Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка — театр опери і балету у Києві, заснований 1867 року. Театр розташований на вул. Володимирській, 50.
Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
Національна опера України ім. Т. Г. Шевченка | ||||
Координати: 50°26′48″ пн. ш. 30°30′45″ сх. д. / 50.44667° пн. ш. 30.51250° сх. д. | ||||
Країна | | |||
Місто | ||||
Місце | Київ | |||
Адреса | ||||
Назва на честь (епонім) | Шевченко Тарас Григорович | |||
Архітектор | Віктор Шретер | |||
Тип | d, d | |||
Відкрито | 1867 | |||
Керівництво | А. Солов'яненко, головний режисер; П. Чуприна, генеральний директор | |||
opera.com.ua | ||||
Нагороди | ![]() | |||
Ідентифікатори і посилання | ||||
| ||||
|
Незважаючи на свою відносно коротку історію, театр здобув визнання далеко за межами України. Самобутні інтерпретації класичної музичної спадщини і сучасних творів, виняткової злагодженості оркестр і хор, талановиті солісти, яскраві й самобутні виконавські традиції дозволили театру досягти мистецьких вершин і посісти важливе місце в сьогоденній музичній культурі Європи.
Історичний нарис
За російської імперії
Постійна оперна трупа була організована у Києві влітку 1867 року. Поштовхом до створення постійно чинного театру стали успішні гастролі італійських оперних труп у 1865—1866 роках у Києві.
Трупа працювала у приміщенні Міського театру, збудованого 1856 року за проєктом архітектора Івана Штрома.
Київська опера стала поряд з театрами Москви і Петербурга однією з найкращих у Російській імперії. Перший сезон був відкритий оперою Олексія Верстовського «Аскольдова могила», прем'єра якого відбулася 27 жовтня (8 листопада) 1867 року. Надалі репертуар поповнювався творами переважно російських композиторів: Михайла Глинки («Життя за царя», «Руслан і Людмила»), Олександра Даргомижського («Русалка»), Антона Рубінштейна («Маккавей») та ін. Європейська класика ставилась у перекладі російською мовою, зокрема: «Севільський цирульник» Дж. Россіні, «Весілля Фігаро» В.А. Моцарта, «Чарівний стрілець» К.М. Вебера, «Лючія ді Ламмермур» Г. Доніцетті, опери Дж. Верді.
Лише в 1874 році в Києві вдалося вперше вдалося поставити українську оперу - «Різдвяна ніч» М. Лисенка (за режисурою Михайла Старицького). Пізніше були поставлені йгого ж опери «Травнева ніч» (1903) та «Ноктюрн» (1914).
Натомість переважали і надалі російські - зокрема, опери П.Чайковського «» (1874), «Євгеній Онєгін» (1884), «Мазепа» (1886) та «Пікова дама» (1890). Безпосередньо за участю авторів відбулися київські прем'єри опер «Алеко» Сергія Рахманінова (1893), «Снігуронька» Миколи Римського-Корсакова (1895).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV5TDB0NWFYWXRkR1ZoZEhJdWFuQm5Mekl5TUhCNExVdDVhWFl0ZEdWaGRISXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelU1THlWRU1DVTVReVZFTVNVNU5pVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFrVWxSREFsUWtZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF4SlRneUpVUXdKVUkxSlVRd0pVSXdKVVF4SlRneUpVUXhKVGd3WHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ09DVkVNU1U1TnlWRU1DVkNNbDh4T1RFeExtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1VNbFJERWxPVFlsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1WHlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE1GOGxSREFsT1VFbFJEQWxRamdsUkRFbE9UY2xSREFsUWpKZk1Ua3hNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У лютому 1896 році після ранкової вистави «Євгенія Онєгіна» сталася пожежа, що повністю знищила будівлю Міського театру, після чого був оголошений конкурс на проєкт нової будівлі. Цей конкурс виграв проєкт російського архітектора Віктора Шретера. Спорудження нової будівлі на місці старого театру розпочалося у 1898 році.
Зал оперного театру включав партер, амфітеатр, бельетаж та чотири яруси, що вміщують близько 1650 глядачів (у партері 384 місця), загальна кубатура театру — майже 100 000 м³, площа приміщень — 40210 м². Над головним входом театру був встановлений офіційний герб Києва із зображенням архістратига Михаїла — покровителя міста, проте за наполяганням Київського митрополита , який вважав театр гріховним закладом, герб замінили алегоричною композицією: геральдичні грифони тримають у лапах ліру як символ музичного мистецтва. Фасад будівлі прикрашали бюсти композиторів Михайла Глинки та Олександра Сєрова, які подарували Києву артисти петербурзького Маріїнського театру. Урочисте відкриття та освячення нової будівлі відбулося 15 (28) вересня 1901 року.
З 1901 року в цей період солістами були: співачки Любов Андрєєва-Дельмас, Елеонора Боброва-Пфейфер, , Клара Брун, Катерина Воронець-Монтвід, Марія Донець-Тессейр, Софія Друзякіна, Марія Коваленко, , Ольга Монська, Олена Петляш-Барілотті, Зінаїда Рибчинська, Марина Скибицька, Розалія Файнберг-Горська; співаки Степан Белина-Скупевський, Антон Боначич, Олексій Борисенко, , Михайло Бочаров, Олександр Брагін, , Михайло Донець, Оскар Каміонський, , Олександр Каченовський, Володимир Лосський, Михайло Микиша, Марія Гущина, Федір Орешкевич, Платон Цесевич, Ольга Грозовська, Іван Гриценко та ін.
З 1913 року в театрі працював відомий диригент Михайло Багриновський.
Українська Держава
У роки революції приміщення оперного театру використовувався не тільки для мистецтва, але й для проведення з'їздів. Зокрема, 1917 року в приміщенні оперного театру проходив ІІ Всеукраїнський військовий з'їзд, на якому було проголошено Перший Універсал Української Центральної Ради.
У часи Української Держави київська опера називалася як Український театр драми та опери. У серпні 1918 року були перекладені українською мовою опери: «Галька», «Фауст», «Травіата», «Черевички», «Казки Гофмана», «Богема», «Продана наречена», «Русалка», «Сільська честь», «Жидівка», «Мадам Батерфляй». Вітчизняна преса писала, що українська державна опера має всі підстави і потенціал стати одним із найкращих театрів свого часу, разом з тим застерігаючи, що «українська державна опера не повинна повторити історію петроградських державних театрів, котрі давали чужу людності й громадянству культуру…» Ними наголошувалося, що слід «організувати справу опери художньо сильної, національної і культурної».
Радянські роки
Після встановлення у Києві радянської влади у 1919 році театр було націоналізовано і названо «Державним оперним театром ім. К. Лібкнехта», режисерами призначено Олександра Улуханова і Якова Гречнєва. У 1926 році — театр називався Київська державна академічна українська опера, а в 1934 році, з поверненням Києву статусу столиці — Академічний театр опери і балету УРСР. З відомих художників цього часу в опері працював Семен Евенбах. 1936 року театр був нагороджений орденом Леніна, а в 1939 році театрові було присвоєне ім'я Тараса Шевченка.
Декрет раднаркому 1926 року передбачав виконання усіх опер українською мовою, що мало велике значення для утвердження повновартісності української культури й української мови. Ця традиція протрималася до початку 1990-х років.
