Сергі́й Васи́льович Рахма́нінов (20 березня (1 квітня) 1873, Семьоново, Новгородська губернія, Російська імперія — 28 березня 1943, Беверлі-Гіллз, Каліфорнія, США) — композитор, піаніст і диригент російського походження, один із яскравих представників фортепіанного мистецтва. Відіграв визначну роль у формуванні Київської консерваторії.
Біографія
Народився 1 квітня 1873 року в дворянській родині в Староруському повіті Новгородської губернії в маєтку Онег. Рід Рахманінових, імовірно, сягає онука молдовського правителя Стефана Великого — Василя, прозваного Рахманіним. У сім'ї Рахманінових було шестеро дітей, Сергій став третьою дитиною.
Ранні роки
Проявивши інтерес до музики вже в чотири роки, навчався гри на фортепіано, а в дев'ять років (1882) вступив на фортепіанний відділ Санкт-Петербурзької консерваторії. З 1885 року продовжував навчання в Московській консерваторії у Миколи Звєрєва. Згодом, з 1888 року, навчається в Олександра Зілоті (фортепіано), Антона Аренського (композиція, музична теорія), та Сергія Танєєва (контрапункт строгого стилю). Серед однокласників Рахманінова був майбутній композитор Олександр Скрябін.
У 13-річному віці представлено Петру Чайковському, який пізніше відіграв важливу роль у житті молодого музиканта. Впродовж навчання у консерваторії Сергій Рахманінов написав Перший фортепіанний концерт, низку романсів (зокрема, «В молчанье ночи тайной»), п'єси для віолончелі і для фортепіано, зокрема Прелюдію до-дієз мінор, яка принесла композитору всесвітню славу. Дипломною роботою Рахманінова стала опера «Алєко» (1892) — перша опера Рахманінова, яка згодом також здобула всесвітню славу.
У 1891 році закінчив консерваторію із золотою медаллю піаністом та у 1892 році — композитором. Згодом вирушив у велике концертне турне Російською імперією піаністом-солістом і акомпаніатором. У 20-річному віці він став викладачем фортепіано у московському Маріїнському жіночому училищі, в 24 роки — диригентом Московської російської приватної опери Сави Мамонтова (протягом одного сезону 1897–98).
Молоді роки
15 березня 1897 року відбулася прем'єра Першої симфонії Рахманінова, оркестром диригував Олександр Глазунов. Виконання було вкрай невдалим і симфонія не була сприйнята слухачами. Невдала прем'єра мала трагічні наслідки для С. Рахманінова — вона спричинила серйозну психічну кризу і на три роки практично повністю перервала творчу діяльність композитора. Партитура Першої симфонії була загублена і лише наприкінці 1940-х років відновлена Б. Г. Шальманом з оркестрових голосів, що збереглися в фондах М. П. Бєляєва.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5sTDFKaFkyaHRZVzVwYm05bVpsOHhPVEF3TG1wd1p5OHlOREJ3ZUMxU1lXTm9iV0Z1YVc1dlptWmZNVGt3TUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Тоді Рахманінов познайомився з Федором Шаляпіним, з яким вони неодноразово разом виступали, а також спілкувався із Антоном Чеховим та Іваном Буніним. У 1899 році Рахманінов уперше виступив за межами Російської імперії — в Лондоні, і у тому ж році відбулось успішне виконання його опери «Алеко» (на святкуваннях до 100-річчя з дня народження Пушкіна).
Але творча криза тривала, і лише допомога досвідченого психіатра-гіпнотизера і скрипаля М. В. Даля (1860—1939) сприяла його виходу з хворобливого стану. Першим твором, що ознаменував вихід з творчої кризи, став написаний у 1901 році Другий фортепіанний концерт, який мав великий успіх, а згодом став одним з найпопулярніших фортепіанних концертів у світовій музичній літературі.
Незабаром Сергій Рахманінов прийняв запрошення на місце диригента в московському Большому театрі. Після двох сезонів вирушив у мандрівку Італією (1906), потім на три роки поселився в Дрездені, щоб повністю присвятити себе композиції. У 1909 році Рахманінов здійснив велике концертне турне у США і Канаді, виступаючи піаністом і диригентом. У 1912 р. Рахманінов став диригентом симфонічних концертів Московського філармонічного товариства й з неймовірним успіхом провів сезон, в одному з концертів якого була виконана його симфонічна поема «Дзвони».
Рахманінов в Україні
Творчий шлях неодноразово перетинався з культурно-мистецьким життям Києва та інших міст України. 18 жовтня 1893 року в Київському оперному театрі Сергій Рахманінов диригував своєю першою оперою — «Алєко». У рік київської прем'єри «Алеко» були видані романси Рахманінова за творами Тараса Шевченка у вільному перекладі російського поета Олексія Плещеєва — «Дума» й «Полюбила я на печаль свою». Менш відомою є обробка Сергія Рахманінова української народної пісні «Чоботи» для хору а капела. Ця обробка так і не була видана, її рукопис залишається в архіві у Москві.
У 1910 році С. Рахманінов був відряджений Імператорським російським музичним товариством до Києва для ознайомлення зі станом справ у Київському музичному училищі. У своєму листі Головній дирекції ІРМТ від 19 квітня 1910 р. Рахманінов зазначав:
«Оскільки моя поїздка до Києва була пов'язана з клопотанням Київського училища про перейменування в консерваторію, то одразу ж додам, що я вважаю це клопотання цілком виправданим і сам охоче до нього приєднуюся... Постановка справи в училищі таку реформу виправдовує»
Згодом (у 1913), музичне училище було реформоване у консерваторію.
Перебуваючи у Києві Рахманінов, на прохання свого друга та колеги музикознавця Олександра Оссовського, прослухав молоду співачку — киянку Ксенію Держинську. Розпізнавши у дівчині справжній талант, Рахманінов зробив багато для формування творчого шляху видатної оперної співачки.
С. Рахманінов неодноразово здійснював гастрольні тури в Україні. Зокрема у жовтні 1914 року С. Рахманінов дав концерти у кількох українських містах: у Києві, 21-го — в Одесі, 24-го — в Кременчуці, 25-го — в Полтаві, 26-го — в Харкові, 28-го — в Катеринославі.
Виїзд за кордон
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDFObGNtZGxhVjlTWVdOb2JXRnVhVzV2Wm1aZlRFOURYek16T1RZNWRTNXFjR2N2TWpFd2NIZ3RVMlZ5WjJWcFgxSmhZMmh0WVc1cGJtOW1abDlNVDBOZk16TTVOamwxTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
За спогадами двоюрідної сестри композитора, С. А. Сатіної, Рахманінов радісно сприйняв лютневу революцію, проте подальші події та безсилля Тимчасового уряду викликали у композитора почуття розпачу і тривоги.
Події жовтневого перевороту змусили Рахманінова ухвалити рішення залишити батьківщину. На думку С. Рахманінова, Жовтневий переворот став «кінцем старої Росії», з поламанням старого ладу «мистецтва як такого бути не може», а життя без мистецтва для Рахманінова було б «безцільним».
