«Трубадур» (італ. Il Travatore) — опера на чотири дії італійського композитора Джузеппе Верді на лібрето Сальваторе Каммарано. Прем'єра відбулася 19 січня 1853 року в римському театрі «Аполло».
Трубадур | ||||
---|---|---|---|---|
італ. Il Trovatore італ. Il trovatore[1] | ||||
![]() | ||||
Композитор | Джузеппе Верді | |||
Автор лібрето | Сальваторе Каммарано | |||
Мова лібрето | італійська | |||
Джерело сюжету | Трубадур[d] | |||
Жанр | опера[1] | |||
Кількість дій | 4 Дія (театр)[1] | |||
Кількість яв | 8 ява | |||
Рік створення | 1852 | |||
Перша постановка | 19 січня 1853 | |||
Місце першої постановки | Театр «Аполло», Рим | |||
Інформація у Вікіданих | ||||
| ||||
|
Історія створення
Верді задумав написати оперу на цей сюжет на початку 1850 року, незабаром після закінчення роботи над «Луїзою Міллер». У листі від 2 січня 1850 року до Каммарано він просить написати лібрето за драмою іспанського драматурга Антоніо Гарсія Гутьєрреса (1813—1884) «Трубадур». Каммарано відповів далеко не відразу: його збентежив сюжет, який цензура могла сприйняти як крамольний. Тим часом Верді, закінчивши в 1851 році оперу «Ріголетто», знову вимагає від Каммарано відповіді. Нарешті, в квітні 1851 року Каммарано надсилає Верді варіант лібрето, але воно не влаштовує композитора. Новий текст Каммарано закінчити не встиг: влітку 1852 року він помер, і незавершену роботу продовжує поет Леоне Бардаре. Вражений смертю свого друга Каммарано, Верді, проте, продовжував писати оперу, закінчивши її до кінця 1852 року.
Дійові особи
Персонажі | Голоси |
---|---|
Граф ді Луна | Баритон |
Леонора, герцогиня | Сопрано |
Азучена, циганка | мецо-сопрано |
Манріко, трубадур, її прийомний син і рідний брат графа | Тенор |
Феррандо, начальник графської варти | Бас |
Інес, подруга Леонори | Сопрано |
Руїс, друг Манріко | Тенор |
Старий циган | Бас |
Гонець | Тенор |
Подруги Леонори, черниці, наближені графа, воїни, цигани. |
Дія відбувається у Біскаї й Арагоні (Іспанія) у XV столітті.
Зміст
Верді називав дії «частинами», кожній з яких передує заголовок.
Дія перша «Дуель»
Картина перша. Вартове приміщення біля входу в замок молодого графа ді Луна. Феррандо, начальник варти, будить заснулих вартових. Він попереджає, що їх може заскочити граф, який часто блукає тут вночі під вікном герцогині Леонори. Солдати просять розповісти їм таємничу історію про брата графа. Феррандо, щоб розігнати їхній сон, охоче погоджується і розповідає: «У старого графа ді Луна було два сини. Одного разу вночі, коли всі в замку спали, в кімнату молодшого сина пробралася циганка і зачарувала його. Циганку прогнали, хоча вона запевняла, що на нього чекає щастя. Незабаром дитина стала марніти. Чаклунку зловили і спалили на багатті. Її дочка, молода циганка Азучена, присягнулася помститися за матір. У ніч кари вона зі своїм сином на руках пробралася в замок, викрала графське дитя з колиски і кинула у вогонь, на якому згоріла її мати. Старий граф після цього прожив недовго і до самої смерті не вірив у загибель молодшого сина. Перед смертю граф заповів своєму старшому синові розшукати брата. З тих пір той всюди шукає циганку, однак його пошуки марні». Феррандо додає, що душа старої чаклунки все ще блукає по світу, з'являючись в різних обличчях. Дзвін б'є опівночі, перелякані солдати і Феррандо йдуть.
Картина друга. Сад Леонори. Ніч. Леонора з нетерпінням чекає свого коханого, трубадура Манріко. Вона розповідає своїй подрузі Інес про любов до нього. На останньому співочому турнірі він переміг усіх суперників, і тепер щоночі співає під її вікнами. Інес радить забути це захоплення, передчуття підказує їй що воно погубить Леонору. Дівчата йдуть в замок. З гущавини лунає серенада трубадура. Почувши її, в сад входить ді Луна, закоханий в Леонору. У темряві Леонора приймає графа за коханого трубадура і вибігає йому назустріч, але з-поза хмари проглядає місяць, і вона бачить свою помилку. З-за дерев виходить трубадур, в якому граф впізнає свого заклятого ворога Манріко, засудженого на смерть і вигнаного з Арагонії. Ді Луна оголошує, що настав його смертний час і викликає його на дуель. Обидва суперники відходять, оголивши шпаги, Леонора падає непритомна.