У 1930-х роках обговорювався проєкт соціалістичної перебудови приміщення київського оперного, якому хотіли надати архітектурних особливостей нового «пролетарського стилю». Проте перебудова торкнулася лише зняття бюстів російських композиторів та зведення прибудови до тильної сторони будівлі двоповерхового приміщення репетиційних залів. В ці роки репертуар театру вперше було поставлено «Запорожця за Дунаєм» С.Гулака-Артемовського (1934), «Золотий обруч» (1930) та «Щорс» (1938) Бориса Лятошинського, «Борис Годунов» Модеста Мусоргського та інші.
В роки німецько-радянської війни театр було евакуйовано в Уфу, потім в Іркутськ, де театр працював до 1944 року. В той же час частина трупи, а також значна частина декорацій залишалися у Києві, і театр продовжував працювати в умовах німецької окупації. Очільником театру був призначений німецький ставленик Брюкнер, що найменував театр «Великою оперою», заборонив виконання російської музики, проте окрім німецьких опер (мовою оригіналу), ставив також італійські опери в українському перекладі Дмитра Ревуцького, і навіть деякі твори українських авторів дорадянського періоду. Напередодні відвоювання Києва, 8 травня 1943 року під час вистави «Лоенргіну» у приміщення театру влучила бомба, що спричинила загибель 4-х німецьких офіцерів.
У повоєнні роки репертуар театру поповнювався творами радянських композиторів, значна частина яких були присвячені подіям становлення радянської влади. У ці роки в театрі працювали видатні артисти — диригенти Арій Пазовський, Натан Рахлін, Веніамін Тольба, Костянтин Сімеонов, Степан Турчак, вокалісти Борис Гмиря, Михайло Гришко, Арнольд Азрікан, Зоя Гайдай, Лілія Лобанова, Марія Литвиненко-Вольгемут, Оксана Петрусенко, Лариса Руденко,Єлизавета Чавдар, виступав у театрі і Федір Шаляпін.
Починаючи з кінця 1950-х років, за свідченням Івана Гамкала, театр переживав поступове «падіння творчої дисципліни і художнього рівня спектаклів», причиною чому була некомпетентність у питаннях культури його керівництва. Так, наприкінці 1950-х років київський театр змушені були покинути Борис Гмиря та Веніамін Тольба, а на початку 1970-х років — Степан Турчак і Костянтин Симеонов. Незважаючи на це театр мав окремі успішні постановки, зокрема серед визначних здобутків слід виділити постановку «Катерини Ізмайлової» Дмитра Шостаковича (в українському перекладі М. Бажана), що була нагороджена Державною премією ім. Т. Шевченка (1975).
У 1983–1988 роках було здійснено капітальну реконструкцію театрального приміщення (архітектор Борис Жежерін). Реставратори внесли значні зміни у закулісну частину театрального приміщення, що дозволило збільшити кількість репетиційних залів, гримувальних кімнат, було обладнано спеціальний хоровий клас. Також було збільшено параметри сцени до 20 м вглиб і 27 м у висоту. Загальна площа сцени тепер становить 824 м². Також під час реставрації замість старовинного органу встановили новий, збудований на замовлення театру чеською фірмою «Рігер-Клос». Було переобладнано й оркестрову яму, в якій зараз одночасно може розміститись 100 музикантів. Загалом після реставрації площа театральних приміщень збільшилася на 20000 м². Стало вдвічі більше гримувальних кімнат, з'явилося кілька нових репетиційних залів.
Роки Незалежності
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTHlWRU1DVTVSU1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UWlWRU1DVkNPVjhsUkRFbE9ESWxSREFsUWpVbFJEQWxRakFsUkRFbE9ESWxSREVsT0RCZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSTBYeVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNReTVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pUbEZKVVF3SlVKR0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXhKVGhDSlVRd0pVSTVYeVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TUY4bFJEQWxRa1lsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRalVsUkRBbFFqUmZKVVF3SlVJMUpVUXdKVUl5SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTRKVVF3SlVJMEpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJNEpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Починаючи з 1991—1999 роках генеральним директором Національної опери є Анатолій Мокренко. В цей час театр поступово починає відмовлятися від україномовних перекладів, що сам А. Мокренко пояснював економічними труднощами і необхідністю гастрольної діяльності заради виживання артистів.
З 1992 по 2000 рік балетну трупу Національної опери України очолював Анатолій Шекера, з ім'ям якого пов'язані досягнення українського балету останніх трьох десятиліть ХХ століття. Окрім класичних вистав — «Лебедине озеро» і «Лускунчик» Петра Чайковського, «Раймонда» Олександра Глазунова, «Коппелія» Лео Деліба — він здійснив постановки багатьох сучасних творів, зокрема, «Спартака» Арама Хачатуряна, «Ольги» Євгена Станковича, «Легенди про любов» Аріфа Мелікова, привнісши на балетну сцену поліфонізм танцю, симфонічну розгорнутість хореографічної партитури. Його постановка балету «Ромео і Джульєтта», здійснена 1971 року, вже понад 40 років не сходить зі сцени. Вистава була показана в багатьох країнах і відзначена медаллю ЮНЕСКО як найкраща інтерпретація прокоф'євського твору.
З 1999 незмінним генеральним директором театру є Петро Чуприна (з 2002 по 2011 роки та з 2018 року — генеральний директор-художній керівник театру). У 2011—2018 роках посаду художнього керівника обіймав композитор Мирослав Скорик.
Чимало артистів київської опери ведуть артистичну діяльність за кордоном, зокрема Анатолій Кочерга, Людмила Монастирська, Вікторія Лук'янець, Володимир Гришко, Михайло Дідик, Дмитро Попов, Ольга Микитенко, Оксана Дика, Євген Орлов, Ірина Дворовенко, Іван Путров, Олексій Ратманський.
Театр гастролював в Німеччині, Франції, Швейцарії, Канаді, США, Мексиці, Данії, Іспанії, Італії, Японії, Австралії, Греції, Бразилії, Естонії, Польщі, Китаї, Угорщині, Австрії, Голландії, Бельгії, Португалії, Туреччині, Омані, ін.
У 2017 році на державному рівні в Україні відзначався ювілей — 150 років з часу заснування Національного академічного театру опери та балету імені Тараса Шевченка в місті Києві 1867).
До кола сучасних українських композиторів, чиї твори включались до репертуару театру, входять Мирослав Скорик (опера «Мойсей», балет «Каприси»), Євген Станкович (балети «Ніч перед Різдвом», «Володар Борисфену»), М. Чембержі (балет «Даніела». До кола українських авторів радянської епохи, твори яких представлені в репертуарі театру, входять Костянтин Данькевич (балет «Лілея»), Михайло Скорульський (балет «Лісова пісня») та Георгій Майборода (опера «Ярослав Мудрий»). Станом на 2019 рік в репертуарі НОУ нараховалося 26 опер, з яких лише 2 — українських авторів, сучасні опери в репертуарі відсутні та 41 балет, в т. 4 — українських авторів (з них 2 сучасні — «Вечори на хуторі біля Диканьки» Є. Станковича та «За двома зайцями» Ю. Шевченка).
