Джузе́ппе-Фортуні́но-Франче́ско Ве́рді (італ. Giuseppe Fortunino Francesco Verdi; 10 жовтня 1813, — 27 січня 1901, Мілан) — італійський композитор, диригент.
Джузеппе Верді | |
---|---|
Giuseppe Verdi | |
| |
Джованні Болдіні. Джузеппе Верді. 1886 | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | Джузеппе Фортуніно Франческо Верді |
Дата народження | 10 жовтня 1813 |
Місце народження | , поблизу м. Буссето, Перша Французька імперія |
Дата смерті | 27 січня 1901 (87 років) |
Місце смерті | Мілан, Італія |
Причина смерті | інсульт |
Поховання | d |
Роки активності | XIX століття |
Громадянство | |
Національність | італієць |
Віросповідання | римо-католик[d] |
Професія | композитор, диригент |
Вчителі | d і d |
Інструменти | фортепіано |
Мова | італійська |
Жанр | опера |
Нагороди | |
Автограф | ![]() |
giuseppeverdi.it | |
Творча спадщина композитора дуже велика: 26 опер, квартет, реквієм і низка дрібних опусів. Найвидатніші опери Верді — «Бал-маскарад», «Ріголетто», «Травіата», «Трубадур», «Аїда», «Отелло», «Фальстаф». Його опери вважаються одними з найвидатніших всіх часів і досі не сходять зі сцен оперних театрів усього світу.
Біографія
Дитинство
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems0TDBkcGRYTmxjSEJsWDFabGNtUnBYMk5oYzJGZmJtRjBZV3hsTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSGFYVnpaWEJ3WlY5V1pYSmthVjlqWVhOaFgyNWhkR0ZzWlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Народився Верді в сім'ї Карло Джузеппе Верді (1784—1867 роки) і Луїджі Уттіні у Ле Ронколе, селі поблизу Буссето в департаменті Таро, яка в той момент була частиною Першої Французької імперії після приєднання князівств Парма і П'яченца. Так сталося, що Верді офіційно народився у Франції. Батько композитора, Карло Верді, містив сільський трактир, а мати, Луїджі Уттіні, була ткалею. Верді мав молодшу сестру, Джузеппу, яка померла у віці 17 років в 1833 році.
Сім'я жила бідно, і дитинство Джузеппе було тяжким. У сільській церкві він допомагав служити месу. Музичної грамоти і грі на органі навчався у П'єтро Байстроккі. Помітивши тягу сина до музики, батьки подарували Джузеппе спінет. Цей вельми недосконалий інструмент композитор зберіг до кінця свого життя.
На музично обдарованого хлопчика звернув увагу Антоніо Барецці — багатий торговець з сусіднього міста Буссето. Він вірив, що Верді стане не шинкарем і не сільським органістом, а великим композитором. За порадою Барецці в 1823 році десятирічного Джузеппе Верді, що одержав початкові знання від сільського священника, відправили в школу у Буссето. Так почалася нова, ще більш важка смуга життя — хлоп'ячі роки і роки юності. У недільні дні Джузеппе вирушав в Ле Ронколе, де грав на органі під час меси. У Верді з'явився і вчитель композиції — Фернандо Провіз, директор «Філармонічного товариства» Буссето. Провіз займався не тільки контрапунктом, він зародив у Верді зацікавлення до серйозної літератури. Джузеппе зацікавили Шекспір, Данте, Гете, Шиллер. Серед найулюбленіших його творів — роман «Заручини» італійського письменника Алессандро Мандзоні.
Початок композиторської діяльності
У 1832 році Верді не прийняли в Міланську консерваторію, оскільки він був старший від очікуваного віку. Він почав займатися приватно з В. Лавін'є, який дав йому основи композиторської техніки. Практику оркестрування й оперного письма Верді опановував відвідуючи міланські оперні театри. замовило йому оперу «Оберто, граф ді Сан-Боніфачо» (італ. Oberto, conte di san Bonifacio), яка, однак, не була тоді поставлена.
Верді повернувся до Буссето, розраховуючи зайняти посаду церковного органіста, але через внутрішні церковні інтриги одержав відмову. Місцеве музичне товариство призначило йому трирічну стипендію (300 лір); у цей час він написав ряд маршів й увертюру (sinfonie) для міського духового оркестру, а також писав церковну музику.
У 1836 році Верді одружився з дочкою свого благодійника Маргаритою Барецці. Він знову вирушив до Мілану, де 17 листопада 1839 року опера «Оберто» була виконана у театрі «Ла Скала» з успіхом достатнім, щоб забезпечити нове замовлення, цього разу комічної опери.
Розквіт творчості
У 1840 році композитор пережив особисту трагедію — за короткий час померли його двоє дітей і дружина. Написана у цих обставинах комічна опера «Король на день» (італ. Un giorno di regno) провалилася, немилосердно обсвистана публікою. Верді, вражений провалом опери, заприсягся, що не буде більше писати опер і попросив директора розірвати укладений з ним контракт. Але директор Мереллі вірив у талант композитора і, давши йому отямитися, вручив лібрето Набукко за мотивами біблійної історії про царя Навуходоносора. При читанні увагу Верді заполонив хор євреїв у вавилонському полоні, і його уява ожила. Успішна прем'єра «Набукко» (1842) відновила репутацію композитора.
Після «Набукко» були «Ломбардці» (італ. І Lombardi, 1843 рік), опера, що теж давала вихід пригнобленим патріотичним почуттям, а потім «Ернані» (італ. Ernani, 1844) за романтичною драмою Віктора Гюго — здобуток, завдяки якому популярність Верді поширилася за межі Італії. У наступні роки композитор, за його власними словами, працював як каторжник. Опера писалася за оперою — «Двоє Фоскарів» (італ. І due Foscari, 1844), «Жанна д'Арк» (італ. Giovanna d'Arco, 1845), «Альзіра» (італ. Alzira, 1845), «Аттіла» (італ. Attila, 1846), «Розбійники» (італ. І masnadieri, 1847), «Корсар» (італ. Il corsaro, 1848), «Битва під Леньяно» (італ. La battaglia di Legnano, 1849), «Стіффеліо» (італ. Stiffelio, 1850). У цих творах поверхова, а іноді й легковажна реміснича музика додається до слабкого лібрето. Серед опер цього періоду вирізняються «Макбет» (італ. Macbeth, 1847) — перший плід захопленого шанування композитором Шекспіра, а також «Луїза Міллер» (італ. Luisa Miller, 1849) — видатний твір камерного стилю.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelprTDBkcGRYTmxjSEJwYm1GZlUzUnlaWEJ3YjI1cExtcHdaeTh5TURCd2VDMUhhWFZ6WlhCd2FXNWhYMU4wY21Wd2NHOXVhUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У 1848 році Верді продав свою нерухомість в , і за ці гроші купив велику маєтність в Санто-Агата, недалеко від Буссето. З 1847 по 1849 рік Верді перебував в основному в Парижі, де зробив нову, французьку редакцію Ломбардців, названу Єрусалим (італ. Jerusalem). Тут композитор зустрівся із Джузеппіною Стреппоні, співачкою, що брала участь у міланських постановках Набукко й Ломбардців і вже тоді зблизилася з Верді. Врешті решт, через десять років вони одружилися.