Дія друга «Циганка»
Картина перша. Долина в горах Біскаї. Циганський табір, світанок, горять вогнища. Цигани працюють, перегукуються, жартують, співають про жаркі сонячні промені, вина і красунь.
Біля вогнища — циганка Азучена і її прийомний син Манріко, якого вона щойно вилікувала після важкого поранення на дуелі з графом. Азучена у сумній пісні згадує про свою матір, яку жорстокі люди спалили на багатті. Засліплена жадобою помсти, Азучена помилково кинула у вогонь не сина старого графа, а свою власну дитину. Сина графа, Манріко, Азучена виховала як рідного. Загибель її матері залишилася невідомщеною, обов'язок Манріко — зробити це. Друг Манріко, Руїс, говорить йому, що Леонора хоче піти до монастиря, вирішивши, що трубадур загинув. Манріко прощається з Азученою і поспішає до Леонори.
Картина друга. Ніч. До монастиря підходить загін солдатів під керівництвом графа ді Луна і Феррандо. Вони хочуть викрасти Леонору перш, ніж вона візьме чернечий постриг. Як тільки вона виходить з каплиці, граф кидається до неї, але дорогу йому перепиняє Манріко зі своїми друзями. Загін графа розбитий і рятується втечею. Леонора, не вірячи своїм очам, кидається в обійми Манріко, якого вважала загиблим.
Дія третя «Син циганки»
Картина перша. Табір графа ді Луна. Його війська беруть в облогу фортецю, в якій Манріко скриває Леонору. Солдати зловили стару, яка блукала навколо табору. Феррандо впізнає в ній ту саму циганку, яка колись кинула в багаття молодшого брата графа. Азучена в розпачі закликає Манріко. Граф наказує відвести циганку до в'язниці і спалити на вогнищі.
Картина друга. Каплиця при замку. Манріко і Леонора готові йти до вівтаря. Вбігає Руїс і повідомляє, що граф захопив Азучену і збирається її стратити. Манріко разом з Руїсом і його воїнами поспішає на виручку, чути шум зброї. Леонора в розпачі.
Дія четверта «Страта»
Картина перша. Перед в'язницею в замку Кастеллоре. Темна ніч. З'являються закутані в плащі Руїс і Леонора. Руїс вказує їй на тюремну вежу, де нидіє переможений бранець графа — Манріко. Леонора заради порятунку коханого згодна стати дружиною графа, якщо він помилує Манріко. Граф погоджується, але Леонора таємно випиває отруту.
Картина друга. Темниця у вежі. Манріко втішає засуджену на страту Азучену. Вони гірко згадують минулі дні, вільне життя у горах. Відчиняються двері, входить Леонора, від якої Манріко дізнається, що помилуваний. Він кличе Леонору з собою, але та відповідає, що повинна повернутися в замок. Манріко здогадується, що пощаду вона купила своїм соромом, і проклинає її. Ображена жорстокістю Манріко, Леонора запевняє його в своїй невинності і благає втікати. Манріко жене її геть. Прийнята Леонорою отрута починає діяти, і дівчина падає мертвою на його руки. Граф ді Луна знаходить свою нову дружину Леонору мертвою в обіймах ворога. Розгніваний обманом, він наказує відвести Манріко на смертну кару, а сам, знущаючись із Азучени, підводить циганку до вікна і вказує їй на страченого Манріко. Азучена вигукує: «Дізнайся ж усе — то брат твій! Мати, тепер за тебе помстилися!» — і падає мертвою.
Примітки
- Archivio Storico Ricordi — 1808.
Джерело
- Оперы Дж. Верди. Путеводитель. — М.: Музыка, 1971.