Критика
Предметом критики Національної опери стає її репертуарна політика. Найбільшою проблемою критики називають проблему суто національного оперного репертуару, «затяте ігнорування Національною оперою нині живих українських композиторів». У період 1990-2010 років постановки сучасних українських авторів обмежені оперою «Мойсей» Мирослава Скорика у 2001 році, дитячим балетом Олександра Костіна «Русалонька» (1993), дитячим балетом Юрія Шевченка «Буратіно та чарівна скрипка» (2007), балетами Євгена Станковича «Ніч перед Різдвом» (1993), «Вікінги» (1999) та «Володар Борисфену» (2010), написаним на лібрето сучасних політиків, а також балетом Михайла Чембержі «Даніела» (2006). У період з 2011 по 2021 єдиною прем'єрою нового українського твору був балет «За двома зайцями» Юрія Шевченка.
На думку Максима Стріхи, Національна опера «вже давно, здається, перейнята одним єдиним — поставити щось на замовлення західних антрепренерів, щось таке, щоб гарантовано сприйняли під час районного турне районними містечками Швейцарії чи то Італії, щоб живу копійку поклали в кишеню люди, які цією оперою керують і щось отримали музиканти.»
Критика стосується також режисури. Оперний критик О. Москалець відмічав:
![]() | "У виставах Національної опери культивуються консервативні, гранично спрощені погляди на оперну режисуру… у сфері оперної режисури ми вже встигли відстати від світу не на якихось тридцять років, а назавжди. Хоча б тому, що із західноєвропейською оперою ХХ століття у нас взагалі працювати не звикли" | ![]() |
Низка скандалів була пов'язана з уходом провідних музикантів із театру. Так, у 2013 року зі скандалом з Оперного театру пішов один із провідних балетмейстерів світу Денис Матвієнко, якого, за його словами, без повідомлення усунули з посади керівника балетної трупи Національної опери, із судовими позовами залишили свої робочі місця колишній головний режисер Оперного театру Дмитро Гнатюк та головний диригент Володимир Кожухар.
Фінансові зловживання
![]() | |
---|---|
![]() | Люстратор 7.62. Фінансові схеми Національної Опери України |
5 лютого 2015 року прокуратурою Шевченківського району м. Києва зареєстровано кримінальне впровадження за фактом розтрати грошових коштів службовими особами театру.. Впровадження було порушено в результаті звернення журналіста проєкту «Люстратор 7.62» ТОВ «Гравіс-кіно» В. Тимофійчука, який провів власне журналістське розслідування і за матеріалами підготував документальний фільм «Фінансові схеми Національної Опери України». Загальна сума виявлених порушень була понад півтора мільйони. З них такі, що призвели до втрат коштів — 800 тисяч гривень.
Акції у лютому 2017
![]() | |
---|---|
![]() | Артисти Національної опери протестуватимуть проти нових контрактів на YouTube |
![]() | Під Мінкультом зіграли траурний марш на YouTube |
У 2017 році Національна опера України стала одним із центром боротьби артистів за трудові права. Передумовою для боротьби стало прийняття у грудні 2016 року змін до Закону про культуру, що передбачали переведення усіх артистів на строкові контракти. В лютому 2017 адміністрація Національної опери висунула артистам ультиматум щодо обов'язкового переходу на короткотермінові контракти. Незгода артистів із запропонованими умовами, і невдовзі — їх звільнення, стали причиною безпрецедентних акцій — звернення до публіки під час антрактів однієї з вистав 22 лютого та пікету під стінами Міністерства культури 28 лютого 2017 року.
Солісти
- Тетяна Анісімова — сопрано
- Дитюк Валентин — тенор
- Лілія Гревцова — сопрано
- Ірина Даць — лірико-драматичне сопрано
- В'ячеслав Лупалов — баритон
- Ігор Борко — тенор.
- Микола Шуляк — тенор.
- Світлана Годлевська — сопрано.
- — баритон
- Анжеліна Швачка — мецо-сопрано
- Колишні
- Арнольд Азрікан — тенор.
- Семен Біжеїч — баритон.
- Геннадій Васько — тенор.
- Григорій Внуковський — тенор.
- Зоя Гайдай — сопрано.
- Дмитро Гнатюк — баритон.
- Богдан Гнидь — бас.
- Борис Гмиря — бас.
- Владилен Грицюк — бас.
- Михайло Гришко — баритон.
- Юрій Гуляєв — баритон.
- Михайло Донець — бас.
- Марія Донець-Тессейр — колоратурне сопрано.
- Олена Драгомирецька — мецо-сопрано.
- Олександр Загребельний — бас.
- Андрій Іщенко — тенор.
- Микола Карлашов — баритон, бас.
- Микола Кондратюк — баритон.
- Євдокія Колесник — сопрано.
- Ганна Колесник-Ратушна — мецо-сопрано.
- Людмила Кравченко — сопрано.
- Віктор Курін — баритон.
- Юлія Лозинська — сопрано.
- Марія Литвиненко-Вольгемут — лірико-драматичне сопрано
- Євгенія Мірошніченко — колоратурне сопрано.
- Анатолій Мокренко — баритон.
- Галина Олійниченко — лірико-колоратурне сопрано.
- Феофан Павловський — баритон.
- Іван Паторжинський — бас.
- Оксана Петрусенко — лірико-драматичне сопрано.
- Валентин Пивоваров — бас.
- Клавдія Радченко — сопрано.
- Римма Разумова — сопрано.
- Валентина Река — мецо-сопрано
- Бела Руденко — колоратурне сопрано.
- Лариса Руденко — мецо-сопрано.
- — лірико-колоратурне сопрано.
- Анатолій Солов'яненко — тенор.
- Платон Строганов — тенор.
- Василь Третяк — драматичний тенор.
- Галина Туфтіна́ — мецо-сопрано.
- Зоя Христич — лірико-колоратурне сопрано.
- Гізела Ципола — лірико-драматичне сопрано.
- Єлизавета Чавдар — лірико-колоратурне сопрано.
- Євген Червонюк — бас.
- Іван Черней — баритон.
- Галина Шоліна — ліричне сопрано.
- Микола Шопша — бас.
Солісти балету і балетмейстери
- Тетяна Ахекян
- Тетяна Білецька
- Ігор Буличов
- Ольга Голиця
- Тетяна Голякова
- Артем Дацишин
- Ганна Дорош
- Микола Іващенко
- Леонід Жуков
- Ірина Задаянна
- Валентина Калиновська
- Наталія Мацак
- Максим Мотков
- Микола Прядченко
- Олександр Соболь
- Елеонора Стебляк
- Борис Степаненко
- Максим Чепик
- Дмитро Чеботар
- Ілля Чистяков
- Анатолій Шекера
- Христина Шишпор
- Віктор Щербаков
- Ян Ваня
- Віктор Яременко
Музиканти
- Михайло Берденников (хормейстер театру — 1944—1947, 1969—1970; головний хормейстер — 1949—1951)
- Сергій Хмельов (концертмейстер групи ударних інструментів — 1987—2023)
- Сергій Шотт
- Броніслав Щуцький
Диригенти
- 1944—1949 — Самуїл Столерман
- 1952—1954 — Олександр Петровський
- 1954—1960 — Олександр Климов
- у 1960—1965 та з 1970 — Олег Рябов
- 1957—1990 — Костянтин Єременко
- від 1999 — Алла Кульбаба, диригент
- від 2013 — Микола Дядюра, головний диригент
Панорама театру
- Відео будівлі
- Панорама навколо театру
Примітки
- . Архів оригіналу за 23 вересня 2012. Процитовано 18 вересня 2012.