На період 1851–1853 років припадають три зрілі шедеври Верді — Ріголетто (італ. Rigoletto, 1851 рік), Трубадур (італ. Il trovatore, 1853) і Травіата (італ. La traviata, 1853). У кожному з них відбита особлива сторона хисту композитора. Ріголетто за п'єсою В.Гюго «Король забавляється» демонструє, крім уміння створювати живі, захопливі мелодії, нову для композитора оперну форму — більш зв'язну, з меншими контрастами між речитативом, що досягає характеру співучого аріозо, і арією, яка відхиляється від встановлених схем. Розвитку дії сприяють написані у вільній формі дуети й інші ансамблі, зокрема знаменитий квартет в останньому акті — видатний зразок уміння Верді відбити в ансамблевій формі конфлікт характерів і почуттів своїх персонажів.
Трубадур, заснований на іспанській романтичній мелодрамі, містить прекрасні зразки сильної, героїчної музики, у той час як Травіата за «сімейною драмою» Дюма-сина «Дама з камеліями» зачаровує пафосом почуттів.
Успіх цих трьох опер розкрив перед Верді нові можливості. У 1855 році йому замовили твір для Паризької опери в характерному меєрберівському стилі — Сицилійська вечірня (фр. Les vêpres siciliennes). Для того ж театру він зробив нову редакцію Макбета (1865 рік), а також створив Дона Карлоса (1867); для петербурзького Маріїнського театру написав Силу долі (італ. La forza del destino, 1862). Паралельно зі здійсненням цих грандіозних проектів Верді працював над скромнішими операми в італійській манері — Симоном Бокканегрою (італ. Simon Boccanegra, 1857) і Балом-маскарадом (італ. Un ballo in maschera, 1859). Всі ці здобутки — це романтичні мелодрами, основані на більш-менш правдивих історичних подіях. Хоча жодна з перерахованих опер не вирізняється досконалістю із драматургічної точки зору (цьому перешкоджає схильність Верді перескакувати без достатніх підстав від однієї ефектної сюжетної ситуації до іншої), всі вони демонструють зріст майстерності музичної характеристики й оркестрової драматургії (особливо це помітно в Симоні Бокканегрі й Доні Карлосі).
Після створення популярної трилогії Верді став шукати нового в Парижі. Проте його стосунки з французьким глядачами складалися не легко, і опери в Парижі справили менший вплив, ніж в Італії. Це були роки важкої роботи: Верді, можливо, нарешті писав не поспішаючи, втім музичний світ змінювався повільно, навіть в Італії. Цей період завершився експериментом у 1871 — Аїдою, оперою, дії якої розгорталися в стародавньому Єгипті.
Верді явно мав потребу в літературному партнері й він знайшов його в особі А. Гісланцоні, у співробітництві з яким народилося лібрето Аїди (італ. Aida, 1871 рік) — шедевра в стилі французької «великої опери», замовленої композиторові єгипетським урядом для виконання на відкритті Суецького каналу. У наступні дванадцять років Верді працював дуже мало, повільно редагуючи деякі свої ранні речі.
У 1874 році Джузеппе Верді написав Реквієм, поштовхом до написання цього твору стала смерть поета Алессандро Мандзоні, творчістю якого композитор захоплювався. Вперше Реквієм був виконаний у кафедральному соборі Мілана і згодом здобув світову популярність, щоправда католицькою церквою цей твір був визнаний «дуже театральним», і тому довго не допускався до виконання у церкві.
Пізні роки
Ще пліднішою виявилася спільна робота Верді в його пізні роки з Арріґо Бойто (1842—1918 роки), автором опери «Мефістофель» і видатним поетом. Спочатку Бойто переробив незадовільне лібрето Симона Бокканеґрі (1881 рік). Потім він перетворив Шекспірову трагедію Отелло (Othello) у лібрето; цей шедевр Верді був поставлений в «Ла Скала» в 1887, коли композиторові було вже 74 роки. Музика цієї опери «безупинна», вона не містить традиційного для італійської опери поділу на арії та речитативи. Деякі сучасники Верді вважали, що на формування його пізнього стилю справив вплив Вагнер. Але насправді Верді прийшов до нього сам. Він майже не був знайомий з творчістю Вагнера.
Після Отелло в 1893 році Верді створив Фальстафа (Falstaff): у 80 років Верді написав музичну комедію, що винагородила його за провал його першої музичної комедії «Король на годину». Отелло й Фальстаф увінчали прагнення Верді до створення дійсної музичної драми.
Коли його уразив параліч внаслідок інсульту, він все ще міг внутрішнім слухом читати партитури опер «Богема» і «Тоска» Пуччіні, «Паяци» Леонкавалло, «Пікова дама» Чайковського, але те, що він думав про опери, написані його безпосередніми і гідними спадкоємцями, залишилося невідомим.
Стиль
Попередники Верді, що вплинули на його творчість — Россіні, Белліні, Меєрбер і, найважливіший — Гаетано Доніцетті. За можливим винятком «Отелло», Ріхард Вагнер на Верді не мав впливу. Поважаючи Шарля Гуно, якого сучасники вважали найвидатнішим композитором епохи, Верді, проте, не запозичив нічого у великого француза. Деякі пасажі в «Аїді» вказують на знайомство композитора з творами Михайла Глінки, якого Ференц Ліст популяризував у Західній Європі, повернувшись із турне Росією.
Протягом всієї кар'єри Верді відмовлявся використати високе до в тенорових партіях, посилаючись на те, що можливість проспівати саме цю ноту перед повним залом відволікає виконавців до, після, і під час виконання ноти.
Попри те, що часом оркестрування у Верді майстерне, композитор покладався в основному на свій мелодійний дар для вираження емоцій героїв і дії. Справді, дуже часто в операх Верді, особливо під час сольних вокальних номерів, гармонія навмисно аскетична, і весь оркестр звучить, як один акомпаніаторський інструмент — наприклад гітара. Деякі критики стверджують, що Верді приділяв технічному аспекту партитури недостатньо уваги, оскільки йому бракувало школи й витонченості. Сам Верді сказав якось: «Із всіх композиторів я найбільший невіглас». Але поспішив додати: «Я це серйозно говорю, але під „знаннями“ я маю на увазі зовсім не знання музики» (джерело?).