Посилання
- «Трубадур»: Ноти на IMSLP
- (італ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Trubadur ital Il Travatore opera na chotiri diyi italijskogo kompozitora Dzhuzeppe Verdi na libreto Salvatore Kammarano Prem yera vidbulasya 19 sichnya 1853 roku v rimskomu teatri Apollo Trubadurital Il Trovatore ital Il trovatore 1 Kompozitor Dzhuzeppe VerdiAvtor libreto Salvatore KammaranoMova libreto italijskaDzherelo syuzhetu Trubadur d Zhanr opera 1 Kilkist dij 4 Diya teatr 1 Kilkist yav 8 yavaRik stvorennya 1852Persha postanovka 19 sichnya 1853Misce pershoyi postanovki Teatr Apollo RimInformaciya u Vikidanih Trubadur u VikishovishiIstoriya stvorennyaVerdi zadumav napisati operu na cej syuzhet na pochatku 1850 roku nezabarom pislya zakinchennya roboti nad Luyizoyu Miller U listi vid 2 sichnya 1850 roku do Kammarano vin prosit napisati libreto za dramoyu ispanskogo dramaturga Antonio Garsiya Gutyerresa 1813 1884 Trubadur Kammarano vidpoviv daleko ne vidrazu jogo zbentezhiv syuzhet yakij cenzura mogla sprijnyati yak kramolnij Tim chasom Verdi zakinchivshi v 1851 roci operu Rigoletto znovu vimagaye vid Kammarano vidpovidi Nareshti v kvitni 1851 roku Kammarano nadsilaye Verdi variant libreto ale vono ne vlashtovuye kompozitora Novij tekst Kammarano zakinchiti ne vstig vlitku 1852 roku vin pomer i nezavershenu robotu prodovzhuye poet Leone Bardare Vrazhenij smertyu svogo druga Kammarano Verdi prote prodovzhuvav pisati operu zakinchivshi yiyi do kincya 1852 roku Dijovi osobiPersonazhi GolosiGraf di Luna BaritonLeonora gercoginya SopranoAzuchena ciganka meco sopranoManriko trubadur yiyi prijomnij sin i ridnij brat grafa TenorFerrando nachalnik grafskoyi varti BasInes podruga Leonori SopranoRuyis drug Manriko TenorStarij cigan BasGonec TenorPodrugi Leonori chernici nablizheni grafa voyini cigani Diya vidbuvayetsya u Biskayi j Aragoni Ispaniya u XV stolitti ZmistVerdi nazivav diyi chastinami kozhnij z yakih pereduye zagolovok Diya persha Duel Kartina persha Vartove primishennya bilya vhodu v zamok molodogo grafa di Luna Ferrando nachalnik varti budit zasnulih vartovih Vin poperedzhaye sho yih mozhe zaskochiti graf yakij chasto blukaye tut vnochi pid viknom gercogini Leonori Soldati prosyat rozpovisti yim tayemnichu istoriyu pro brata grafa Ferrando shob rozignati yihnij son ohoche pogodzhuyetsya i rozpovidaye U starogo grafa di Luna bulo dva sini Odnogo razu vnochi koli vsi v zamku spali v kimnatu molodshogo sina probralasya ciganka i zacharuvala jogo Ciganku prognali hocha vona zapevnyala sho na nogo chekaye shastya Nezabarom ditina stala marniti Chaklunku zlovili i spalili na bagatti Yiyi dochka moloda ciganka Azuchena prisyagnulasya pomstitisya za matir U nich kari vona zi svoyim sinom na rukah probralasya v zamok vikrala grafske ditya z koliski i kinula u vogon na yakomu zgorila yiyi mati Starij graf pislya cogo prozhiv nedovgo i do samoyi smerti ne viriv u zagibel molodshogo sina Pered smertyu graf zapoviv svoyemu starshomu sinovi rozshukati brata Z tih pir toj vsyudi shukaye ciganku odnak jogo poshuki marni Ferrando dodaye sho dusha staroyi chaklunki vse she blukaye po svitu z yavlyayuchis v riznih oblichchyah Dzvin b ye opivnochi perelyakani soldati i Ferrando jdut Kartina druga Sad Leonori Nich Leonora z neterpinnyam chekaye svogo kohanogo trubadura Manriko Vona rozpovidaye svoyij podruzi Ines pro lyubov do nogo Na ostannomu spivochomu turniri vin peremig usih supernikiv i teper shonochi spivaye pid yiyi viknami Ines radit zabuti ce zahoplennya peredchuttya pidkazuye yij sho vono pogubit Leonoru Divchata jdut v zamok Z gushavini lunaye serenada trubadura Pochuvshi yiyi v sad vhodit di Luna zakohanij v Leonoru U