- Къ открытію городского театра[недоступне посилання з квітня 2019] // Кіевлянинъ. — 1901. — № 254. — 14 сентября. — С. 2. (рос. дореф.)
- Кіевскій городской театръ[недоступне посилання з квітня 2019] // Кіевлянинъ. — 1901. — № 255. — 15 сентября. — С. 2—3. (рос. дореф.)
- Апанович О., Граужис О., Юлессо С., Кальницький М. Міський театр (Національна опера України ім. Т. Шевченка) // Звід пам'яток історії та культури України: Енцикл. вид.: у 28 т. / Редкол.: В. А. Смолій та ін. — К.: «Українська Енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1999. — Кн. 1. — Ч. 1. — Київ: А–Л.
- . Архів оригіналу за 11 листопада 2012. Процитовано 25 грудня 2008.
- М. Стріха (1 лютого 2012). Опера: сумбур замість змісту. tyzhden.ua. Український тиждень. оригіналу за 26 жовтня 2021. Процитовано 27 грудня 2019.
- Т. Заболотна Діяльність Київської опери в роки нацистської окупації // Сторінки воєнної історії України: Зб. наук. статей. — Вип. 12. — 2009. — 12. — C. 193—200.
- Гамкало Иван Камертон высокого проффесионализма // Вениамин Тольба: портрет дирижера в воспоминаниях современников / Состав. В. В. Тольба. — Нежин: ООО «Гідромакс», 2009. — С. 133. (рос.)
- Закрасняна Ж. Оперна класика в українських перекладах: становлення, занепад і відродження традиції [ 27 грудня 2019 у Wayback Machine.] / Жанна Закрасняна //Музичне мистецтво України (питання історії, питання педагогіки, питання виконавства, музичне мистецтво в творчих персоналіях): колективна монографія / ред.-упоряд. Н. М. Кречко. — Київ: Видавництво Ліра-К, 2017. — С. 87–95.
- Мокренко А. Опера: мовний аспект / Анатолій Мокренко // Газета «День», 9 листопада 2011 [Електронний ресурс]. — Режим доступу: http://www.day.kiev.ua/uk/article/kultura/opera-movniy-aspekt
- Персони. opera.com.ua. Національний академічний театр опери та балету України імені Тараса Шевченка. оригіналу за 25 листопада 2021. Процитовано 27 грудня 2019.
- . Архів оригіналу за 16 листопада 2018. Процитовано 3 лютого 2018.
- . Архів оригіналу за 21 квітня 2014. Процитовано 6 травня 2014.
- Чи буває опера сучасною? | Український інтерес [ 22 жовтня 2020 у Wayback Machine.], uain.press (Перевірено 9 лютого 2020)
- Репертуар. opera.com.ua. Національний академічний театр опери та балету України імені Тараса Шевченка. оригіналу за 9 лютого 2020. Процитовано 9 лютого 2020.
- Репертуар. opera.com.ua. Національний академічний театр опери та балету України імені Тараса Шевченка. оригіналу за 9 лютого 2020. Процитовано 9 лютого 2020.
- Роксолана МАКАР (15 лютого 2022). (укр.). «Balletristic». Архів оригіналу за 16 лютого 2022. Процитовано 2021-2-16.
- Олександр Москалець Загадки репертуарної політики// Дзеркало тижня, 24 січня, 2003
- Юрія Шевченка «За двома зайцями», theclaquers.com (Перевірено 31 травня 2022)
- Сергій Грабовський (2 червня 2004). «Країна Інкогніта»: Фольк-опера «Цвіт папороті». radiosvoboda.org. Радіо Свобода. оригіналу за 25 листопада 2021. Процитовано 27 грудня 2019.
- . Архів оригіналу за 27 листопада 2021. Процитовано 9 березня 2017.
- Артисти Національної опери збираються судитися з керівництвом театру [ 6 березня 2017 у Wayback Machine.]//«Україна молода»
- . Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 5 березня 2017.
- . Архів оригіналу за 6 березня 2017. Процитовано 5 березня 2017.
- . Архів оригіналу за 6 березня 2017. Процитовано 5 березня 2017.
- . Архів оригіналу за 6 березня 2017. Процитовано 5 березня 2017.
- . Архів оригіналу за 6 березня 2017. Процитовано 5 березня 2017.
- . Архів оригіналу за 30 березня 2009. Процитовано 29 серпня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 23 серпня 2011. Процитовано 15 жовтня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title ()
Джерела та література
- Богуцький Ю. П. . Національний академічний театр опери та балету України імені Тараса Шевченка // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 309. — .
- Вечерський В. В. Будівля театру опери і балету в Києві // Велика українська енциклопедія, електронна версія (дата звернення: 29.05.2021).
- Історія вокального мистецтва / О. Д. Шуляр: [монографія]: Ч. ІІ. — Івано-Франківськ, «Плай» 2012. — С.216
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Category:Kiev Opera House |
- Національна опера України 2001—2011 / Ю. О. Станішевський; авт. і кер. проекту П. Чуприна; ред. О. Голинська. — К.: Муз. Україна, 2012. — 304 с. — .
- Музыкальная энциклопедия : [в 6 т.] : ( )[рос.] / гл. ред. Ю. В. Келдыш. — М. : Советская энциклопедия : Советский композитор, 1973—1982. — (Энциклопедии. Словари. Справочники). (рос.). — С. 714.
- Сайт Київської опери
- Кроп Т. Що спонукає наших оперних зірок працювати за кордоном
- Національна опера України святкуватиме свій ювілейний 150-й театральний сезон
- Національна опера України має унікальну нотну бібліотеку
Старий Київ. Оперний театр і університет імені Тараса Шевченка на YouTube
Посилання
- Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка // Українська музична енциклопедія. Т. 4: [Н – О] / Гол. редкол. Г. Скрипник. — Київ : ІМФЕ НАНУ, 2016. — С. 127-183.
- Т. О. Швачко. Національний академічний театр опери та балету України імені Тараса Шевченка // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2020. — Т. 22 : Мр — На. — 712 с. — .