22 грудня С. Рахманінов з дружиною та двома дочками спішно від'їхав до Стокгольма.
За кордоном
Упродовж 1918 року Рахманінов гастролював у країнах Скандинавії, а 10 листопада 1918 року оселився з сім'єю в Нью-Йорку та почав інтенсивну гастрольну діяльність, що тривала 25 років. У виборі роялів С. Рахманінов надавав перевагу фірмі , перші грамофонні записи С. Рахманінова здійснила фірма Томаса Едісона, а з 1920 року — [en]. Окрім сольних концертів, Рахманінов упродовж багатьох років акомпанував російському басу Федору Шаляпіну. Він мав безпосередньо великий вплив на його творче зростання та формування як співака.
Через щільний графік гастролей Рахманінов аж до 1926 року не писав значних творів;, таким чином, композиторська пауза тривала близько 10 років. Лише в 1926–27 роках з'явилися нові твори: Четвертий концерт для фортепіано з оркестром та Три російські пісні. Загалом упродовж життя за кордоном Рахманінов створив усього 6 творів, однак усі вони належать до вершин світової музики.
У 1941 році С. Рахманінов закінчив свій останній твір — «Симфонічні танці». Останні роки Рахманінова були затьмарені смертельною хворобою (меланома). Однак попри це, він продовжував концертну діяльність, припинену лише незадовго до смерті. Під час Другої Світової війни грошовий збір від одного зі своїх концертів передав у Фонд оборони СРСР зі словами: «Від одного з росіян посильна допомога російському народу в його боротьбі з ворогом. Хочу вірити, вірю в повну перемогу».
Помер Сергій Васильович 28 березня 1943 року в Беверлі Гіллз (штат Каліфорнія), похований на , що неподалік Нью-Йорка.
Творчий стиль
Стиль Рахманінова, що виріс із пізнього романтизму, згодом зазнав значної еволюції: подібно до сучасників — Олександра Скрябіна та Ігоря Стравінського — Рахманінов принаймні двічі (після творчої кризи 1900 та після 1926) кардинально оновлював стиль своєї музики. Зрілий та, особливо, пізній стиль Рахманінова виходить далеко за межі постромантичної традиції («подолання» якої почалося ще в ранній період), і в той же час не належить жодній із стильових течій музичного авангарду XX ст. Творчість Рахманінова, таким чином, стоїть особняком в еволюції світової музики XX століття: увібравши багато досягнень імпресіонізму й авангарду, стиль Рахманінова залишився неповторно індивідуальним і своєрідним, що не має аналогів у світовому мистецтві (крім наслідувачів і епігонів). У сучасному музикознавстві часто використовується паралель із Л. ван Бетховеном: якщо Бетховен в своїй творчості виходить далеко за межі віденського класицизму, не примкнувши при цьому до романтиків і залишившись далеким від романтичного світогляду, то Рахманінов виходить далеко за межі російської композиторської традиції, однак уникає впливів жодної з сучасних йому стильових течій. Творчість Рахманінова прийнято умовно ділити на три або чотири періоди: ранній (1889–1897), зрілий (його іноді ділять на два періоди: 1900–1909 й 1910–1917) і пізній (закордонний) (1918–1941).
Ранній період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE1TDBOb1lXeHBZWEJwYmw5aGJtUmZVbUZqYUcxaGJtbHViMlptTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxRGFHRnNhV0Z3YVc1ZllXNWtYMUpoWTJodFlXNXBibTltWmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Ранній період — починався під знаком пізнього романтизму, успадкованого головно через стиль Чайковського (Перший концерт, ранні п'єси). Однак уже в Тріо ре-мінор (1893), написаному в рік смерті Чайковського й присвяченому його пам'яті, Рахманінов дає приклад сміливого творчого синтезу традицій романтизму (Чайковський), «кучкистів», давньоросійської церковної традиції й сучасної побутової й циганської музики. Цей твір — один з перших у світовій музиці прикладів полістильових композицій — немов символічно проголошує наступність традиції від Чайковського — Рахманінову і вступ російської музики в новий етап розвитку. У Першій симфонії принципи стильового синтезу були розвинені ще більш сміливо, що й стало однією із причин її провалу на прем'єрі.
Період зрілості
Період зрілості відзначений формуванням індивідуального, зрілого стилю, заснованого на інтонаційному багажі знаменного співу, російської пісенності й стилю пізнього європейського романтизму. Ці риси яскраво виражені в знаменитих Другому концерті та Другій симфонії, у фортепіанних прелюдіях ор.23. Однак починаючи із симфонічної поеми «Острів Мертвих» стиль Рахманінова ускладнюється, що було викликано, з одного боку, звертанням до теми символізму й модерну, а з іншого боку — перетворюванням досягнень сучасної музики: імпресіонізму, неокласицизму, нових оркестрових, фактурних, гармонічних прийомів. Центральний твір цього періоду — грандіозна симфонічна поема «Дзвони» для хору, солістів й оркестру, на слова Едгара По в перекладі К. Бальмонта (1913). Яскраво новаторський, насичений небувало новими хоровими й оркестровими прийомами, цей твір вплинув на хорову й симфонічну музику XX століття. Тема цього твору характерна для мистецтва символізму, для того етапу російського мистецтва й творчості Рахманінова: у ньому символічно втілені різні періоди людського життя, що підводить до неминучої смерті; апокаліптична символіка Дзвонів, що несе ідею Кінця світу, ймовірно вплинула на «музичні» сторінки роману Томаса Манна «Доктор Фаустус».
Пізній період
Пізній — «закордонний» період творчості — відзначений винятковою своєрідністю. Стиль Рахманінова складається із цілісного сплаву різних, часом протилежних стилістичних елементів: традицій російської музики — і джазу, давньоросійського знаменного співу — і «ресторанної» естради 1930-х рр., віртуозного стилю XIX століття — і твердої токатності авангарду. У самій різнорідності стильових передумов укладений філософський зміст — абсурдність, жорстокість буття в сучасному світі, втрата духовних цінностей. Твори цього періоду відзначені загадковою символікою, поліфонією значень, глибоким філософським підтекстом.
Виконавський стиль
Значення виконавської творчості Рахманінова не менш вагоме: піаніст став еталоном для багатьох поколінь піаністів різних країн і шкіл. Зокрема Рахманінова вважав своїм кумиром видатний піаніст В. Горовиць. Сам Рахманінов описував свій виконавський підхід в такий спосіб: «Інтерпретація вимагає творчого інстинкту. Якщо ви композитор, ви маєте спорідненість з іншими композиторами. Ви можете контактувати з їх уявою, знаючи дещо про їхні проблеми та ідеали. Ви можете надати їхнім творам кольору. Це найважливіше для мене в моїх інтерпретаціях - колір. Отже, ти робиш музику живою. Без кольору вона мертва"
Пам'ять
Ім'я Сергія Рахманінова носять Ростовська консерваторія, , , один із залів Московської консерваторії. Періодично проводяться конкурси піаністів імені Рахманінова у Москві та юних піаністів — у Тамбові, міжнародний фестиваль «С. Рахманінов та українська культура» — у Харкові. У 1989 році у Києві було засноване товариство Рахманінова, яке очолив професор М. В. Синьков. Ім'я Рахманінова носить одна з київських вулиць на Біличах.