Проте, було б несправедливим стверджувати, що Верді недооцінював виразну силу оркестру й не вмів використати її до кінця, коли йому це було потрібно. Більше того, оркестрове й контрапунктне новаторство (наприклад, струнні, що злітають по хроматичній гамі в сцені Монтероне, в «Ріголетто», щоб підкреслити драматичність ситуації, або, теж в «Ріголетто» — хор, що співає на «ммм..» за лаштунками, досить ефектно передаючи наближення буревію) — характерно для творчості Верді — характерно настільки, що інші композитори не наважилися запозичити в нього деякі сміливі прийоми через їх миттєву впізнаваність.
Верді був першим композитором, який спеціально займався пошуком сюжету для лібрето, що найкраще відповідав особливостям його композиторського дару. Працюючи в тісному співробітництві з лібретистами і знаючи, що саме драматична експресія є головною силою його таланту, він домагався виключити з сюжету «непотрібні» деталі й «зайвих» героїв, залишаючи лише персонажів, у яких клекочуть пристрасті, і сцени, багаті на драматизм.
Твори
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRrTDFSeVlYWnBZWFJoTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxVWNtRjJhV0YwWVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkzTDBSdmJsOURZWEpzYjE5d2IzTjBaWEl1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVSdmJsOURZWEpzYjE5d2IzTjBaWEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Опери
- Оберто, граф ді Сан-Боніфачо (Oberto, conte di San Bonifacio) — Ла Скала, Мілан, 1839
- Король на день або Удаваний Станіслав (Un giorno di regno, ossia Il finto Stanislao)— Ла Скала, Мілан, 1840
- Навуходоносор (Набукко) (Nabucco)— Ла Скала, Мілан, 1842
- ( I lombardi alla prima crociata) — Ла Скала, Мілан, 1843
- друга редакція французькою мовою Єрусалим (Jérusalem) — Королівська академія музики, Париж, 1847
- Ернані — (Ernani) Театр Ла Феніче, Венеція 1844
- Двоє Фоскарі - (I due Foscari) — Театр Арджентіна Рим, 1844
- Жанна д'Арк (Giovanna d'Arco) — Ла Скала, Мілан, 1845
- Альзіра (Alzira) — Театр Сан Карло, Неаполь, 1845
- Аттіла (Attila) — Театр Ла Феніче, Венеція, 1846
- Макбет (Macbeth) — [en], Флоренція, 1847
- Розбійники (I masnadieri) — Театр її величності, Лондон, 1847
- Корсар (Il corsaro) — Театр Гранде, Трієст 1848
- (La battaglia di Legnano) — Театр Арджентіна, Рим, 1849
- Луїза Міллер (Luisa Miller)— Театр Сан Карло, Неаполь, 1849
- Стіффеліо (Stiffelio) — Театр Гранде, Трієст, 1850
- Ріголетто (Rigoletto) — Театр Ла Феніче, Венеція,1851
- Трубадур (Il trovatore) — Театр Аполло, Рим, 1853
- французька редакція Le trouvère — Театр Ла Монне, Брюссель, 1856
- Травіата (La traviata) —Театр Ла Феніче, 1853
- Сицилійська вечірня (Les vêpres siciliennes) — Королівська академія музики, Париж, 1855
- Симон Бокканегра (Simone Boccanegra) — Театр Ла Феніче, Венеція, 1857
- Бал-маскарад (Un ballo in maschera) — Театр Аполло, Рим, 1859
- Сила долі (La forza del destino) — Маріїнський театр, Санкт Петербург, 1862,
- Дон Карлос (Don Carlos) — Королівська академія музики Париж, 1867
- Аїда (Aida) — Хедивова опера, Каїр, 1871
- Отелло (Otello) — Ла Скала, Мілан, 1887
- Фальстаф (Falstaff) — Ла Скала, Мілан, 1893
для хору
- «Звучи, труба» («Suona la tromba») на слова гімну Г. Мамелі, для чоловічого хору й оркестру. Твір 1848 р.
- «Гімн націй» («Inno delle nazioni»), кантата для високого голосу, хору й оркестру, на слова А. Бойто. Твір для Лондонської всесвітньої виставки. Перше виконання 24 травня 1862 р.
духовна музика
- «Реквієм» («Messa da Requiem»), для чотирьох солістів, хору й оркестру. Перше виконання 22 травня 1874 р. у Мілані, у церкві Сан Марко.
- «Ave Maria» (текст Данте), для сопрано й струнного оркестру. Перше виконання 18 квітня 1880 р. у Мілані.
- «Чотири духовні п'єси» («Quattro pezzi sacri»):
- 1. «Ave Maria», для чотирьох голосів (близько 1889);
- 2. «Stabat Mater», для чотириголосого змішаного хору з оркестром (близько 1897);
- 3. «Le laudi alla vergine Maria» (текст із «Раю» Данте), для чотириголосого жіночого хору без супроводу (кінець 80-х років);
- 4. «Te Deum», для подвійного чотириголосого хору й оркестру (1895—1897). Перше виконання 7 квітня 1898 р. у Парижі.
Камерна, інструментальна і вокальна музика
- Струнний квартет e-moll. Перше виконання 1 квітня 1873 р. у Неаполі.
- Шість романсів для голосу з фортепіано на слова Дж. Віттореллі, Т. Б'янкі, К. Анджоліні й Гете. Створено у 1838 р.
- «Вигнанець» («L'Esule»), балада для баса з фортепіано на слова Т.Солера. Створено у 1839 р.
- «Зваба» («La Seduzione»), балада для баса з фортепіано на слова Л. Балестра. Створено у 1839 р.
- «Ноктюрн» («Notturno»), для сопрано, тенора й баса із супроводом флейти obligate. Створено у 1839 р.
- Альбом — шість романсів для голосу з фортепіано на слова А. Маффеї, М. Маджоні й Ф. Романі. Створено у 1845 р.
- «Жебрак» («Il Poveretto»), романс для голосу з фортепіано Створено у 1847 р.
- «Покинута» («L'Abbandonata»), для сопрано з фортепіано Створено у 1849 р.
- «Квіточка» («Fiorellin»), романс на слова Ф. Піаве. Створено у 1850 р.
- «Молитва поета» («La preghiera del poeta»), на слова Н. Соле. Створено у 1858 р.
- «Сторнель» («Il Stornello»), для голосу з фортепіано. Створено у 1869 р. для альбому на користь Ф. М. Піаве.