- Національна опера України імені Т.Г. Шевченка // Шевченківська енциклопедія: — Т.4:М—Па : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський.. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2013. — С. 456—458.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni T G Shevchenka teatr operi i baletu u Kiyevi zasnovanij 1867 roku Teatr roztashovanij na vul Volodimirskij 50 Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni T G ShevchenkaNacionalna opera Ukrayini im T G ShevchenkaNacionalna opera Ukrayini im T G ShevchenkaKoordinati 50 26 48 pn sh 30 30 45 sh d 50 44667 pn sh 30 51250 sh d 50 44667 30 51250Krayina UkrayinaMisto KiyivMisce KiyivAdresa Volodimirska vulicya 50Nazva na chest eponim Shevchenko Taras GrigorovichArhitektor Viktor ShreterTip d dVidkrito 1867Kerivnictvo A Solov yanenko golovnij rezhiser P Chuprina generalnij direktoropera com uaNagorodiIdentifikatori i posilannya Nezvazhayuchi na svoyu vidnosno korotku istoriyu teatr zdobuv viznannya daleko za mezhami Ukrayini Samobutni interpretaciyi klasichnoyi muzichnoyi spadshini i suchasnih tvoriv vinyatkovoyi zlagodzhenosti orkestr i hor talanoviti solisti yaskravi j samobutni vikonavski tradiciyi dozvolili teatru dosyagti misteckih vershin i posisti vazhlive misce v sogodennij muzichnij kulturi Yevropi Istorichnij narisZa rosijskoyi imperiyi Postijna operna trupa bula organizovana u Kiyevi vlitku 1867 roku Poshtovhom do stvorennya postijno chinnogo teatru stali uspishni gastroli italijskih opernih trup u 1865 1866 rokah u Kiyevi Trupa pracyuvala u primishenni Miskogo teatru zbudovanogo 1856 roku za proyektom arhitektora Ivana Shtroma Kiyivska opera stala poryad z teatrami Moskvi i Peterburga odniyeyu z najkrashih u Rosijskij imperiyi Pershij sezon buv vidkritij operoyu Oleksiya Verstovskogo Askoldova mogila prem yera yakogo vidbulasya 27 zhovtnya 8 listopada 1867 roku Nadali repertuar popovnyuvavsya tvorami perevazhno rosijskih kompozitoriv Mihajla Glinki Zhittya za carya Ruslan i Lyudmila Oleksandra Dargomizhskogo Rusalka Antona Rubinshtejna Makkavej ta in Yevropejska klasika stavilas u perekladi rosijskoyu movoyu zokrema Sevilskij cirulnik Dzh Rossini Vesillya Figaro V A Mocarta Charivnij strilec K M Vebera Lyuchiya di Lammermur G Donicetti operi Dzh Verdi Lishe v 1874 roci v Kiyevi vdalosya vpershe vdalosya postaviti ukrayinsku operu Rizdvyana nich M Lisenka za rezhisuroyu Mihajla Starickogo Piznishe buli postavleni jgogo zh operi Travneva nich 1903 ta Noktyurn 1914 Natomist perevazhali i nadali rosijski zokrema operi P Chajkovskogo 1874 Yevgenij Onyegin 1884 Mazepa 1886 ta Pikova dama 1890 Bezposeredno za uchastyu avtoriv vidbulisya kiyivski prem yeri oper Aleko Sergiya Rahmaninova 1893 Sniguronka Mikoli Rimskogo Korsakova 1895 Budivlya Kiyivskogo miskogo teatru na pochatku 1900 hKiyivskij miskij opernij teatr 191 U lyutomu 1896 roci pislya rankovoyi vistavi Yevgeniya Onyegina stalasya pozhezha sho povnistyu znishila budivlyu Miskogo teatru pislya chogo buv ogoloshenij konkurs na proyekt novoyi budivli Cej konkurs vigrav proyekt rosijskogo arhitektora Viktora Shretera Sporudzhennya novoyi budivli na misci starogo teatru rozpochalosya u 1898 roci Zal opernogo teatru vklyuchav parter amfiteatr beletazh ta chotiri yarusi sho vmishuyut blizko 1650 glyadachiv u parteri 384 miscya zagalna kubatura teatru majzhe 100 000 m plosha primishen 40210 m Nad golovnim vhodom teatru buv vstanovlenij oficijnij gerb Kiyeva iz zobrazhennyam arhistratiga Mihayila pokrovitelya mista prote za napolyagannyam Kiyivskogo mitropolita yakij vvazhav teatr grihovnim zakladom gerb zaminili alegorichnoyu kompoziciyeyu geraldichni grifoni trimayut u lapah liru yak simvol muzichnogo mistectva Fasad budivli prikrashali byusti kompozitoriv Mihajla Glinki ta Oleksandra Syerova yaki podaruvali Kiyevu artisti peterburzkogo Mariyinskogo teatru Urochiste vidkrittya ta osvyachennya novoyi budivli vidbulosya 15 28 veresnya 1901 roku Z 1901 roku v cej period solistami buli spivachki Lyubov Andryeyeva Delmas Eleonora Bobrova Pfejfer Klara Brun Katerina Voronec Montvid Mariya Donec Tessejr Sofiya Druzyakina Mariya Kovalenko Olga Monska Olena Petlyash Barilotti Zinayida Ribchinska Marina Skibicka Rozaliya Fajnberg Gorska spivaki Stepan Belina Skupevskij Anton Bonachich Oleksij Borisenko Mihajlo Bocharov Oleksandr Bragin Mihajlo Donec Oskar Kamionskij Oleksandr Kachenovskij Volodimir Losskij Mihajlo Mikisha Mariya Gushina Fedir Oreshkevich Platon Cesevich Olga Grozovska Ivan Gricenko ta in Z 1913 roku v teatri pracyuvav vidomij dirigent Mihajlo Bagrinovskij Ukrayinska Derzhava U roki revolyuciyi primishennya opernogo teatru vikoristovuvavsya ne tilki dlya mistectva ale j dlya provedennya z yizdiv Zokrema 1917 roku v primishenni opernogo teatru prohodiv II Vseukrayinskij vijskovij z yizd na yakomu bulo progolosheno Pershij Universal Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi U chasi Ukrayinskoyi Derzhavi kiyivska opera nazivalasya yak Ukrayinskij teatr drami ta operi U serpni 1918 roku buli perekladeni ukrayinskoyu movoyu operi Galka Faust Traviata Cherevichki Kazki Gofmana Bogema Prodana narechena Rusalka Silska chest Zhidivka Madam Baterflyaj Vitchiznyana presa pisala sho ukrayinska derzhavna opera maye vsi pidstavi i potencial stati odnim iz najkrashih teatriv svogo chasu razom z tim zasterigayuchi sho ukrayinska derzhavna opera ne povinna povtoriti istoriyu petrogradskih derzhavnih teatriv kotri davali chuzhu lyudnosti j gromadyanstvu kulturu Nimi nagoloshuvalosya sho slid organizuvati spravu operi hudozhno silnoyi nacionalnoyi i kulturnoyi Radyanski roki Pislya vstanovlennya u Kiyevi radyanskoyi vladi u 1919 roci teatr bulo nacionalizovano i nazvano Derzhavnim opernim teatrom im K Libknehta rezhiserami priznacheno Oleksandra Uluhanova i Yakova Grechnyeva U 1926 roci teatr nazivavsya Kiyivska