Цікаві факти
- Мелодія популярної пісні [en], яка з'явилася у 1975 році і стала популярною завдяки виконанню Селін Діон, була повністю запозичена її автором — американським музикантом Еріком Карменом — з Концерту № 2 для фортепіано з оркестром Рахманінова.
- Володимир Горовиць називав його своїм найкращим другом.
Повний список творів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEyTDFKaFkyaHRZVzVwYm05MlgzQmxhVzUwZFhKbExtcHdaeTh5TURCd2VDMVNZV05vYldGdWFXNXZkbDl3WldsdWRIVnlaUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Портрет роботи К. А. Сомова
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV6TDBkeVlYWmxYMjltWDFObGNtZGxhVjlTWVdOb2JXRnVhVzV2Wm1ZdWFuQm5Mekl3TUhCNExVZHlZWFpsWDI5bVgxTmxjbWRsYVY5U1lXTm9iV0Z1YVc1dlptWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
в дужках — дата закінчення
- ор.1 — Концерт № 1 для фортепіано з оркестром (1890)
- ор.2 — Дві п'єси для віолончелі та фортепіано (1890)
- ор.3 — П'єси-фантазії для фортепіано (1891)
- ор.4 — Романси (1892)
- ор.5 — Сюїта № 1 для двох фортепіано (1892)
- ор.6 — Дві п'єси для скрипки і фортепіано (1893)
- ор.7 — «Круча» (рос. "Утёс") (1893)
- ор.8 — Романси (1894)
- ор.9 — Елегійне тріо № 2 для скрипки, віолончелі й фортепіано (1893)
- ор.10 — Салонні п'єси для фортепіано (1894)
- ор.11 — Шість п'єс для фортепіанного дуету (1894)
- ор.12 — Циганське капричіо (1895)
- ор.13 — Симфонія № 1 (1895)
- ор.14 — Романси (1897)
- ор.15 — Шість хорів для жіночих чи дитячих голосів (1897)
- ор.16 — Музичні моменти для фортепіано (1897)
- ор.17 — Сюїта № 2 для двох фортепіано (1900)
- ор.18 — Концерт № 2 для фортепіано з оркестром (1901)
- ор.19 — Соната для віолончелі й фортепіано (1900)
- ор.20 — Кантата «Весна» (1901)
- ор.21 — Романси (1902)
- ор.22 — Варіації на тему Шопена (1902)
- ор.23 — Прелюдії для фортепіано (1903)
- ор.24 — Опера «Скупий лицар» (1903)
- ор.25 — Опера «Франческа да Ріміні» (1904)
- ор.26 — Соната № 1 для фортепіано (1904)
- ор.27 — Симфонія № 2 (1907)
- ор.28 — Романси (1907)
- ор.29 — Симфонічна поема «Острів мертвих» (1908)
- ор.30 — Концерт № 3 для фортепіано з оркестром (1909)
- ор.31 — Літургія Івана Золотоустого (1911)
- ор.32 — Прелюдії для фортепіано (1910)
- ор.33 — Етюди-картини для фортепіано (1911)
- ор.34 — Романси (1911)
- ор.35 — «Дзвони», поема для солістів, хору і оркестру (1913)
- ор.36 — Соната № 2 для фортепіано (1913)
- ор.37 — «Всеношна» (рос. "Всенощное бдение") (1915)
- ор.38 — Шість віршів для голосу й фортепіано (1916)
- ор.39 — Етюди-картини (1917)
- ор.40 — Концерт № 4 для фортепіано з оркестром (1927)
- ор.41 — Три російські пісні для хору й оркестру (1928)
- ор.42 — Варіації на тему Кореллі для фортепіано (1929)
- ор.43 — Рапсодія на тему Паґаніні для фортепіано з оркестром (1935)
- ор.44 — Симфонія № 3 (1937)
- ор.45 — Симфонічні танці (1941)
Твори без опусу:
- Елегійне тріо № 1 (1891)
- Симфонічна поема «Князь Ростислав» (на сюжет балади О. К. Толстого) (1891)
- Опера «Алєко» (1892)
- 2 струнних квартети (1889, 1896)
- Хор «Панталей-цілитель» (1899)
- фортепіанні п'єса і
Вокальні твори, перекладені українською
- У перекладі Бориса Тена — Аріозо Ланчотто: З опери «Франческа да Ріміні»
- У перекладі Максима Рильського — «Весняні води»
- У перекладах Юрія Отрошенка: «Бузок» («Сирень»), «Весняні води» («Весенние воды»), «Ніч печальна» («Ночь печальна»), «Нічого Бог забрати не забув» («Все отнял у меня»), «Полюбила я на печаль свою», «Сон», «Ти не співай мені сумних» («Не пой, красавица, при мне»), «Тут рай земний» («Здесь хорошо»), «У мене край вікна» («У моего окна»), «Я самотній ізнов» («Я опять одинок»).
- У перекладі Валентини Антонюк — «Острівець» («Островок»)
- У перекладі Валерія Яковчука — «Під брамою, де храм святий» (У врат обители святой), «Смеркалось», «Чекаю я» («Я жду тебя»), «Христос Воскрес», «Я нічого тобі не скажу»,
- У перекладі Максима Стріхи — опера «Франческа да Ріміні» (повністю)
Музичні приклади
- , аранжування для фортепіано та виконання С.Рахманінова
- , перекладення для терменвоксу і фортепіано, виконує Клара Рокмор (фрагмент)
Див. також
- 4345 Рахманінов — астероїд, названий в честь композитора
- Садиба Івановка (музей Рахманінова)
- Алеко (фільм-опера)
Виноски
- Г. Риман Рахманинов // Музыкальный словарь: Перевод с 5-го немецкого издания / под ред. Ю. Д. Энгель — Москва: Музыкальное издательство П. И. Юргенсона, 1901. — Т. 3. — С. 1084.
- Rachmaninoff, Sergei Vasilievich // The Enciclopædia Britannica — 12 — London, NYC: 1922. — Vol. XXXII Pacific Ocean Islands to Zuloaga. — P. 219.
- Musicalics
- Рахманинов Сергей Васильевич // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- SNAC — 2010.
- https://www.nytimes.com/1943/04/20/archives/rachmaninoff-will-filed-estate-except-2-pieces-of-land-in-germany.html
- Find a Grave — 1996.
- Pas L. v. Genealogics.org — 2003.
- Lundy D. R. The Peerage
- Рахманинов И. «Исторические сведения о роде дворян Рахманиновых»
- Лист цитується у виданні: Сатина С., Записка о Рахманинове. В сб.: "Воспоминания о Рахманинове" (изд. 5-е), т. I, 1988, с. 42.
- Двоюрідний брат Ксенії Держинської та Миколи Вілінського, див. Елегія про Миколу Вілінського http://www.day.kiev.ua/200537/ [ 20 березня 2012 у Wayback Machine.]