Композитор-політик
Свого часу Верді писав опери більш-менш «звичайні». Пізніше, однак, створив майстерно три роботи, яким він завдячує своєю світовою популярністю: Ріголетто (1851 рік), Трубадур, і Травіата (1853). Тепер він був на піку своєї творчості. Протягом двадцяти років (1851—1871) він написав опери, одна краща за іншу, які до сьогодні виконують у всьому світі.
Багато італійських патріотів, до яких також належав Верді перебували в русі Рісорджименто, який спрямований був на відродження Італії як нації єдиної культурно і політично. Нові ідеали сповідував і Верді. У 1859 році він був членом нового парламенту Парми і Модени, в 1861 — першим членом італійського парламенту. Однак в парламенті він хоч і був, проте дуже рідко: «Членів 450, але насправді є лише 449, оскільки Верді як члена не існує» — пише в Піавуго, один з його біографів. Після двох років політичного життя Верді мудро повернувся до своєї музики. Опера Верді розбурхувала патріотичні почуття у людей. Після прем'єри опери Бал-маскарад у 1859 році, його ім'я стало синонімом вільної Італії.
Бібліографія
- Бушен А., Рождение оперы. (Молодой Верди). Роман, M., 1958. (рос.)
- Галь Г. Брамс. Вагнер. Верди. Три мастера — три мира. М., 1986. (рос.)
- Орджоникидзе Г. Оперы Верди на сюжеты Шекспира, M., 1967. (рос.)
- Соловцова Л. А. Дж. Верди. М., Джузеппе Верди. Жизненный и творческий путь, М. 1986. (рос.)
- Тароцци Дж. Верди. М., 1984. (рос.)
- Эсе Ласло. Если бы Верди вёл дневник… — Будапешт, 1966. (рос.)
- Budden, J. (1973). The Operas of Verdi, Volume I (вид. 3rd ed). Oxford University Press. . (англ.)
- Budden, J. (1973). The Operas of Verdi, Volume II (вид. 3rd ed). Oxford University Press. . (англ.)
- Budden, J. (1973). The Operas of Verdi, Volume III (вид. 3rd ed). Oxford University Press. . (англ.)
- Kamien, R. (1997). Music: an appreciation - student brief (вид. 3rd ed). McGraw Hill. . (англ.)
- Gal, H. (1975). Brahms, Wagner, Verdi: drei meister, drei welten. Fischer. . (нім.)
- Martin, G. (1963). Verdi: His Music, Life and Times (вид. 1st ed). Dodd, Mead & Company. . (англ.)
- Parker, Roger (2001). Giuseppe Verdi. Oxford University Press.
{{}}
: Проігноровано невідомий параметр|encyclopedia=
() (англ.) - Parker, Roger (1992): Verdi, Giuseppe in 'The New Grove Dictionary of Opera', ed. Stanley Sadie (London, 1992) (англ.)
- Phillips-Matz, Mary Jane (1993). Verdi: A Biography (вид. 1st ed). Oxford University Press. . (англ.)
- Michels, Ulrich (1992). dtv-Atlas zur Musik: Band Zwei (вид. 7th ed). Deutscher Taschenbuch Verlag in association with Bärenreiter Verlag. . (нім.)
Вокальна музика Дж. Верді в перекладах українською
- У перекладі Старицької-Черняхівської — «Аїда», «Ріголетто» (не видана).
- У перекладі М. Рильського — «Травіата»
- У перекладі Л.Артем'єва — «Травіата»
- У перекладі Юрія Отрошенка —
- Романс Радамеса з опери «Аїда»;
- балада Герцога та пісенька Герцога з опери «Ріголетто»,
- «Застільна» та Арія Жермона з опери «Травіата»
- перекладач невідомий — «Ріголетто»
Музичні приклади
Див. також
- Монумент Джузеппе Верді (Парма)
- 3975 Верді — астероїд, названий на честь композитора.
Примітки
- . Архів оригіналу за 2 травня 2014. Процитовано 25 серпня 2014.
- Тароцци, 1984, с. 8.
- Тароцци, 1984, с. 6-7.
- Тароцци, 1984, с. 9.
- Тароцци, 1984, с. 9-10.
- Тароцци, 1984, с. 12.
- Тароцци, 1984, с. 13-14.
- ВЕРДІ Дж. Аїда: Опера на 4 дії / Пер. А. Старицької-Черняхівської. — К.: Рух, 1927. — 61с.
- Дж. Верді Травіата. — Видання Національної опери України 2000 р.
- ВЕРДІ Дж. Травіата: Опера на 4 дії: Фрагм. лібр. /Ред. і доп. укр. пер. Л.Артем'єва.- Харків: Вид. Харк. академ. держ. театру опери та балету, 1937,- 20 с.
- Юрій Отрошенко. П'єси і переклади співаної поезії — К. : «Арт Економі» — 2012 — 388 с.
- ВЕРДІ Дж. Ріголетто: Опера на 3 дії, 4 картини: Фрагм. лібр. — Харків: Вид. Харк. академ. театру опери та балету, [Б.р.]. — 20 с.
- Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — . (англ.)
Джерела та література
- Борис Кушнер. Сторінка з життя Верді (укр. переклад) [ 3 листопада 2013 у Wayback Machine.]
- Сайт, присвячений Дж. Верді (рос.) [ 18 січня 2013 у Wayback Machine.]
- Енциклопедія «Кругосвет» (рос.) [ 8 серпня 2006 у Wayback Machine.]
- (італ.)