derzhavna akademichna ukrayinska opera a v 1934 roci z povernennyam Kiyevu statusu stolici Akademichnij teatr operi i baletu URSR Z vidomih hudozhnikiv cogo chasu v operi pracyuvav Semen Evenbah 1936 roku teatr buv nagorodzhenij ordenom Lenina a v 1939 roci teatrovi bulo prisvoyene im ya Tarasa Shevchenka Dekret radnarkomu 1926 roku peredbachav vikonannya usih oper ukrayinskoyu movoyu sho malo velike znachennya dlya utverdzhennya povnovartisnosti ukrayinskoyi kulturi j ukrayinskoyi movi Cya tradiciya protrimalasya do pochatku 1990 h rokiv U 1930 h rokah obgovoryuvavsya proyekt socialistichnoyi perebudovi primishennya kiyivskogo opernogo yakomu hotili nadati arhitekturnih osoblivostej novogo proletarskogo stilyu Prote perebudova torknulasya lishe znyattya byustiv rosijskih kompozitoriv ta zvedennya pribudovi do tilnoyi storoni budivli dvopoverhovogo primishennya repeticijnih zaliv V ci roki repertuar teatru vpershe bulo postavleno Zaporozhcya za Dunayem S Gulaka Artemovskogo 1934 Zolotij obruch 1930 ta Shors 1938 Borisa Lyatoshinskogo Boris Godunov Modesta Musorgskogo ta inshi V roki nimecko radyanskoyi vijni teatr bulo evakujovano v Ufu potim v Irkutsk de teatr pracyuvav do 1944 roku V toj zhe chas chastina trupi a takozh znachna chastina dekoracij zalishalisya u Kiyevi i teatr prodovzhuvav pracyuvati v umovah nimeckoyi okupaciyi Ochilnikom teatru buv priznachenij nimeckij stavlenik Bryukner sho najmenuvav teatr Velikoyu operoyu zaboroniv vikonannya rosijskoyi muziki prote okrim nimeckih oper movoyu originalu staviv takozh italijski operi v ukrayinskomu perekladi Dmitra Revuckogo i navit deyaki tvori ukrayinskih avtoriv doradyanskogo periodu Naperedodni vidvoyuvannya Kiyeva 8 travnya 1943 roku pid chas vistavi Loenrginu u primishennya teatru vluchila bomba sho sprichinila zagibel 4 h nimeckih oficeriv U povoyenni roki repertuar teatru popovnyuvavsya tvorami radyanskih kompozitoriv znachna chastina yakih buli prisvyacheni podiyam stanovlennya radyanskoyi vladi U ci roki v teatri pracyuvali vidatni artisti dirigenti Arij Pazovskij Natan Rahlin Veniamin Tolba Kostyantin Simeonov Stepan Turchak vokalisti Boris Gmirya Mihajlo Grishko Arnold Azrikan Zoya Gajdaj Liliya Lobanova Mariya Litvinenko Volgemut Oksana Petrusenko Larisa Rudenko Yelizaveta Chavdar vistupav u teatri i Fedir Shalyapin Pochinayuchi z kincya 1950 h rokiv za svidchennyam Ivana Gamkala teatr perezhivav postupove padinnya tvorchoyi disciplini i hudozhnogo rivnya spektakliv prichinoyu chomu bula nekompetentnist u pitannyah kulturi jogo kerivnictva Tak naprikinci 1950 h rokiv kiyivskij teatr zmusheni buli pokinuti Boris Gmirya ta Veniamin Tolba a na pochatku 1970 h rokiv Stepan Turchak i Kostyantin Simeonov Nezvazhayuchi na ce teatr mav okremi uspishni postanovki zokrema sered viznachnih zdobutkiv slid vidiliti postanovku Katerini Izmajlovoyi Dmitra Shostakovicha v ukrayinskomu perekladi M Bazhana sho bula nagorodzhena Derzhavnoyu premiyeyu im T Shevchenka 1975 U 1983 1988 rokah bulo zdijsneno kapitalnu rekonstrukciyu teatralnogo primishennya arhitektor Boris Zhezherin Restavratori vnesli znachni zmini u zakulisnu chastinu teatralnogo primishennya sho dozvolilo zbilshiti kilkist repeticijnih zaliv grimuvalnih kimnat bulo obladnano specialnij horovij klas Takozh bulo zbilsheno parametri sceni do 20 m vglib i 27 m u visotu Zagalna plosha sceni teper stanovit 824 m Takozh pid chas restavraciyi zamist starovinnogo organu vstanovili novij zbudovanij na zamovlennya teatru cheskoyu firmoyu Riger Klos Bulo pereobladnano j orkestrovu yamu v yakij zaraz odnochasno mozhe rozmistitis 100 muzikantiv Zagalom pislya restavraciyi plosha teatralnih primishen zbilshilasya na 20000 m Stalo vdvichi bilshe grimuvalnih kimnat z yavilosya kilka novih repeticijnih zaliv Roki Nezalezhnosti Nacionalna opera Ukrayini im T G Shevchenka Pochinayuchi z 1991 1999 rokah generalnim direktorom Nacionalnoyi operi ye Anatolij Mokrenko V cej chas teatr postupovo pochinaye vidmovlyatisya vid ukrayinomovnih perekladiv sho sam A Mokrenko poyasnyuvav ekonomichnimi trudnoshami i neobhidnistyu gastrolnoyi diyalnosti zaradi vizhivannya artistiv Z 1992 po 2000 rik baletnu trupu Nacionalnoyi operi Ukrayini ocholyuvav Anatolij Shekera z im yam yakogo pov yazani dosyagnennya ukrayinskogo baletu ostannih troh desyatilit HH stolittya Okrim klasichnih vistav Lebedine ozero i Luskunchik Petra Chajkovskogo Rajmonda Oleksandra Glazunova Koppeliya Leo Deliba vin zdijsniv postanovki bagatoh suchasnih tvoriv zokrema Spartaka Arama Hachaturyana Olgi Yevgena Stankovicha Legendi pro lyubov Arifa Melikova privnisshi na baletnu scenu polifonizm tancyu simfonichnu rozgornutist horeografichnoyi partituri Jogo postanovka baletu Romeo i Dzhulyetta zdijsnena 1971 roku vzhe ponad 40 rokiv ne shodit zi sceni Vistava bula pokazana v bagatoh krayinah i vidznachena medallyu YuNESKO yak najkrasha interpretaciya prokof yevskogo tvoru Z 1999 nezminnim generalnim direktorom teatru ye Petro Chuprina z 2002 po 2011 roki ta z 2018 roku generalnij direktor hudozhnij kerivnik teatru U 2011 2018 rokah posadu hudozhnogo kerivnika obijmav kompozitor Miroslav Skorik Yuvilejna moneta NBU prisvyachena teatru Chimalo artistiv kiyivskoyi operi vedut artistichnu diyalnist za kordonom zokrema Anatolij Kocherga Lyudmila Monastirska Viktoriya Luk yanec Volodimir Grishko Mihajlo Didik Dmitro Popov Olga Mikitenko Oksana Dika Yevgen Orlov Irina Dvorovenko Ivan Putrov Oleksij Ratmanskij Teatr gastrolyuvav v Nimechchini Franciyi Shvejcariyi Kanadi SShA Meksici Daniyi Ispaniyi Italiyi Yaponiyi Avstraliyi Greciyi Braziliyi Estoniyi Polshi Kitayi Ugorshini Avstriyi Gollandiyi Belgiyi Portugaliyi Turechchini Omani in U 2017 roci na derzhavnomu rivni v Ukrayini vidznachavsya yuvilej 150 rokiv z chasu zasnuvannya Nacionalnogo akademichnogo teatru operi ta baletu imeni Tarasa