- У деяких джерелах міститься неправдива інформація стосовно того, що ця подія мала місце 1 листопада 1918. Спираємось на спогади С. А. Сатіної
- Seroff, Victor Ilyitch (1950). Rachmaninoff: A Biography. Simon & Schuster. (англ.)
- За спогадами Є. І. Сомова, С. Рахманінов слухав радіотрансляцію знаменитої 7-ї симфонії Д. Шостаковича, однак утримався від будь-яких коментарів.
- Mayne, Basil (October 1936). Conversations with Rachmaninoff. Musical Opinion. 60: 14—15.
- Vladimir Horowitz: The Last Romantic (1985) [1] [ 26 січня 2019 у Wayback Machine.] 56:44 за таймінгом
- Аріозо Ланчотто: З опери «Франческа да Риміні» /Пер. Б.Тена. — К.: Книгоспілка, [Б.р]. — 3 с. — (Вок. б-ка).
- . Архів оригіналу за 12 червня 2018. Процитовано 9 червня 2018.
- Юрій Отрошенко. П'єси і переклади співаної поезії — К. : «Арт Економі» — 2012 — 388 с.
- . Архів оригіналу за 2 серпня 2018. Процитовано 2 серпня 2018.
- . Архів оригіналу за 2 серпня 2018. Процитовано 2 серпня 2018.
- . Архів оригіналу за 2 серпня 2018. Процитовано 2 серпня 2018.
- . Архів оригіналу за 12 червня 2018. Процитовано 9 червня 2018.
- . Архів оригіналу за 2 серпня 2018. Процитовано 2 серпня 2018.
Джерела та література
- Герасимова Г. П. Рахманінов Сергій Васильович [ 28 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 141. — .
Література
- Алексеев А. Д. Сергей Рахманинов. Жизнь и творческая деятельность — М.: Музгиз, 1954.
- Асафьев Б. В. С. В. Рахманинов, [М.], 1945.
- Воспоминания о Рахманинове / Сост. 3. Апетян. — Т. 1, 2. — 4-е изд., М., 1974.
- С. В. Рахманинов. Сб. статей и материалов, М. — Л., 1947.
- С. В. Рахманинов и русская опера. Сб. статей, М., 1947.
- Молодые годы С. В. Рахманинова. Письма. Воспоминания, Л. — М., 1949.
- Понизовкин Ю. Рахманинов — пианист, интерпретатор собственных произведений, М., 1965.
- Брянцева В. Н. Сергей Рахманинов. — М.: Советская Россия, 1962.
- Брянцева В. Н. Фортепианные пьесы Рахманинова, М., 1966.
- Брянцева В. Н. Детство и юность Сергея Рахманинова, 2 изд., М., 1972.
- С. В. Рахманинов в Ивановке. Сб. материалов и документов, Воронеж, 1971.
- Келдыш Ю. Рахманинов и его время, М., 1973.
- Памяти С. В. Рахманинова. [Сб. воспоминаний], Нью-Йорк, 1946.
- Сергей Рахманинов. Альбом. / Сост. Е. Н. Рудакова, текст А. И. Кандинского. — М.: Музыка, 1988.
- Соловцов А. А. Сергей Рахманинов. — М.: Музыка, 1969.
- Ганзбург Г. Стилевой кризис Рахманинова: сущность и последствия // Музыкальная академия. — 2003. — № 3. — С. 171—173. [2] [ 15 липня 2014 у Wayback Machine.]
- Сергей Рахманинов: История и современность: Сб. статей. — Ростов-на-Дону, 2005. — .
- С. Рахманінов: на зламі століть. Вип. 3. / Под ред. Л. А. Трубнікової. — Харків, 2006.
- Ганзбург Г. О музыке Рахманинова : 2-е изд. — [Б. м.]: Издательские решения, 2015.
- Rachmaninoff's recollections told by Oscar von Riesemann, L. — N. Y., 1934.
- Bertensson S. and Leyda J., Sergei Rachmaninoff. A lifetime in music, N. Y., 1956.
Посилання
- Рахманінов Сергій Васильович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 420.
- Рахманінов Сєрґей // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XII : Літери По — Риз. — С. 1563. — 1000 екз.
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Рахманінов Сергій Васильович |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Сергій Рахманінов |
- Сайт СЕНАР, присвячений життю та творчості композитора [ 14 квітня 2009 у Wayback Machine.] (рос.)
- Сергій Рахманінов — Сайт про життя і творчість [ 31 серпня 2006 у Wayback Machine.](рос.)
- Твори Рахманінова на сайті classic.chubrik.ru [ 16 березня 2011 у Wayback Machine.](рос.)
- Твори Рахманінова на сайті classicalarchives.com [ 25 жовтня 2007 у Wayback Machine.] в форматі MIDI, та MP3(англ.)
- О. Малозьомова Київська адреса Рахманінова[недоступне посилання з липня 2019]
- (рос.)
