskij Volodimir 1331 pislya 1398 knyaz Kiyivskij Sluckij i Kopilskij Kostyantin 1330 pislya 1386 knyaz Chortorijskij Fedir bl 1333 bl 1392 knyaz Ratnenskij Volinskij Fedora Karachevskij knyaz Svyatoslav Agripina Suzdalskij knyaz Boris 2 ga druzhina z 1351 Ulyana Oleksandrivna 1391 donka tverskogo knyazya Diti Yagajlo Vladislav 1354 1434 korol Polshi Skirgajlo Ivan 1356 1396 Velikij knyaz Litovskij Knyaz Kiyivskij Koribut Dmitro bl 1356 bl 1405 knyaz Novgorod Siverskij knyaz Chernigivskij Korigajlo Kazimir 1361 62 1390 knyaz Mstislavskij Lugvenij Simon bl 1360 pislya 1430 knyaz Novgorod Litovskij Vigunt Oleksandr 1363 64 1392 knyaz Kernovskij Svidrigajlo Boleslav 1365 66 1452 Velikij knyaz Litovskij Velikij knyaz Ruskij Olena 1355 1438 moskovskij knyaz Volodimir Andrijovich Mariya bl 1359 pislya 1382 gorodeckij knyaz David Dmitrovich Oleksandra 1368 70 1434 belzkij knyaz Zemovit IV Vshanuvannya pam yatiVulicya Knyazya Olgerda u misti CherkasiPrimitkiDeutsche Nationalbibliothek Record 12230201X Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Enciklopedicheskij slovar Sankt Peterburg Brockhaus Efron 1897 T XXIa d Track Q19908137d Track Q656d Track Q602358d Track Q23892938 Nyufaundlend Otto 1916 T 29 d Track Q43198957d Track Q19190511 N V Olgerd Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1897 T XXIa S 911 912 d Track Q656d Track Q602358d Track Q24465689d Track Q19908137d Track Q23892938 Iulianiya Aleksandrovna Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1894 T XIIIa S 770 d Track Q23892919d Track Q656d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q24436610 Ulyana Aleksandrovna Russkij biograficheskij slovar Sankt Peterburg 1912 T 20 S 432 d Track Q21175490d Track Q1960551d Track Q656 V Novodvorskij Yagajlo Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1904 T XLI S 484 485 d Track Q24467663d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q656d Track Q23892994d Track Q16615710 Skirgajllo Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1900 T XXX S 199 d Track Q656d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q24487806d Track Q23892966 A E Vigant Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1892 T VI S 225 d Track Q656d Track Q602358d Track Q4530186d Track Q19908137d Track Q23892902d Track Q24361953 K B Andrej Enciklopedicheskij leksikon SPb 1835 T 2 S 288 d Track Q49732818d Track Q4532135d Track Q656d Track Q21282453d Track Q4094638 Andrej Olgerdovich Enciklopedicheskij slovar pod red I E Andreevskij SPb Brokgauz Efron 1890 T Ia S 764 d Track Q656d Track Q23892888d Track Q4065721d Track Q19908137d Track Q24332969d Track Q602358 Jirasek Z Antonin R Capsky M et al Slezsko v dejinach ceskeho statu I Od praveku do roku 1490 Nakladatelstvi Lidove noviny 2012 S 582 708 s ISBN 978 80 7422 168 2 d Track Q10857552d Track Q12049477d Track Q67579439d Track Q12040355d Track Q12035880d Track Q67579766 Savvov R Novaya klassifikaciya drevnejshih monet Velikogo knyazhestva Litovskogo A new classification of most ancient coins of the Grand Duchy of Lithuania Shabuldo F M Vortman D Ya Olgerd Enciklopediya istoriyi Ukrayini 2010 T 7 S 590 Shabuldo F M Olgerd Malij slovnik istoriyi Ukrayini K 1997 Peshak 1974 24 dokument 9 Vojtovich L V 3 17 Monomahovichi Yurijovichi Rostovska Suzdalska Moskovska i Tverska gilki Knyazivski dinastiyi Shidnoyi Yevropi kinec IX pochatok XVI st sklad suspilna i politichna rol Lviv Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha 2000 BibliografiyaDzherela Peshak M M Gramoti XIV st Kiyiv Naukova dumka 1974 Monografiyi Vojtovich L Knyazivski dinastiyi Shidnoyi Yevropi kinec IX pochatok XVI st Lviv Institut ukrayinoznavstva 2000 Vojtovich L Bila Cerkva Vidavec Oleksandr Pshonkivskij 2006 S 613 630 ISBN 966 8545 52 4 Dovidniki Gajdaj L Istoriya Ukrayini v osobah terminah nazvah i ponyattyah Luck Vezha 2000 Golovchenko V Olgerd Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 2 812 s ISBN 966 316 045 4 Dovidnik z istoriyi Ukrayini Za red I Pidkovi ta R Shusta K Geneza 1993 Shabuldo F M Olgerd Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Shabuldo F M Vortman D Ya Olgerd Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 590 ISBN 978 966 00 1061 1 Olgerd Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2002 T 4 N P 720 s ISBN 966 7492 04 4 Olgerd Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1962 T 5 kn X Literi Ol Per S 1212 1000 ekz PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Olgerd pol