Shevchenka v misti Kiyevi 1867 Do kola suchasnih ukrayinskih kompozitoriv chiyi tvori vklyuchalis do repertuaru teatru vhodyat Miroslav Skorik opera Mojsej balet Kaprisi Yevgen Stankovich baleti Nich pered Rizdvom Volodar Borisfenu M Chemberzhi balet Daniela Do kola ukrayinskih avtoriv radyanskoyi epohi tvori yakih predstavleni v repertuari teatru vhodyat Kostyantin Dankevich balet Lileya Mihajlo Skorulskij balet Lisova pisnya ta Georgij Majboroda opera Yaroslav Mudrij Stanom na 2019 rik v repertuari NOU narahovalosya 26 oper z yakih lishe 2 ukrayinskih avtoriv suchasni operi v repertuari vidsutni ta 41 balet v t 4 ukrayinskih avtoriv z nih 2 suchasni Vechori na hutori bilya Dikanki Ye Stankovicha ta Za dvoma zajcyami Yu Shevchenka KritikaPredmetom kritiki Nacionalnoyi operi staye yiyi repertuarna politika Najbilshoyu problemoyu kritiki nazivayut problemu suto nacionalnogo opernogo repertuaru zatyate ignoruvannya Nacionalnoyu operoyu nini zhivih ukrayinskih kompozitoriv U period 1990 2010 rokiv postanovki suchasnih ukrayinskih avtoriv obmezheni operoyu Mojsej Miroslava Skorika u 2001 roci dityachim baletom Oleksandra Kostina Rusalonka 1993 dityachim baletom Yuriya Shevchenka Buratino ta charivna skripka 2007 baletami Yevgena Stankovicha Nich pered Rizdvom 1993 Vikingi 1999 ta Volodar Borisfenu 2010 napisanim na libreto suchasnih politikiv a takozh baletom Mihajla Chemberzhi Daniela 2006 U period z 2011 po 2021 yedinoyu prem yeroyu novogo ukrayinskogo tvoru buv balet Za dvoma zajcyami Yuriya Shevchenka Na dumku Maksima Strihi Nacionalna opera vzhe davno zdayetsya perejnyata odnim yedinim postaviti shos na zamovlennya zahidnih antrepreneriv shos take shob garantovano sprijnyali pid chas rajonnogo turne rajonnimi mistechkami Shvejcariyi chi to Italiyi shob zhivu kopijku poklali v kishenyu lyudi yaki ciyeyu operoyu keruyut i shos otrimali muzikanti Kritika stosuyetsya takozh rezhisuri Opernij kritik O Moskalec vidmichav U vistavah Nacionalnoyi operi kultivuyutsya konservativni granichno sprosheni poglyadi na opernu rezhisuru u sferi opernoyi rezhisuri mi vzhe vstigli vidstati vid svitu ne na yakihos tridcyat rokiv a nazavzhdi Hocha b tomu sho iz zahidnoyevropejskoyu operoyu HH stolittya u nas vzagali pracyuvati ne zvikli Nizka skandaliv bula pov yazana z uhodom providnih muzikantiv iz teatru Tak u 2013 roku zi skandalom z Opernogo teatru pishov odin iz providnih baletmejsteriv svitu Denis Matviyenko yakogo za jogo slovami bez povidomlennya usunuli z posadi kerivnika baletnoyi trupi Nacionalnoyi operi iz sudovimi pozovami zalishili svoyi robochi miscya kolishnij golovnij rezhiser Opernogo teatru Dmitro Gnatyuk ta golovnij dirigent Volodimir Kozhuhar Finansovi zlovzhivannya Zovnishni videofajliLyustrator 7 62 Finansovi shemi Nacionalnoyi Operi Ukrayini 5 lyutogo 2015 roku prokuraturoyu Shevchenkivskogo rajonu m Kiyeva zareyestrovano kriminalne vprovadzhennya za faktom roztrati groshovih koshtiv sluzhbovimi osobami teatru Vprovadzhennya bulo porusheno v rezultati zvernennya zhurnalista proyektu Lyustrator 7 62 TOV Gravis kino V Timofijchuka yakij proviv vlasne zhurnalistske rozsliduvannya i za materialami pidgotuvav dokumentalnij film Finansovi shemi Nacionalnoyi Operi Ukrayini Zagalna suma viyavlenih porushen bula ponad pivtora miljoni Z nih taki sho prizveli do vtrat koshtiv 800 tisyach griven Akciyi u lyutomu 2017 Zovnishni videofajliArtisti Nacionalnoyi operi protestuvatimut proti novih kontraktiv na YouTubePid Minkultom zigrali traurnij marsh na YouTube U 2017 roci Nacionalna opera Ukrayini stala odnim iz centrom borotbi artistiv za trudovi prava Peredumovoyu dlya borotbi stalo prijnyattya u grudni 2016 roku zmin do Zakonu pro kulturu sho peredbachali perevedennya usih artistiv na strokovi kontrakti V lyutomu 2017 administraciya Nacionalnoyi operi visunula artistam ultimatum shodo obov yazkovogo perehodu na korotkoterminovi kontrakti Nezgoda artistiv iz zaproponovanimi umovami i nevdovzi yih zvilnennya stali prichinoyu bezprecedentnih akcij zvernennya do publiki pid chas antraktiv odniyeyi z vistav 22 lyutogo ta piketu pid stinami Ministerstva kulturi 28 lyutogo 2017 roku SolistiTetyana Anisimova soprano Dityuk Valentin tenor Liliya Grevcova soprano Irina Dac liriko dramatichne soprano V yacheslav Lupalov bariton Igor Borko tenor Mikola Shulyak tenor Svitlana Godlevska soprano bariton Anzhelina Shvachka meco sopranoKolishniArnold Azrikan tenor Semen Bizheyich bariton Gennadij Vasko tenor Grigorij Vnukovskij tenor Zoya Gajdaj soprano Dmitro Gnatyuk bariton Bogdan Gnid bas Boris Gmirya bas Vladilen Gricyuk bas Mihajlo Grishko bariton Yurij Gulyayev bariton Mihajlo Donec bas Mariya Donec Tessejr koloraturne soprano Olena Dragomirecka meco soprano Oleksandr Zagrebelnij bas Andrij Ishenko tenor Mikola Karlashov bariton bas Mikola Kondratyuk bariton Yevdokiya Kolesnik soprano Ganna Kolesnik Ratushna meco soprano Lyudmila Kravchenko soprano Viktor Kurin bariton Yuliya Lozinska soprano Mariya Litvinenko Volgemut liriko dramatichne soprano Yevgeniya Miroshnichenko koloraturne soprano Anatolij Mokrenko bariton Galina Olijnichenko liriko koloraturne soprano Feofan Pavlovskij bariton Ivan Patorzhinskij bas Oksana Petrusenko liriko dramatichne soprano Valentin Pivovarov bas Klavdiya Radchenko soprano Rimma Razumova soprano Valentina Reka meco soprano Bela Rudenko koloraturne soprano Larisa Rudenko meco soprano liriko koloraturne soprano Anatolij Solov yanenko tenor Platon Stroganov tenor Vasil Tretyak dramatichnij tenor Galina Tuftina meco soprano Zoya Hristich liriko koloraturne soprano Gizela Cipola liriko dramatichne soprano Yelizaveta Chavdar liriko koloraturne soprano Yevgen Chervonyuk bas Ivan Chernej bariton Galina Sholina lirichne soprano Mikola Shopsha bas Solisti baletu i baletmejsteriTetyana Ahekyan Tetyana Bilecka Igor Bulichov Olga Golicya Tetyana