- Вільні ноти авторства Джузеппе Верди на сайті International Music Score Library Project (IMSLP)
Посилання
- Верді // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dzhuze ppe Fortuni no Franche sko Ve rdi ital Giuseppe Fortunino Francesco Verdi 10 zhovtnya 1813 27 sichnya 1901 Milan italijskij kompozitor dirigent Dzhuzeppe VerdiGiuseppe VerdiZobrazhennyaDzhovanni Boldini Dzhuzeppe Verdi 1886Osnovna informaciyaPovne im ya Dzhuzeppe Fortunino Franchesko VerdiData narodzhennya 10 zhovtnya 1813 1813 10 10 Misce narodzhennya poblizu m Busseto Persha Francuzka imperiyaData smerti 27 sichnya 1901 1901 01 27 87 rokiv Misce smerti Milan ItaliyaPrichina smerti insultPohovannya dRoki aktivnosti XIX stolittyaGromadyanstvo ItaliyaNacionalnist italiyecVirospovidannya rimo katolik d Profesiya kompozitor dirigentVchiteli d i dInstrumenti fortepianoMova italijskaZhanr operaNagorodi Kavaler komandorskogo hresta iz zirkoyu ordena Franca Josifa Orden Pour le Merite Prussiya Orden Medzhida 3 stupenya Kavaler Velikogo Hresta ordena Pochesnogo legionuKavaler ordena Pochesnogo legionu Kavaler Savojskogo civilnogo ordenaAvtografgiuseppeverdi itCitati u Vikicitatah Fajli u Vikishovishi Tvorcha spadshina kompozitora duzhe velika 26 oper kvartet rekviyem i nizka dribnih opusiv Najvidatnishi operi Verdi Bal maskarad Rigoletto Traviata Trubadur Ayida Otello Falstaf Jogo operi vvazhayutsya odnimi z najvidatnishih vsih chasiv i dosi ne shodyat zi scen opernih teatriv usogo svitu BiografiyaDitinstvo Budinok sim yi Verdi v Le Ronkole Narodivsya Verdi v sim yi Karlo Dzhuzeppe Verdi 1784 1867 roki i Luyidzhi Uttini u Le Ronkole seli poblizu Busseto v departamenti Taro yaka v toj moment bula chastinoyu Pershoyi Francuzkoyi imperiyi pislya priyednannya knyazivstv Parma i P yachenca Tak stalosya sho Verdi oficijno narodivsya u Franciyi Batko kompozitora Karlo Verdi mistiv silskij traktir a mati Luyidzhi Uttini bula tkaleyu Verdi mav molodshu sestru Dzhuzeppu yaka pomerla u vici 17 rokiv v 1833 roci Sim ya zhila bidno i ditinstvo Dzhuzeppe bulo tyazhkim U silskij cerkvi vin dopomagav sluzhiti mesu Muzichnoyi gramoti i gri na organi navchavsya u P yetro Bajstrokki Pomitivshi tyagu sina do muziki batki podaruvali Dzhuzeppe spinet Cej velmi nedoskonalij instrument kompozitor zberig do kincya svogo zhittya Na muzichno obdarovanogo hlopchika zvernuv uvagu Antonio Barecci bagatij torgovec z susidnogo mista Busseto Vin viriv sho Verdi stane ne shinkarem i ne silskim organistom a velikim kompozitorom Za poradoyu Barecci v 1823 roci desyatirichnogo Dzhuzeppe Verdi sho oderzhav pochatkovi znannya vid silskogo svyashennika vidpravili v shkolu u Busseto Tak pochalasya nova she bilsh vazhka smuga zhittya hlop yachi roki i roki yunosti U nedilni dni Dzhuzeppe virushav v Le Ronkole de grav na organi pid chas mesi U Verdi z yavivsya i vchitel kompoziciyi Fernando Proviz direktor Filarmonichnogo tovaristva Busseto Proviz zajmavsya ne tilki kontrapunktom vin zarodiv u Verdi zacikavlennya do serjoznoyi literaturi Dzhuzeppe zacikavili Shekspir Dante Gete Shiller Sered najulyublenishih jogo tvoriv roman Zaruchini italijskogo pismennika Alessandro Mandzoni Pochatok kompozitorskoyi diyalnosti U 1832 roci Verdi ne prijnyali v Milansku konservatoriyu oskilki vin buv starshij vid ochikuvanogo viku Vin pochav zajmatisya privatno z V Lavin ye yakij dav jomu osnovi kompozitorskoyi tehniki Praktiku orkestruvannya j opernogo pisma Verdi opanovuvav vidviduyuchi milanski operni teatri zamovilo jomu operu Oberto graf di San Bonifacho ital Oberto conte di san Bonifacio yaka odnak ne bula todi postavlena Verdi povernuvsya do Busseto rozrahovuyuchi zajnyati posadu cerkovnogo organista ale cherez vnutrishni cerkovni intrigi oderzhav vidmovu Misceve muzichne tovaristvo priznachilo jomu tririchnu stipendiyu 300 lir u cej chas vin napisav ryad marshiv j uvertyuru sinfonie dlya miskogo duhovogo orkestru a takozh pisav cerkovnu muziku U 1836 roci Verdi odruzhivsya z dochkoyu svogo blagodijnika Margaritoyu Barecci Vin znovu virushiv do Milanu de 17 listopada 1839 roku opera Oberto bula vikonana u teatri La Skala z uspihom dostatnim shob zabezpechiti nove zamovlennya cogo razu komichnoyi operi Rozkvit tvorchosti U 1840 roci kompozitor perezhiv osobistu tragediyu za korotkij chas pomerli jogo dvoye ditej i druzhina Napisana u cih obstavinah komichna opera Korol na den ital Un giorno di regno provalilasya nemiloserdno obsvistana publikoyu Verdi vrazhenij provalom operi zaprisyagsya sho ne bude bilshe pisati oper i poprosiv direktora rozirvati ukladenij z nim kontrakt Ale direktor Merelli viriv u talant kompozitora i davshi jomu otyamitisya vruchiv libreto Nabukko za motivami biblijnoyi istoriyi pro carya Navuhodonosora Pri chitanni uvagu Verdi zapoloniv hor yevreyiv u vavilonskomu poloni i jogo uyava ozhila Uspishna prem yera Nabukko 1842 vidnovila reputaciyu kompozitora Pislya Nabukko buli Lombardci ital I Lombardi 1843 rik opera sho tezh davala vihid prignoblenim patriotichnim pochuttyam a potim Ernani ital Ernani 1844 za romantichnoyu dramoyu Viktora Gyugo zdobutok zavdyaki yakomu populyarnist Verdi poshirilasya za mezhi Italiyi U nastupni roki kompozitor za jogo vlasnimi slovami pracyuvav yak katorzhnik Opera pisalasya za operoyu Dvoye Foskariv ital I due Foscari 1844 Zhanna d Ark ital Giovanna d Arco 1845 Alzira ital Alzira 1845 Attila ital Attila 1846 Rozbijniki ital I