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Sergi j Vasi lovich Rahma ninov 20 bereznya 1 kvitnya 1873 18730401 Semonovo Novgorodska guberniya Rosijska imperiya 28 bereznya 1943 Beverli Gillz Kaliforniya SShA kompozitor pianist i dirigent rosijskogo pohodzhennya odin iz yaskravih predstavnikiv fortepiannogo mistectva Vidigrav viznachnu rol u formuvanni Kiyivskoyi konservatoriyi Sergij Vasilovich Rahmaninov ros Sergej Vasilevich Rahmaninovros Sergej Vasilevich RahmaninovZobrazhennyaOsnovna informaciyaPovne im ya ros Sergej Vasilevich RahmaninovData narodzhennya 1 kvitnya 1873 1873 04 01 Misce narodzhennya ru Novgorodska guberniya Rosijska imperiyaData smerti 28 bereznya 1943 1943 03 28 4 5 69 rokiv Misce smerti Beverli Gillz okr L Andzheles Kaliforniya SShA 7 Prichina smerti melanomaPohovannya d 8 Roki aktivnosti z 1892Gromadyanstvo Rosijska imperiya i SShAVirospovidannya pravoslav yaProfesiyi kompozitor pianist dirigent muzikoznavec virtuozOsvita Moskovska derzhavna konservatoriya imeni Petra Chajkovskogo 1892 Sankt Peterburzka konservatoriya 1885 i Nacionalna akademiya Santa ChechiliyaVchiteli Zvyeryev Mikola Sergijovich 9 Arenskij Anton Stepanovich Tanyeyev Sergij Ivanovich i Ziloti Oleksandr IllichVidomi uchni Dzhina BahauerInstrumenti fortepianoZhanri opera simfoniya i klasichna muzikaPsevdonimi Sergei RachmaninoffZaklad dNagorodi d 1932 Batko d 10 Mati d 10 Diti d 11 Avtografrachmaninoff orgCitati u Vikicitatah Fajli u VikishovishiZapit Rahmaninov perenapravlyaye syudi div takozh inshi znachennya BiografiyaNarodivsya 1 kvitnya 1873 roku v dvoryanskij rodini v Staroruskomu poviti Novgorodskoyi guberniyi v mayetku Oneg Rid Rahmaninovih imovirno syagaye onuka moldovskogo pravitelya Stefana Velikogo Vasilya prozvanogo Rahmaninim U sim yi Rahmaninovih bulo shestero ditej Sergij stav tretoyu ditinoyu Ranni roki Proyavivshi interes do muziki vzhe v chotiri roki navchavsya gri na fortepiano a v dev yat rokiv 1882 vstupiv na fortepiannij viddil Sankt Peterburzkoyi konservatoriyi Z 1885 roku prodovzhuvav navchannya v Moskovskij konservatoriyi u Mikoli Zvyeryeva Zgodom z 1888 roku navchayetsya v Oleksandra Ziloti fortepiano Antona Arenskogo kompoziciya muzichna teoriya ta Sergiya Tanyeyeva kontrapunkt strogogo stilyu Sered odnoklasnikiv Rahmaninova buv majbutnij kompozitor Oleksandr Skryabin U 13 richnomu vici predstavleno Petru Chajkovskomu yakij piznishe vidigrav vazhlivu rol u zhitti molodogo muzikanta Vprodovzh navchannya u konservatoriyi Sergij Rahmaninov napisav Pershij fortepiannij koncert nizku romansiv zokrema V molchane nochi tajnoj p yesi dlya violoncheli i dlya fortepiano zokrema Prelyudiyu do diyez minor yaka prinesla kompozitoru vsesvitnyu slavu Diplomnoyu robotoyu Rahmaninova stala opera Alyeko 1892 persha opera Rahmaninova yaka zgodom takozh zdobula vsesvitnyu slavu U 1891 roci zakinchiv konservatoriyu iz zolotoyu medallyu pianistom ta u 1892 roci kompozitorom Zgodom virushiv u velike koncertne turne Rosijskoyu imperiyeyu pianistom solistom i akompaniatorom U 20 richnomu vici vin stav vikladachem fortepiano u moskovskomu Mariyinskomu zhinochomu uchilishi v 24 roki dirigentom Moskovskoyi rosijskoyi privatnoyi operi Savi Mamontova protyagom odnogo sezonu 1897 98 Molodi roki 15 bereznya 1897 roku vidbulasya prem yera Pershoyi simfoniyi Rahmaninova orkestrom diriguvav Oleksandr Glazunov Vikonannya bulo vkraj nevdalim i simfoniya ne bula sprijnyata sluhachami Nevdala prem yera mala tragichni naslidki dlya S Rahmaninova vona sprichinila serjoznu psihichnu krizu i na tri roki praktichno povnistyu perervala tvorchu diyalnist kompozitora Partitura Pershoyi simfoniyi bula zagublena i lishe naprikinci 1940 h rokiv vidnovlena B G Shalmanom z orkestrovih golosiv sho zbereglisya v fondah M P Byelyayeva Sergij Rahmaninov bilya fortepiano pochatok 1900 h rokiv Todi Rahmaninov poznajomivsya z Fedorom Shalyapinim z yakim voni neodnorazovo razom vistupali a takozh spilkuvavsya iz Antonom Chehovim ta Ivanom Buninim U 1899 roci Rahmaninov upershe vistupiv za mezhami Rosijskoyi imperiyi v Londoni i u tomu zh roci vidbulos uspishne vikonannya jogo operi Aleko na svyatkuvannyah do 100 richchya z dnya narodzhennya Pushkina Ale tvorcha kriza trivala i lishe dopomoga dosvidchenogo psihiatra gipnotizera i skripalya M V Dalya 1860 1939 spriyala jogo vihodu z hvoroblivogo stanu Pershim tvorom sho oznamenuvav vihid z tvorchoyi krizi stav napisanij u 1901 roci Drugij fortepiannij koncert yakij mav velikij uspih a zgodom stav odnim z najpopulyarnishih fortepiannih koncertiv u svitovij muzichnij literaturi Nezabarom Sergij Rahmaninov prijnyav zaproshennya na misce dirigenta v moskovskomu Bolshomu teatri Pislya dvoh sezoniv virushiv u mandrivku Italiyeyu 1906 potim na tri roki poselivsya v Drezdeni shob povnistyu prisvyatiti sebe kompoziciyi U 1909 roci Rahmaninov zdijsniv velike koncertne turne u SShA i Kanadi vistupayuchi pianistom i dirigentom U 1912 r Rahmaninov stav dirigentom simfonichnih koncertiv Moskovskogo filarmonichnogo tovaristva j z nejmovirnim uspihom proviv sezon v odnomu z koncertiv yakogo bula vikonana jogo simfonichna poema Dzvoni Rahmaninov v Ukrayini Tvorchij shlyah neodnorazovo peretinavsya z kulturno misteckim zhittyam Kiyeva ta inshih mist Ukrayini 18 zhovtnya 1893 roku v Kiyivskomu opernomu teatri Sergij Rahmaninov diriguvav svoyeyu pershoyu operoyu Alyeko U rik kiyivskoyi prem yeri Aleko buli vidani romansi Rahmaninova za tvorami Tarasa Shevchenka u vilnomu perekladi rosijskogo poeta Oleksiya Plesheyeva Duma j Polyubila ya na pechal svoyu Mensh vidomoyu ye obrobka Sergiya Rahmaninova ukrayinskoyi narodnoyi pisni Choboti dlya horu a kapela Cya obrobka tak i ne bula vidana yiyi rukopis zalishayetsya v arhivi u