Golyakova Artem Dacishin Ganna Dorosh Mikola Ivashenko Leonid Zhukov Irina Zadayanna Valentina Kalinovska Nataliya Macak Maksim Motkov Mikola Pryadchenko Oleksandr Sobol Eleonora Steblyak Boris Stepanenko Maksim Chepik Dmitro Chebotar Illya Chistyakov Anatolij Shekera Hristina Shishpor Viktor Sherbakov Yan Vanya Viktor YaremenkoMuzikantiMihajlo Berdennikov hormejster teatru 1944 1947 1969 1970 golovnij hormejster 1949 1951 Sergij Hmelov koncertmejster grupi udarnih instrumentiv 1987 2023 Sergij Shott Bronislav ShuckijDirigenti1944 1949 Samuyil Stolerman 1952 1954 Oleksandr Petrovskij 1954 1960 Oleksandr Klimov u 1960 1965 ta z 1970 Oleg Ryabov 1957 1990 Kostyantin Yeremenko vid 1999 Alla Kulbaba dirigent vid 2013 Mikola Dyadyura golovnij dirigentPanorama teatru source source source source source source source source source source Video budivli Panorama navkolo teatruPrimitki Arhiv originalu za 23 veresnya 2012 Procitovano 18 veresnya 2012 K otkrytiyu gorodskogo teatra nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Kievlyanin 1901 254 14 sentyabrya S 2 ros doref Kievskij gorodskoj teatr nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Kievlyanin 1901 255 15 sentyabrya S 2 3 ros doref Apanovich O Grauzhis O Yulesso S Kalnickij M Miskij teatr Nacionalna opera Ukrayini im T Shevchenka Zvid pam yatok istoriyi ta kulturi Ukrayini Encikl vid u 28 t Redkol V A Smolij ta in K Ukrayinska Enciklopediya im M P Bazhana 1999 Kn 1 Ch 1 Kiyiv A L Arhiv originalu za 11 listopada 2012 Procitovano 25 grudnya 2008 M Striha 1 lyutogo 2012 Opera sumbur zamist zmistu tyzhden ua Ukrayinskij tizhden originalu za 26 zhovtnya 2021 Procitovano 27 grudnya 2019 T Zabolotna Diyalnist Kiyivskoyi operi v roki nacistskoyi okupaciyi Storinki voyennoyi istoriyi Ukrayini Zb nauk statej Vip 12 2009 12 C 193 200 Gamkalo Ivan Kamerton vysokogo proffesionalizma Veniamin Tolba portret dirizhera v vospominaniyah sovremennikov Sostav V V Tolba Nezhin OOO Gidromaks 2009 S 133 ros Zakrasnyana Zh Operna klasika v ukrayinskih perekladah stanovlennya zanepad i vidrodzhennya tradiciyi 27 grudnya 2019 u Wayback Machine Zhanna Zakrasnyana Muzichne mistectvo Ukrayini pitannya istoriyi pitannya pedagogiki pitannya vikonavstva muzichne mistectvo v tvorchih personaliyah kolektivna monografiya red uporyad N M Krechko Kiyiv Vidavnictvo Lira K 2017 S 87 95 Mokrenko A Opera movnij aspekt Anatolij Mokrenko Gazeta Den 9 listopada 2011 Elektronnij resurs Rezhim dostupu http www day kiev ua uk article kultura opera movniy aspekt Personi opera com ua Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka originalu za 25 listopada 2021 Procitovano 27 grudnya 2019 Arhiv originalu za 16 listopada 2018 Procitovano 3 lyutogo 2018 Arhiv originalu za 21 kvitnya 2014 Procitovano 6 travnya 2014 Chi buvaye opera suchasnoyu Ukrayinskij interes 22 zhovtnya 2020 u Wayback Machine uain press Perevireno 9 lyutogo 2020 Repertuar opera com ua Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka originalu za 9 lyutogo 2020 Procitovano 9 lyutogo 2020 Repertuar opera com ua Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka originalu za 9 lyutogo 2020 Procitovano 9 lyutogo 2020 Roksolana MAKAR 15 lyutogo 2022 ukr Balletristic Arhiv originalu za 16 lyutogo 2022 Procitovano 2021 2 16 Oleksandr Moskalec Zagadki repertuarnoyi politiki Dzerkalo tizhnya 24 sichnya 2003 Yuriya Shevchenka Za dvoma zajcyami theclaquers com Perevireno 31 travnya 2022 Sergij Grabovskij 2 chervnya 2004 Krayina Inkognita Folk opera Cvit paporoti radiosvoboda org Radio Svoboda originalu za 25 listopada 2021 Procitovano 27 grudnya 2019 Arhiv originalu za 27 listopada 2021 Procitovano 9 bereznya 2017 Artisti Nacionalnoyi operi zbirayutsya suditisya z kerivnictvom teatru 6 bereznya 2017 u Wayback Machine Ukrayina moloda Arhiv originalu za 2 kvitnya 2015 Procitovano 5 bereznya 2017 Arhiv originalu za 6 bereznya 2017 Procitovano 5 bereznya 2017 Arhiv originalu za 6 bereznya 2017 Procitovano 5 bereznya 2017 Arhiv originalu za 6 bereznya 2017 Procitovano 5 bereznya 2017 Arhiv originalu za 6 bereznya 2017 Procitovano 5 bereznya 2017 Arhiv originalu za 30 bereznya 2009 Procitovano 29 serpnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 23 serpnya 2011 Procitovano 15 zhovtnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Dzherela ta literaturaBoguckij Yu P Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 309 ISBN 978 966 00 1061 1 Vecherskij V V Budivlya teatru operi i baletu v Kiyevi Velika ukrayinska enciklopediya elektronna versiya data zvernennya 29 05 2021 Istoriya vokalnogo mistectva O D Shulyar monografiya Ch II Ivano Frankivsk Plaj 2012 S 216Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Category Kiev Opera HouseNacionalna opera Ukrayini 2001 2011 Yu O Stanishevskij avt i ker proektu P Chuprina red O Golinska K Muz Ukrayina 2012 304 s ISBN 978 966 8259 72 2 Muzykalnaya enciklopediya v 6 t ros gl red Yu V Keldysh M Sovetskaya enciklopediya Sovetskij kompozitor 1973 1982 Enciklopedii Slovari Spravochniki ros S 714 Sajt Kiyivskoyi operi Krop T Sho sponukaye nashih opernih zirok pracyuvati za kordonom Nacionalna opera Ukrayini svyatkuvatime svij yuvilejnij 150 j teatralnij sezon Nacionalna opera Ukrayini maye unikalnu notnu biblioteku Starij Kiyiv Opernij teatr i universitet imeni Tarasa Shevchenka na YouTubePosilannyaNacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini im T G Shevchenka Ukrayinska muzichna enciklopediya T 4 N O Gol redkol G Skripnik Kiyiv IMFE NANU 2016 S 127 183 T O Shvachko Nacionalnij akademichnij teatr operi ta baletu Ukrayini imeni Tarasa Shevchenka Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2020 T 22 Mr Na 712 s ISBN 978 966 02 9362 5 Nacionalna opera Ukrayini imeni T G Shevchenka Shevchenkivska enciklopediya T 4 M Pa u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2013 S 456 458