masnadieri 1847 Korsar ital Il corsaro 1848 Bitva pid Lenyano ital La battaglia di Legnano 1849 Stiffelio ital Stiffelio 1850 U cih tvorah poverhova a inodi j legkovazhna remisnicha muzika dodayetsya do slabkogo libreto Sered oper cogo periodu viriznyayutsya Makbet ital Macbeth 1847 pershij plid zahoplenogo shanuvannya kompozitorom Shekspira a takozh Luyiza Miller ital Luisa Miller 1849 vidatnij tvir kamernogo stilyu Dzhuzeppina Strepponi U 1848 roci Verdi prodav svoyu neruhomist v i za ci groshi kupiv veliku mayetnist v Santo Agata nedaleko vid Busseto Z 1847 po 1849 rik Verdi perebuvav v osnovnomu v Parizhi de zrobiv novu francuzku redakciyu Lombardciv nazvanu Yerusalim ital Jerusalem Tut kompozitor zustrivsya iz Dzhuzeppinoyu Strepponi spivachkoyu sho brala uchast u milanskih postanovkah Nabukko j Lombardciv i vzhe todi zblizilasya z Verdi Vreshti resht cherez desyat rokiv voni odruzhilisya Na period 1851 1853 rokiv pripadayut tri zrili shedevri Verdi Rigoletto ital Rigoletto 1851 rik Trubadur ital Il trovatore 1853 i Traviata ital La traviata 1853 U kozhnomu z nih vidbita osobliva storona histu kompozitora Rigoletto za p yesoyu V Gyugo Korol zabavlyayetsya demonstruye krim uminnya stvoryuvati zhivi zahoplivi melodiyi novu dlya kompozitora opernu formu bilsh zv yaznu z menshimi kontrastami mizh rechitativom sho dosyagaye harakteru spivuchogo ariozo i ariyeyu yaka vidhilyayetsya vid vstanovlenih shem Rozvitku diyi spriyayut napisani u vilnij formi dueti j inshi ansambli zokrema znamenitij kvartet v ostannomu akti vidatnij zrazok uminnya Verdi vidbiti v ansamblevij formi konflikt harakteriv i pochuttiv svoyih personazhiv Trubadur zasnovanij na ispanskij romantichnij melodrami mistit prekrasni zrazki silnoyi geroyichnoyi muziki u toj chas yak Traviata za simejnoyu dramoyu Dyuma sina Dama z kameliyami zacharovuye pafosom pochuttiv Uspih cih troh oper rozkriv pered Verdi novi mozhlivosti U 1855 roci jomu zamovili tvir dlya Parizkoyi operi v harakternomu meyerberivskomu stili Sicilijska vechirnya fr Les vepres siciliennes Dlya togo zh teatru vin zrobiv novu redakciyu Makbeta 1865 rik a takozh stvoriv Dona Karlosa 1867 dlya peterburzkogo Mariyinskogo teatru napisav Silu doli ital La forza del destino 1862 Paralelno zi zdijsnennyam cih grandioznih proektiv Verdi pracyuvav nad skromnishimi operami v italijskij maneri Simonom Bokkanegroyu ital Simon Boccanegra 1857 i Balom maskaradom ital Un ballo in maschera 1859 Vsi ci zdobutki ce romantichni melodrami osnovani na bilsh mensh pravdivih istorichnih podiyah Hocha zhodna z pererahovanih oper ne viriznyayetsya doskonalistyu iz dramaturgichnoyi tochki zoru comu pereshkodzhaye shilnist Verdi pereskakuvati bez dostatnih pidstav vid odniyeyi efektnoyi syuzhetnoyi situaciyi do inshoyi vsi voni demonstruyut zrist majsternosti muzichnoyi harakteristiki j orkestrovoyi dramaturgiyi osoblivo ce pomitno v Simoni Bokkanegri j Doni Karlosi Dzh Verdi zobrazhenij na banknoti nominalom 1000 lir Pislya stvorennya populyarnoyi trilogiyi Verdi stav shukati novogo v Parizhi Prote jogo stosunki z francuzkim glyadachami skladalisya ne legko i operi v Parizhi spravili menshij vpliv nizh v Italiyi Ce buli roki vazhkoyi roboti Verdi mozhlivo nareshti pisav ne pospishayuchi vtim muzichnij svit zminyuvavsya povilno navit v Italiyi Cej period zavershivsya eksperimentom u 1871 Ayidoyu operoyu diyi yakoyi rozgortalisya v starodavnomu Yegipti Verdi yavno mav potrebu v literaturnomu partneri j vin znajshov jogo v osobi A Gislanconi u spivrobitnictvi z yakim narodilosya libreto Ayidi ital Aida 1871 rik shedevra v stili francuzkoyi velikoyi operi zamovlenoyi kompozitorovi yegipetskim uryadom dlya vikonannya na vidkritti Sueckogo kanalu U nastupni dvanadcyat rokiv Verdi pracyuvav duzhe malo povilno redaguyuchi deyaki svoyi ranni rechi U 1874 roci Dzhuzeppe Verdi napisav Rekviyem poshtovhom do napisannya cogo tvoru stala smert poeta Alessandro Mandzoni tvorchistyu yakogo kompozitor zahoplyuvavsya Vpershe Rekviyem buv vikonanij u kafedralnomu sobori Milana i zgodom zdobuv svitovu populyarnist shopravda katolickoyu cerkvoyu cej tvir buv viznanij duzhe teatralnim i tomu dovgo ne dopuskavsya do vikonannya u cerkvi Pizni roki She plidnishoyu viyavilasya spilna robota Verdi v jogo pizni roki z Arrigo Bojto 1842 1918 roki avtorom operi Mefistofel i vidatnim poetom Spochatku Bojto pererobiv nezadovilne libreto Simona Bokkanegri 1881 rik Potim vin peretvoriv Shekspirovu tragediyu Otello Othello u libreto cej shedevr Verdi buv postavlenij v La Skala v 1887 koli kompozitorovi bulo vzhe 74 roki Muzika ciyeyi operi bezupinna vona ne mistit tradicijnogo dlya italijskoyi operi podilu na ariyi ta rechitativi Deyaki suchasniki Verdi vvazhali sho na formuvannya jogo piznogo stilyu spraviv vpliv Vagner Ale naspravdi Verdi prijshov do nogo sam Vin majzhe ne buv znajomij z tvorchistyu Vagnera Pislya Otello v 1893 roci Verdi stvoriv Falstafa Falstaff u 80 rokiv Verdi napisav muzichnu komediyu sho vinagorodila jogo za proval jogo pershoyi muzichnoyi komediyi Korol na godinu Otello j Falstaf uvinchali pragnennya Verdi do stvorennya dijsnoyi muzichnoyi drami Koli jogo uraziv paralich vnaslidok insultu vin vse she mig vnutrishnim sluhom chitati partituri oper Bogema i Toska Puchchini Payaci Leonkavallo Pikova dama Chajkovskogo ale te sho vin dumav pro operi napisani jogo bezposerednimi i gidnimi spadkoyemcyami