temryavi Leonora prijmaye grafa za kohanogo trubadura i vibigaye jomu nazustrich ale z poza hmari proglyadaye misyac i vona bachit svoyu pomilku Z za derev vihodit trubadur v yakomu graf vpiznaye svogo zaklyatogo voroga Manriko zasudzhenogo na smert i vignanogo z Aragoniyi Di Luna ogoloshuye sho nastav jogo smertnij chas i viklikaye jogo na duel Obidva superniki vidhodyat ogolivshi shpagi Leonora padaye nepritomna Diya druga Ciganka Kartina persha Dolina v gorah Biskayi Ciganskij tabir svitanok goryat vognisha Cigani pracyuyut peregukuyutsya zhartuyut spivayut pro zharki sonyachni promeni vina i krasun Bilya vognisha ciganka Azuchena i yiyi prijomnij sin Manriko yakogo vona shojno vilikuvala pislya vazhkogo poranennya na dueli z grafom Azuchena u sumnij pisni zgaduye pro svoyu matir yaku zhorstoki lyudi spalili na bagatti Zasliplena zhadoboyu pomsti Azuchena pomilkovo kinula u vogon ne sina starogo grafa a svoyu vlasnu ditinu Sina grafa Manriko Azuchena vihovala yak ridnogo Zagibel yiyi materi zalishilasya nevidomshenoyu obov yazok Manriko zrobiti ce Drug Manriko Ruyis govorit jomu sho Leonora hoche piti do monastirya virishivshi sho trubadur zaginuv Manriko proshayetsya z Azuchenoyu i pospishaye do Leonori Kartina druga Nich Do monastirya pidhodit zagin soldativ pid kerivnictvom grafa di Luna i Ferrando Voni hochut vikrasti Leonoru persh nizh vona vizme chernechij postrig Yak tilki vona vihodit z kaplici graf kidayetsya do neyi ale dorogu jomu perepinyaye Manriko zi svoyimi druzyami Zagin grafa rozbitij i ryatuyetsya vtecheyu Leonora ne viryachi svoyim ocham kidayetsya v obijmi Manriko yakogo vvazhala zagiblim Diya tretya Sin ciganki Kartina persha Tabir grafa di Luna Jogo vijska berut v oblogu fortecyu v yakij Manriko skrivaye Leonoru Soldati zlovili staru yaka blukala navkolo taboru Ferrando vpiznaye v nij tu samu ciganku yaka kolis kinula v bagattya molodshogo brata grafa Azuchena v rozpachi zaklikaye Manriko Graf nakazuye vidvesti ciganku do v yaznici i spaliti na vognishi Kartina druga Kaplicya pri zamku Manriko i Leonora gotovi jti do vivtarya Vbigaye Ruyis i povidomlyaye sho graf zahopiv Azuchenu i zbirayetsya yiyi stratiti Manriko razom z Ruyisom i jogo voyinami pospishaye na viruchku chuti shum zbroyi Leonora v rozpachi Diya chetverta Strata Kartina persha Pered v yazniceyu v zamku Kastellore Temna nich Z yavlyayutsya zakutani v plashi Ruyis i Leonora Ruyis vkazuye yij na tyuremnu vezhu de nidiye peremozhenij branec grafa Manriko Leonora zaradi poryatunku kohanogo zgodna stati druzhinoyu grafa yaksho vin pomiluye Manriko Graf pogodzhuyetsya ale Leonora tayemno vipivaye otrutu Kartina druga Temnicya u vezhi Manriko vtishaye zasudzhenu na stratu Azuchenu Voni girko zgaduyut minuli dni vilne zhittya u gorah Vidchinyayutsya dveri vhodit Leonora vid yakoyi Manriko diznayetsya sho pomiluvanij Vin kliche Leonoru z soboyu ale ta vidpovidaye sho povinna povernutisya v zamok Manriko zdogaduyetsya sho poshadu vona kupila svoyim soromom i proklinaye yiyi Obrazhena zhorstokistyu Manriko Leonora zapevnyaye jogo v svoyij nevinnosti i blagaye vtikati Manriko zhene yiyi get Prijnyata Leonoroyu otruta pochinaye diyati i divchina padaye mertvoyu na jogo ruki Graf di Luna znahodit svoyu novu druzhinu Leonoru mertvoyu v obijmah voroga Rozgnivanij obmanom vin nakazuye vidvesti Manriko na smertnu karu a sam znushayuchis iz Azucheni pidvodit ciganku do vikna i vkazuye yij na strachenogo Manriko Azuchena vigukuye Diznajsya zh use to brat tvij Mati teper za tebe pomstilisya i padaye mertvoyu PrimitkiArchivio Storico Ricordi 1808 d Track Q3621644DzhereloOpery Dzh Verdi Putevoditel M Muzyka 1971 Posilannya Trubadur Noti na IMSLP ital