Moskvi Memorialna doshka Sergiyu Rahmaninovu v primishenni Kiyivskoyi konservatoriyi U 1910 roci S Rahmaninov buv vidryadzhenij Imperatorskim rosijskim muzichnim tovaristvom do Kiyeva dlya oznajomlennya zi stanom sprav u Kiyivskomu muzichnomu uchilishi U svoyemu listi Golovnij direkciyi IRMT vid 19 kvitnya 1910 r Rahmaninov zaznachav Oskilki moya poyizdka do Kiyeva bula pov yazana z klopotannyam Kiyivskogo uchilisha pro perejmenuvannya v konservatoriyu to odrazu zh dodam sho ya vvazhayu ce klopotannya cilkom vipravdanim i sam ohoche do nogo priyednuyusya Postanovka spravi v uchilishi taku reformu vipravdovuye Zgodom u 1913 muzichne uchilishe bulo reformovane u konservatoriyu Perebuvayuchi u Kiyevi Rahmaninov na prohannya svogo druga ta kolegi muzikoznavcya Oleksandra Ossovskogo prosluhav molodu spivachku kiyanku Kseniyu Derzhinsku Rozpiznavshi u divchini spravzhnij talant Rahmaninov zrobiv bagato dlya formuvannya tvorchogo shlyahu vidatnoyi opernoyi spivachki S Rahmaninov neodnorazovo zdijsnyuvav gastrolni turi v Ukrayini Zokrema u zhovtni 1914 roku S Rahmaninov dav koncerti u kilkoh ukrayinskih mistah u Kiyevi 21 go v Odesi 24 go v Kremenchuci 25 go v Poltavi 26 go v Harkovi 28 go v Katerinoslavi Viyizd za kordon S Rahmaninov Za spogadami dvoyuridnoyi sestri kompozitora S A Satinoyi Rahmaninov radisno sprijnyav lyutnevu revolyuciyu prote podalshi podiyi ta bezsillya Timchasovogo uryadu viklikali u kompozitora pochuttya rozpachu i trivogi Podiyi zhovtnevogo perevorotu zmusili Rahmaninova uhvaliti rishennya zalishiti batkivshinu Na dumku S Rahmaninova Zhovtnevij perevorot stav kincem staroyi Rosiyi z polamannyam starogo ladu mistectva yak takogo buti ne mozhe a zhittya bez mistectva dlya Rahmaninova bulo b bezcilnim 22 grudnya S Rahmaninov z druzhinoyu ta dvoma dochkami spishno vid yihav do Stokgolma Za kordonom Uprodovzh 1918 roku Rahmaninov gastrolyuvav u krayinah Skandinaviyi a 10 listopada 1918 roku oselivsya z sim yeyu v Nyu Jorku ta pochav intensivnu gastrolnu diyalnist sho trivala 25 rokiv U vibori royaliv S Rahmaninov nadavav perevagu firmi Steinway amp Sons pershi gramofonni zapisi S Rahmaninova zdijsnila firma Tomasa Edisona a z 1920 roku en Okrim solnih koncertiv Rahmaninov uprodovzh bagatoh rokiv akompanuvav rosijskomu basu Fedoru Shalyapinu Vin mav bezposeredno velikij vpliv na jogo tvorche zrostannya ta formuvannya yak spivaka Cherez shilnij grafik gastrolej Rahmaninov azh do 1926 roku ne pisav znachnih tvoriv takim chinom kompozitorska pauza trivala blizko 10 rokiv Lishe v 1926 27 rokah z yavilisya novi tvori Chetvertij koncert dlya fortepiano z orkestrom ta Tri rosijski pisni Zagalom uprodovzh zhittya za kordonom Rahmaninov stvoriv usogo 6 tvoriv odnak usi voni nalezhat do vershin svitovoyi muziki U 1941 roci S Rahmaninov zakinchiv svij ostannij tvir Simfonichni tanci Ostanni roki Rahmaninova buli zatmareni smertelnoyu hvoroboyu melanoma Odnak popri ce vin prodovzhuvav koncertnu diyalnist pripinenu lishe nezadovgo do smerti Pid chas Drugoyi Svitovoyi vijni groshovij zbir vid odnogo zi svoyih koncertiv peredav u Fond oboroni SRSR zi slovami Vid odnogo z rosiyan posilna dopomoga rosijskomu narodu v jogo borotbi z vorogom Hochu viriti viryu v povnu peremogu Pomer Sergij Vasilovich 28 bereznya 1943 roku v Beverli Gillz shtat Kaliforniya pohovanij na sho nepodalik Nyu Jorka Tvorchij stilStil Rahmaninova sho viris iz piznogo romantizmu zgodom zaznav znachnoyi evolyuciyi podibno do suchasnikiv Oleksandra Skryabina ta Igorya Stravinskogo Rahmaninov prinajmni dvichi pislya tvorchoyi krizi 1900 ta pislya 1926 kardinalno onovlyuvav stil svoyeyi muziki Zrilij ta osoblivo piznij stil Rahmaninova vihodit daleko za mezhi postromantichnoyi tradiciyi podolannya yakoyi pochalosya she v rannij period i v toj zhe chas ne nalezhit zhodnij iz stilovih techij muzichnogo avangardu XX st Tvorchist Rahmaninova takim chinom stoyit osobnyakom v evolyuciyi svitovoyi muziki XX stolittya uvibravshi bagato dosyagnen impresionizmu j avangardu stil Rahmaninova zalishivsya nepovtorno individualnim i svoyeridnim sho ne maye analogiv u svitovomu mistectvi krim nasliduvachiv i epigoniv U suchasnomu muzikoznavstvi chasto vikoristovuyetsya paralel iz L van Bethovenom yaksho Bethoven v svoyij tvorchosti vihodit daleko za mezhi videnskogo klasicizmu ne primknuvshi pri comu do romantikiv i zalishivshis dalekim vid romantichnogo svitoglyadu to Rahmaninov vihodit daleko za mezhi rosijskoyi kompozitorskoyi tradiciyi odnak unikaye vpliviv zhodnoyi z suchasnih jomu stilovih techij Tvorchist Rahmaninova prijnyato umovno diliti na tri abo chotiri periodi rannij 1889 1897 zrilij jogo inodi dilyat na dva periodi 1900 1909 j 1910 1917 i piznij zakordonnij 1918 1941 Rannij period S Rahmaninov pravoruch ta F Shalyapin kinec 1890 h Rannij period pochinavsya pid znakom piznogo romantizmu uspadkovanogo golovno cherez stil Chajkovskogo Pershij koncert ranni p yesi Odnak uzhe v Trio re minor 1893 napisanomu v rik smerti Chajkovskogo j prisvyachenomu jogo pam yati Rahmaninov daye priklad smilivogo tvorchogo sintezu tradicij romantizmu Chajkovskij kuchkistiv davnorosijskoyi cerkovnoyi tradiciyi j suchasnoyi pobutovoyi j ciganskoyi muziki Cej tvir odin z pershih u svitovij muzici prikladiv polistilovih kompozicij nemov simvolichno progoloshuye nastupnist tradiciyi vid Chajkovskogo Rahmaninovu i vstup rosijskoyi muziki v novij etap rozvitku U Pershij simfoniyi principi stilovogo sintezu buli rozvineni she bilsh smilivo sho j stalo odniyeyu iz prichin yiyi provalu na prem yeri Period zrilosti Period zrilosti vidznachenij formuvannyam individualnogo zrilogo stilyu zasnovanogo na intonacijnomu bagazhi znamennogo spivu rosijskoyi pisennosti j stilyu piznogo yevropejskogo