zalishilosya nevidomim Pomer Verdi v Milani rano vranci 27 sichnya 1901 roku StilPoperedniki Verdi sho vplinuli na jogo tvorchist Rossini Bellini Meyerber i najvazhlivishij Gaetano Donicetti Za mozhlivim vinyatkom Otello Rihard Vagner na Verdi ne mav vplivu Povazhayuchi Sharlya Guno yakogo suchasniki vvazhali najvidatnishim kompozitorom epohi Verdi prote ne zapozichiv nichogo u velikogo francuza Deyaki pasazhi v Ayidi vkazuyut na znajomstvo kompozitora z tvorami Mihajla Glinki yakogo Ferenc List populyarizuvav u Zahidnij Yevropi povernuvshis iz turne Rosiyeyu Protyagom vsiyeyi kar yeri Verdi vidmovlyavsya vikoristati visoke do v tenorovih partiyah posilayuchis na te sho mozhlivist prospivati same cyu notu pered povnim zalom vidvolikaye vikonavciv do pislya i pid chas vikonannya noti Popri te sho chasom orkestruvannya u Verdi majsterne kompozitor pokladavsya v osnovnomu na svij melodijnij dar dlya virazhennya emocij geroyiv i diyi Spravdi duzhe chasto v operah Verdi osoblivo pid chas solnih vokalnih nomeriv garmoniya navmisno asketichna i ves orkestr zvuchit yak odin akompaniatorskij instrument napriklad gitara Deyaki kritiki stverdzhuyut sho Verdi pridilyav tehnichnomu aspektu partituri nedostatno uvagi oskilki jomu brakuvalo shkoli j vitonchenosti Sam Verdi skazav yakos Iz vsih kompozitoriv ya najbilshij neviglas Ale pospishiv dodati Ya ce serjozno govoryu ale pid znannyami ya mayu na uvazi zovsim ne znannya muziki dzherelo Prote bulo b nespravedlivim stverdzhuvati sho Verdi nedoocinyuvav viraznu silu orkestru j ne vmiv vikoristati yiyi do kincya koli jomu ce bulo potribno Bilshe togo orkestrove j kontrapunktne novatorstvo napriklad strunni sho zlitayut po hromatichnij gami v sceni Monterone v Rigoletto shob pidkresliti dramatichnist situaciyi abo tezh v Rigoletto hor sho spivaye na mmm za lashtunkami dosit efektno peredayuchi nablizhennya bureviyu harakterno dlya tvorchosti Verdi harakterno nastilki sho inshi kompozitori ne navazhilisya zapozichiti v nogo deyaki smilivi prijomi cherez yih mittyevu vpiznavanist Verdi buv pershim kompozitorom yakij specialno zajmavsya poshukom syuzhetu dlya libreto sho najkrashe vidpovidav osoblivostyam jogo kompozitorskogo daru Pracyuyuchi v tisnomu spivrobitnictvi z libretistami i znayuchi sho same dramatichna ekspresiya ye golovnoyu siloyu jogo talantu vin domagavsya viklyuchiti z syuzhetu nepotribni detali j zajvih geroyiv zalishayuchi lishe personazhiv u yakih klekochut pristrasti i sceni bagati na dramatizm TvoriAfisha prem yeri Traviati v Teatro la Fenice 1853 rikObkladinka vidannya operi Don Karlos 1869 rikOperi Oberto graf di San Bonifacho Oberto conte di San Bonifacio La Skala Milan 1839 Korol na den abo Udavanij Stanislav Un giorno di regno ossia Il finto Stanislao La Skala Milan 1840 Navuhodonosor Nabukko Nabucco La Skala Milan 1842 I lombardi alla prima crociata La Skala Milan 1843 druga redakciya francuzkoyu movoyu Yerusalim Jerusalem Korolivska akademiya muziki Parizh 1847 Ernani Ernani Teatr La Feniche Veneciya 1844 Dvoye Foskari I due Foscari Teatr Ardzhentina Rim 1844 Zhanna d Ark Giovanna d Arco La Skala Milan 1845 Alzira Alzira Teatr San Karlo Neapol 1845 Attila Attila Teatr La Feniche Veneciya 1846 Makbet Macbeth en Florenciya 1847 pereroblena versiya en Parizh 1865 Rozbijniki I masnadieri Teatr yiyi velichnosti London 1847 Korsar Il corsaro Teatr Grande Triyest 1848 La battaglia di Legnano Teatr Ardzhentina Rim 1849 Luyiza Miller Luisa Miller Teatr San Karlo Neapol 1849 Stiffelio Stiffelio Teatr Grande Triyest 1850 druga redakciya Aroldo Aroldo Teatr Nuovo Rimini 1857 Rigoletto Rigoletto Teatr La Feniche Veneciya 1851 Trubadur Il trovatore Teatr Apollo Rim 1853 francuzka redakciya Le trouvere Teatr La Monne Bryussel 1856 Traviata La traviata Teatr La Feniche 1853 Sicilijska vechirnya Les vepres siciliennes Korolivska akademiya muziki Parizh 1855 Simon Bokkanegra Simone Boccanegra Teatr La Feniche Veneciya 1857 druga redakciya La Skala Milan 1881 Bal maskarad Un ballo in maschera Teatr Apollo Rim 1859 Sila doli La forza del destino Mariyinskij teatr Sankt Peterburg 1862 druga redakciya 1869 La Skala Milan Don Karlos Don Carlos Korolivska akademiya muziki Parizh 1867 druga redakciya Don Carlo Teatr San Karlo Neapol 1872 tretya redakciya Don Carlo La Skala Milan 1884 chetverta redakciya Don Carlo Teatr Munichipale Modena 1886 Ayida Aida Hedivova opera Kayir 1871 Otello Otello La Skala Milan 1887 Falstaf Falstaff La Skala Milan 1893dlya horu Zvuchi truba Suona la tromba na slova gimnu G Mameli dlya cholovichogo horu j orkestru Tvir 1848 r Gimn nacij Inno delle nazioni kantata dlya visokogo golosu horu j orkestru na slova A Bojto Tvir dlya Londonskoyi vsesvitnoyi vistavki Pershe vikonannya 24 travnya 1862 r duhovna muzika Rekviyem Messa da Requiem dlya chotiroh solistiv horu j orkestru Pershe vikonannya 22 travnya 1874 r u Milani u cerkvi San Marko Pater Noster tekst Dante dlya pyatigolosogo horu Pershe vikonannya 18 kvitnya 1880 r u Milani Ave Maria tekst Dante dlya soprano j strunnogo orkestru Pershe vikonannya 18 kvitnya 1880 r u Milani Chotiri duhovni p yesi Quattro pezzi sacri 1 Ave Maria dlya chotiroh golosiv blizko 1889 2 Stabat Mater dlya chotirigolosogo zmishanogo horu z orkestrom blizko 1897 3 Le laudi alla vergine Maria tekst iz Rayu Dante dlya chotirigolosogo zhinochogo horu bez suprovodu kinec 80 h rokiv 4 Te Deum dlya podvijnogo chotirigolosogo horu j orkestru 1895 1897 Pershe vikonannya 7 kvitnya 1898 r u Parizhi Kamerna instrumentalna i vokalna muzika Strunnij kvartet e moll Pershe vikonannya 1 kvitnya 1873 r u Neapoli Shist romansiv dlya golosu z fortepiano na slova Dzh Vittorelli T B yanki K Andzholini j Gete Stvoreno u 1838 r Vignanec L Esule balada dlya basa z fortepiano na slova T Solera Stvoreno u 1839 r Zvaba La Seduzione balada dlya basa z fortepiano na slova L Balestra Stvoreno u 1839 r Noktyurn Notturno dlya soprano tenora j basa iz suprovodom flejti obligate Stvoreno u 1839 r Albom shist romansiv dlya golosu z fortepiano na slova A Maffeyi M Madzhoni j F Romani Stvoreno u 1845 r Zhebrak Il Poveretto romans dlya golosu z fortepiano Stvoreno u 1847 r Pokinuta L Abbandonata dlya soprano z fortepiano Stvoreno u 1849 r Kvitochka Fiorellin romans na slova F Piave Stvoreno u 1850 r Molitva poeta La preghiera del poeta na slova N Sole Stvoreno u 1858 r Stornel Il Stornello dlya golosu z fortepiano Stvoreno u 1869 r dlya albomu na korist F M Piave Kompozitor politikSvogo chasu Verdi pisav operi bilsh mensh zvichajni Piznishe odnak stvoriv majsterno tri roboti yakim vin zavdyachuye svoyeyu svitovoyu populyarnistyu Rigoletto 1851 rik Trubadur i Traviata 1853 Teper vin buv na piku svoyeyi tvorchosti Protyagom dvadcyati rokiv 1851 1871 vin napisav operi odna krasha za inshu yaki do sogodni vikonuyut u vsomu sviti Bagato italijskih patriotiv do yakih takozh nalezhav Verdi perebuvali v rusi Risordzhimento yakij spryamovanij buv na vidrodzhennya Italiyi yak naciyi yedinoyi kulturno i politichno Novi ideali spoviduvav i Verdi U 1859 roci vin buv chlenom novogo parlamentu Parmi i Modeni v 1861 pershim chlenom italijskogo parlamentu Odnak v parlamenti vin hoch i buv prote duzhe ridko Chleniv 450 ale naspravdi ye lishe 449 oskilki Verdi yak chlena ne isnuye pishe v Piavugo odin z jogo biografiv Pislya dvoh rokiv politichnogo zhittya Verdi mudro povernuvsya do svoyeyi muziki Opera Verdi rozburhuvala patriotichni pochuttya u lyudej Pislya prem yeri operi Bal maskarad u 1859 roci jogo im ya stalo sinonimom vilnoyi Italiyi BibliografiyaBushen A Rozhdenie opery Molodoj Verdi Roman M 1958 ros Gal G Brams Vagner Verdi Tri mastera tri mira M 1986 ros Ordzhonikidze G Opery Verdi na syuzhety Shekspira M 1967 ros Solovcova L A Dzh Verdi M Dzhuzeppe Verdi Zhiznennyj i tvorcheskij put M 1986 ros Tarocci Dzh Verdi M 1984 ros Ese Laslo Esli by Verdi vyol dnevnik Budapesht 1966 ros Budden J 1973 The Operas of Verdi Volume I vid 3rd ed Oxford University Press ISBN 0 19 816261 8 angl Budden J 1973 The Operas of Verdi Volume II vid 3rd ed Oxford University Press ISBN 0 19 816262 6 angl Budden J 1973 The Operas of Verdi Volume III vid 3rd ed Oxford University Press ISBN 0 19 816263 4 angl Kamien R 1997 Music an appreciation student brief vid 3rd ed McGraw Hill ISBN 0 07 036521 0 angl Gal H 1975 Brahms Wagner Verdi drei meister drei welten Fischer ISBN 3 10 024302 1 nim Martin G 1963 Verdi His Music Life and Times vid 1st ed Dodd Mead amp Company ISBN 2001456720 angl Parker Roger 2001 Giuseppe Verdi Oxford University Press a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Proignorovano nevidomij parametr encyclopedia dovidka angl Parker Roger 1992 Verdi Giuseppe in The New Grove Dictionary of Opera ed Stanley Sadie London 1992 ISBN 0 333 73432 7 angl Phillips Matz Mary Jane 1993 Verdi A Biography vid 1st ed Oxford University Press ISBN 0 19 313204 4 angl Michels Ulrich 1992 dtv Atlas zur Musik Band Zwei vid 7th ed Deutscher Taschenbuch Verlag in association with Barenreiter Verlag ISBN 3 423 03023 2 nim Vokalna muzika Dzh Verdi v perekladah ukrayinskoyu U perekladi Starickoyi Chernyahivskoyi Ayida Rigoletto ne vidana U perekladi M Rilskogo Traviata U perekladi L Artem yeva Traviata U perekladi Yuriya Otroshenka Romans Radamesa z operi Ayida balada Gercoga ta pisenka Gercoga z operi Rigoletto Zastilna ta Ariya Zhermona z operi Traviata perekladach nevidomij Rigoletto Muzichni prikladiDiv takozhMonument Dzhuzeppe Verdi Parma 3975 Verdi asteroyid nazvanij na chest kompozitora Primitki Arhiv originalu za 2 travnya 2014 Procitovano 25 serpnya 2014 Tarocci 1984 s 8 Tarocci 1984 s 6 7 Tarocci 1984 s 9 Tarocci 1984 s 9 10 Tarocci 1984 s 12 Tarocci 1984 s 13 14 VERDI Dzh Ayida Opera na 4 diyi Per A Starickoyi Chernyahivskoyi K Ruh 1927 61s Dzh Verdi Traviata Vidannya Nacionalnoyi operi Ukrayini 2000 r VERDI Dzh Traviata Opera na 4 diyi Fragm libr Red i dop ukr per L Artem yeva Harkiv Vid Hark akadem derzh teatru operi ta baletu 1937 20 s Yurij Otroshenko P yesi i perekladi spivanoyi poeziyi K Art Ekonomi 2012 388 s VERDI Dzh Rigoletto Opera na 3 diyi 4 kartini Fragm libr Harkiv Vid Hark akadem teatru operi ta baletu B r 20 s Lutz D Schmadel Dictionary of Minor Planet Names 5 th Edition Berlin Heidelberg Springer Verlag 2003 992 XVI s ISBN 3 540 00238 3 angl Dzherela ta literaturaDzhuzeppe Verdi u sestrinskih VikiproyektahPortal Muzika Citati u Vikicitatah Dzhuzeppe Verdi u Vikishovishi Boris Kushner Storinka z zhittya Verdi ukr pereklad 3 listopada 2013 u Wayback Machine Sajt prisvyachenij Dzh Verdi ros 18 sichnya 2013 u Wayback Machine Enciklopediya Krugosvet ros 8 serpnya 2006 u Wayback Machine ital Vilni noti avtorstva Dzhuzeppe Verdi na sajti International Music Score Library Project IMSLP PosilannyaVerdi Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006