romantizmu Ci risi yaskravo virazheni v znamenitih Drugomu koncerti ta Drugij simfoniyi u fortepiannih prelyudiyah or 23 Odnak pochinayuchi iz simfonichnoyi poemi Ostriv Mertvih stil Rahmaninova uskladnyuyetsya sho bulo viklikano z odnogo boku zvertannyam do temi simvolizmu j modernu a z inshogo boku peretvoryuvannyam dosyagnen suchasnoyi muziki impresionizmu neoklasicizmu novih orkestrovih fakturnih garmonichnih prijomiv Centralnij tvir cogo periodu grandiozna simfonichna poema Dzvoni dlya horu solistiv j orkestru na slova Edgara Po v perekladi K Balmonta 1913 Yaskravo novatorskij nasichenij nebuvalo novimi horovimi j orkestrovimi prijomami cej tvir vplinuv na horovu j simfonichnu muziku XX stolittya Tema cogo tvoru harakterna dlya mistectva simvolizmu dlya togo etapu rosijskogo mistectva j tvorchosti Rahmaninova u nomu simvolichno vtileni rizni periodi lyudskogo zhittya sho pidvodit do neminuchoyi smerti apokaliptichna simvolika Dzvoniv sho nese ideyu Kincya svitu jmovirno vplinula na muzichni storinki romanu Tomasa Manna Doktor Faustus Piznij period Piznij zakordonnij period tvorchosti vidznachenij vinyatkovoyu svoyeridnistyu Stil Rahmaninova skladayetsya iz cilisnogo splavu riznih chasom protilezhnih stilistichnih elementiv tradicij rosijskoyi muziki i dzhazu davnorosijskogo znamennogo spivu i restorannoyi estradi 1930 h rr virtuoznogo stilyu XIX stolittya i tverdoyi tokatnosti avangardu U samij riznoridnosti stilovih peredumov ukladenij filosofskij zmist absurdnist zhorstokist buttya v suchasnomu sviti vtrata duhovnih cinnostej Tvori cogo periodu vidznacheni zagadkovoyu simvolikoyu polifoniyeyu znachen glibokim filosofskim pidtekstom Vikonavskij stil Znachennya vikonavskoyi tvorchosti Rahmaninova ne mensh vagome pianist stav etalonom dlya bagatoh pokolin pianistiv riznih krayin i shkil Zokrema Rahmaninova vvazhav svoyim kumirom vidatnij pianist V Gorovic Sam Rahmaninov opisuvav svij vikonavskij pidhid v takij sposib Interpretaciya vimagaye tvorchogo instinktu Yaksho vi kompozitor vi mayete sporidnenist z inshimi kompozitorami Vi mozhete kontaktuvati z yih uyavoyu znayuchi desho pro yihni problemi ta ideali Vi mozhete nadati yihnim tvoram koloru Ce najvazhlivishe dlya mene v moyih interpretaciyah kolir Otzhe ti robish muziku zhivoyu Bez koloru vona mertva Pam yatIm ya Sergiya Rahmaninova nosyat Rostovska konservatoriya odin iz zaliv Moskovskoyi konservatoriyi Periodichno provodyatsya konkursi pianistiv imeni Rahmaninova u Moskvi ta yunih pianistiv u Tambovi mizhnarodnij festival S Rahmaninov ta ukrayinska kultura u Harkovi U 1989 roci u Kiyevi bulo zasnovane tovaristvo Rahmaninova yake ocholiv profesor M V Sinkov Im ya Rahmaninova nosit odna z kiyivskih vulic na Bilichah Cikavi faktiMelodiya populyarnoyi pisni en yaka z yavilasya u 1975 roci i stala populyarnoyu zavdyaki vikonannyu Selin Dion bula povnistyu zapozichena yiyi avtorom amerikanskim muzikantom Erikom Karmenom z Koncertu 2 dlya fortepiano z orkestrom Rahmaninova Volodimir Gorovic nazivav jogo svoyim najkrashim drugom Povnij spisok tvorivDokladnishe Spisok tvoriv Sergiya RahmaninovaDiv takozh Kategoriya Tvori Sergiya Vasilovicha Rahmaninova S Rahmaninov Portret roboti K A SomovaMogila Rahmaninova na cvintari en v duzhkah data zakinchennya or 1 Koncert 1 dlya fortepiano z orkestrom 1890 or 2 Dvi p yesi dlya violoncheli ta fortepiano 1890 or 3 P yesi fantaziyi dlya fortepiano 1891 or 4 Romansi 1892 or 5 Syuyita 1 dlya dvoh fortepiano 1892 or 6 Dvi p yesi dlya skripki i fortepiano 1893 or 7 Krucha ros Utyos 1893 or 8 Romansi 1894 or 9 Elegijne trio 2 dlya skripki violoncheli j fortepiano 1893 or 10 Salonni p yesi dlya fortepiano 1894 or 11 Shist p yes dlya fortepiannogo duetu 1894 or 12 Ciganske kaprichio 1895 or 13 Simfoniya 1 1895 or 14 Romansi 1897 or 15 Shist horiv dlya zhinochih chi dityachih golosiv 1897 or 16 Muzichni momenti dlya fortepiano 1897 or 17 Syuyita 2 dlya dvoh fortepiano 1900 or 18 Koncert 2 dlya fortepiano z orkestrom 1901 or 19 Sonata dlya violoncheli j fortepiano 1900 or 20 Kantata Vesna 1901 or 21 Romansi 1902 or 22 Variaciyi na temu Shopena 1902 or 23 Prelyudiyi dlya fortepiano 1903 or 24 Opera Skupij licar 1903 or 25 Opera Francheska da Rimini 1904 or 26 Sonata 1 dlya fortepiano 1904 or 27 Simfoniya 2 1907 or 28 Romansi 1907 or 29 Simfonichna poema Ostriv mertvih 1908 or 30 Koncert 3 dlya fortepiano z orkestrom 1909 or 31 Liturgiya Ivana Zolotoustogo 1911 or 32 Prelyudiyi dlya fortepiano 1910 or 33 Etyudi kartini dlya fortepiano 1911 or 34 Romansi 1911 or 35 Dzvoni poema dlya solistiv horu i orkestru 1913 or 36 Sonata 2 dlya fortepiano 1913 or 37 Vsenoshna ros Vsenoshnoe bdenie 1915 or 38 Shist virshiv dlya golosu j fortepiano 1916 or 39 Etyudi kartini 1917 or 40 Koncert 4 dlya fortepiano z orkestrom 1927 or 41 Tri rosijski pisni dlya horu j orkestru 1928 or 42 Variaciyi na temu Korelli dlya fortepiano 1929 or 43 Rapsodiya na temu Paganini dlya fortepiano z orkestrom 1935 or 44 Simfoniya 3 1937 or 45 Simfonichni tanci 1941 Tvori bez opusu Elegijne trio 1 1891 Simfonichna poema Knyaz Rostislav na syuzhet baladi O K Tolstogo 1891 Opera Alyeko 1892 2 strunnih kvarteti 1889 1896 Hor Pantalej cilitel 1899 fortepianni p yesa iVokalni tvori perekladeni ukrayinskoyu Polyubila ya na pechal svoyu source source Vikonuye Ganna Kolesnik Ratushna Son source source Vikonuye Nataliya Krechko S Rahmaninov Ti ne spivaj meni sumnih source source Vikonuye Nataliya Krechko Nich pechalna source source Vikonuye Mikola Koval Tut raj zemnij source source Vikonuye Oksana Dondik Pri problemah glyante v dovidku U perekladi Borisa Tena Ariozo Lanchotto Z operi Francheska da Rimini U perekladi Maksima Rilskogo Vesnyani vodi U perekladah Yuriya Otroshenka Buzok Siren Vesnyani vodi Vesennie vody Nich pechalna Noch pechalna Nichogo Bog zabrati ne zabuv Vse otnyal u menya Polyubila ya na pechal svoyu Son Ti ne spivaj meni sumnih Ne poj krasavica pri mne Tut raj zemnij Zdes horosho U mene kraj vikna U moego okna Ya samotnij iznov Ya opyat odinok U perekladi Valentini Antonyuk Ostrivec Ostrovok U perekladi Valeriya Yakovchuka Pid bramoyu de hram svyatij U vrat obiteli svyatoj Smerkalos Chekayu ya Ya zhdu tebya Hristos Voskres Ya nichogo tobi ne skazhu U perekladi Maksima Strihi opera Francheska da Rimini povnistyu Muzichni prikladi aranzhuvannya dlya fortepiano ta vikonannya S Rahmaninova perekladennya dlya termenvoksu i fortepiano vikonuye Klara Rokmor fragment Div takozh4345 Rahmaninov asteroyid nazvanij v chest kompozitora Sadiba Ivanovka muzej Rahmaninova Aleko film opera VinoskiG Riman Rahmaninov Muzykalnyj slovar Perevod s 5 go nemeckogo izdaniya pod red Yu D Engel Moskva Muzykalnoe izdatelstvo P I Yurgensona 1901 T 3 S 1084 d Track Q649d Track Q27680201d Track Q27773795d Track Q2910129d Track Q7117345 Rachmaninoff Sergei Vasilievich The Enciclopaedia Britannica 12 London NYC 1922 Vol XXXII Pacific Ocean Islands to Zuloaga P 219 d Track Q38179097d Track Q84d Track Q15987490d Track Q60d Track Q27910113 Musicalics d Track Q63484499 Rahmaninov Sergej Vasilevich Bolshaya sovetskaya enciklopediya v 30 t pod red A M Prohorov 3 e izd Moskva Sovetskaya enciklopediya 1969 d Track Q649d Track Q17378135 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 SNAC 2010 d Track Q29861311 https www nytimes com 1943 04 20 archives rachmaninoff will filed estate except 2 pieces of land in germany html Find a Grave 1996 d Track Q63056 Pas L v Genealogics org 2003 d Track Q19847329d Track Q19847326 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 Rahmaninov I Istoricheskie svedeniya o rode dvoryan Rahmaninovyh List cituyetsya u vidanni Satina S Zapiska o Rahmaninove V sb Vospomina niya o Rahmaninove izd 5 e t I 1988 s 42 Dvoyuridnij brat Kseniyi Derzhinskoyi ta Mikoli Vilinskogo div Elegiya pro Mikolu Vilinskogo http www day kiev ua 200537 20 bereznya 2012 u Wayback Machine U deyakih dzherelah mistitsya nepravdiva informaciya stosovno togo sho cya podiya mala misce 1 listopada 1918 Spirayemos na spogadi S A Satinoyi Seroff Victor Ilyitch 1950 Rachmaninoff A Biography Simon amp Schuster ISBN 978 0 836 98034 9 angl Za spogadami Ye I Somova S Rahmaninov sluhav radiotranslyaciyu znamenitoyi 7 yi simfoniyi D Shostakovicha odnak utrimavsya vid bud yakih komentariv Mayne Basil October 1936 Conversations with Rachmaninoff Musical Opinion 60 14 15 Vladimir Horowitz The Last Romantic 1985 1 26 sichnya 2019 u Wayback Machine 56 44 za tajmingom Ariozo Lanchotto Z operi Francheska da Rimini Per B Tena K Knigospilka B r 3 s Vok b ka Arhiv originalu za 12 chervnya 2018 Procitovano 9 chervnya 2018 Yurij Otroshenko P yesi i perekladi spivanoyi poeziyi K Art Ekonomi 2012 388 s Arhiv originalu za 2 serpnya 2018 Procitovano 2 serpnya 2018 Arhiv originalu za 2 serpnya 2018 Procitovano 2 serpnya 2018 Arhiv originalu za 2 serpnya 2018 Procitovano 2 serpnya 2018 Arhiv originalu za 12 chervnya 2018 Procitovano 9 chervnya 2018 Arhiv originalu za 2 serpnya 2018 Procitovano 2 serpnya 2018 Dzherela ta literaturaGerasimova G P Rahmaninov Sergij Vasilovich 28 listopada 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 141 ISBN 978 966 00 1290 5 Literatura Alekseev A D Sergej Rahmaninov Zhizn i tvorcheskaya deyatelnost M Muzgiz 1954 Asafev B V S V Rahmaninov M 1945 Vospominaniya o Rahmaninove Sost 3 Apetyan T 1 2 4 e izd M 1974 S V Rahmaninov Sb statej i materialov M L 1947 S V Rahmaninov i russkaya opera Sb statej M 1947 Molodye gody S V Rahmaninova Pisma Vospominaniya L M 1949 Ponizovkin Yu Rahmaninov pianist interpretator sobstvennyh proizvedenij M 1965 Bryanceva V N Sergej Rahmaninov M Sovetskaya Rossiya 1962 Bryanceva V N Fortepiannye pesy Rahmaninova M 1966 Bryanceva V N Detstvo i yunost Sergeya Rahmaninova 2 izd M 1972 S V Rahmaninov v Ivanovke Sb materialov i dokumentov Voronezh 1971 Keldysh Yu Rahmaninov i ego vremya M 1973 Pamyati S V Rahmaninova Sb vospominanij Nyu Jork 1946 Sergej Rahmaninov Albom Sost E N Rudakova tekst A I Kandinskogo M Muzyka 1988 ISBN 5 7140 0091 9 Solovcov A A Sergej Rahmaninov M Muzyka 1969 Ganzburg G Stilevoj krizis Rahmaninova sushnost i posledstviya Muzykalnaya akademiya 2003 3 S 171 173 2 15 lipnya 2014 u Wayback Machine Sergej Rahmaninov Istoriya i sovremennost Sb statej Rostov na Donu 2005 ISBN 5 7509 1216 7 S Rahmaninov na zlami stolit Vip 3 Pod red L A Trubnikovoyi Harkiv 2006 Ganzburg G O muzyke Rahmaninova 2 e izd B m Izdatelskie resheniya 2015 ISBN 978 5 4474 0566 3 Rachmaninoff s recollections told by Oscar von Riesemann L N Y 1934 Bertensson S and Leyda J Sergei Rachmaninoff A lifetime in music N Y 1956 PosilannyaRahmaninov Sergij Vasilovich Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 420 Rahmaninov Syergej Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1963 T 6 kn XII Literi Po Riz S 1563 1000 ekz Portal Muzika Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Rahmaninov Sergij VasilovichVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Sergij RahmaninovSajt SENAR prisvyachenij zhittyu ta tvorchosti kompozitora 14 kvitnya 2009 u Wayback Machine ros Sergij Rahmaninov Sajt pro zhittya i tvorchist 31 serpnya 2006 u Wayback Machine ros Tvori Rahmaninova na sajti classic chubrik ru 16 bereznya 2011 u Wayback Machine ros Tvori Rahmaninova na sajti classicalarchives com 25 zhovtnya 2007 u Wayback Machine v formati MIDI ta MP3 angl O Malozomova Kiyivska adresa Rahmaninova nedostupne posilannya z lipnya 2019 ros Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi