Япо́нська мо́ва (яп. 日本語, にほんご, にっぽんご, ) — мова, якою розмовляють японці, мешканці Японського архіпелагу, а також японці в еміграції. Належить до японо-рюкюської групи мов. Є рідною мовою практично всіх жителів Японії, за винятком натуралізованих іноземців. Юридично не має статусу офіційної мови, але фактично є такою. В системі японської освіти вивчається як «державна мова».
Японська мова | |
---|---|
日本語, にほんご, にっぽんご (ніхон-ґо) | |
![]() | |
Поширена в | |
Регіон | Східна Азія • Америка • Австралія |
Носії | 130 мільйонів осіб |
Місце | 9 |
Писемність | кандзі, кана, катакана і хіраґана |
Класифікація |
|
Офіційний статус | |
Державна | |
Офіційна | |
Регулює | Міністерство культури Японії (де-факто) |
Коди мови | |
ISO 639-1 | ja |
ISO 639-2 | jpn |
ISO 639-3 | jpn |
SIL | jpn |
Кількість носіїв мови за різними оцінками становить 127—130 мільйонів осіб, японська посідає 9 місце за кількістю мовців.
Перші документальні свідчення, які підтверджують існування японської мови, датують VIII століттям.
Японська мова графічно виражається трьома складовими елементами — двома силабічними абетками, хіраґана і катакана, а також ієрогліфами канджі. Крім цього інколи використовується латинська абетка ромаджі для передачі японських фонем.
Словник японської мови нараховує більше мільйона слів. Мова зазнала сильного впливу китайської мови. Після Другої світової війни відбувається активне запозичення англійських слів.
Особливості
Фонеми в японській мові, за винятком подвоєння приголосних (っ) та фонеми «н» (ん), мають відкриті склади, що закінчуються на голосні, а також мають мори в літературній мові та діалектах. Наголос в японській мові є тоновим.
Для автентичних , позбавлених іноземних нашарувань, характерні такі риси:
- Слова не починаються зі звуку «р», тобто складів стовпчика «ра» (ら行).
- Слова не починаються із дзвінких приголосних.
- Голосні звуки в корені слова не збігаються один з одним.
Речення будується за схемою «підмет • означення • присудок». Означення передує означуваному слову. Під час замість зміни порядку слів у реченні або закінчень іменника, використовується функціональне слово, , яка виконує граматичну функцію і додається до закінчення іменника. Відповідно, в лінгвістичній типології за особливостями будови речення японську мову відносять до мов типу SOV, а за особливостями морфології до аглютинативних мов. Словниковий запас японської мови, окрім автентичних японських слів, містить багато запозичень з письмової китайської мови, а також слів з європейських мов.
В японській мові існують граматично і лексично багаті категорії ввічливості, систематизовані у так званій «шанобливій мові». Гоноративні й адресивні словоформи мають різні відтінки, покликані забезпечити належний рівень розмови осіб різного соціального статусу.
Діалекти японської мови поділяються на західнояпонські, східнояпонські та кюшюйські. Вони мають детальнішу класифікацію за регіонами на субдіалекти та наріччя. Також виокремлюють окінавський діалект та [en], що утворилися під впливом місцевих рюкюйських мов. Стандартною або літературною японською мовою вважається діалект середніх і вищих класів Токіо 2-ї половини XIX століття, так звана «мова Яманоте».
Особливостями, які вирізняють японську мову від інших, є насамперед японська писемність. В ній використовуються чотири системи — китайські ієрогліфи, силабічні абетки хіраґана і катакана, та латинка ромадзі. Ієрогліфи мають подвійне використання — як логограми і як фонограми[]. Другою особливістю є велика кількість займенників для позначення особи, а також розвинені гоноратив і адресив.
Іншими особливостями є сталість фонем, що мають форму «приголосний + голосний», 5 голосних звуків, протистояння прямих і палаталізованих звуків, наявність 2 мор в 1 складі, одзвінчування голосних, зміна тонового наголосу в складених словах тощо.
Поширення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemszTDFsaGNHOXVjMnRoWDIxdmRtRXVjM1puTHpJMU1IQjRMVmxoY0c5dWMydGhYMjF2ZG1FdWMzWm5MbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Японська мова використовується в основному в Японії. Точних підрахунків кількості носіїв цієї мови не проводилося ані на Японських островах, ані закордоном, тому, зазвичай, ця кількість ототожнюється з чисельністю населення Японії, також японською послуговуються в Кореї, США та Бразилії, в першу чергу через значні японські спільноти.
В Японії немає прямого закону, який би визначав статус японської мови як офіційної або державної мови, проте в японському законодавстві є поодинокі непрямі згадки, які свідчать що де-факто такий статус вона має. Зокрема, в статті 47 Закону про суди від 1947 року зазначено, що в японських судах повинна використовуватися японська мова, а в статтях 3 і 9 Закону про сприяння культурі писемності та друку від 2005 року терміни «японська мова» і «державна мова» виступають синонімами. Крім цього інші закони Японії базуються на тій аксіомі, що саме японська, а не будь-яка інша мова, є офіційною і державною мовою в країні. Усі офіційні тексти записуються японською, а в японських школах години вивчення японської мови називаються уроками «державної мови».
За межами Японії японська мова використовується в Америці — Канаді, США (особливо на Гаваях), Мексиці, Бразилії, Перу, Болівії, Домініканській республіці, Аргентині, Чилі, Парагваї. Уругваї, Венесуелі, Колумбії, Еквадорі та на Кубі, а також в Австралії і у Великій Британії, де проживає (японська діаспора). Нею розмовляють переважно літні мешканці. Третє і четверте покоління нащадків японських мігрантів практично не володіє мовою пращурів. Також японську мову знають і пам'ятають в країнах та регіонах, які були під контролем Японської імперії до Другої світової війни — на Тайвані, Кореї, Маньчжурії, Сингапурі, Філіппінах, прибережних регіонах Китаю, Сахаліні та тихоокеанських територіях, що раніше були під японською владою: Північних Маріанських островах, Палау, Маршаллових островах і Мікронезійській федерації. Зокрема, на Тайвані представники різних аборигенних не-китайських племен досі використовують японську мову в розмовах у приватних бесідах, а в штаті Ангаур держави Палау вона визнана офіційною мовою, хоча й не має достатньої кількості мовців.
Чимало людей вивчає японську мову за кордоном. В Азійсько-тихоокеанському регіоні їх нараховується до 2,35 млн — 900 тисяч у Південній Кореї, 400 тисяч у КНР і 400 тисяч в Австралії. Загалом, японську студіюють на всіх континентах, в 120 країнах світу. В самій Японії кількість осіб, які вивчають місцеву мову, становить 130 тисяч, серед яких 100 тисяч — вихідці з Азії.
Класифікація
Проблема класифікації японської мови залишається невирішеною у світовій лінгвістиці. Існує декілька теорій щодо походження цієї мови та її класифікації. Через відсутність узгодженості серед науковців японську мову відносять до ізольованих мов.
Теорія, згідно з якою японська мова належить до алтайських мов, була популярною на початку XX століття. Її основними доказами були наявність в алтайських та [en] мовах , при якому слова не починаються з «р», та наявність сингармонізму. Однак ступінь спорідненості з конкретними мовами алтайської групи не визначено й по сьогодні.
Науковці, які класифікують японську мову як одну з австронезійських мов, вказують на її фонетичну й лексичну подібність з цими мовами. Проте через велику кількість припущень та недостатню кількість прикладів, австронезійська теорія не в змозі довести зв'язок цієї групи мов з японською.
У 1980-х роках на підставі схожості лексики й граматики японської і тамільської мови висловлювалась гіпотеза, що японська є однією з мов дравідійської мовної сім'ї. Проте методи побудови цієї гіпотези були розкритиковані лінгвістами.
Японська мова пов'язана з китайською мовою, від якої вона перейняла систему письма та багато неологізмів. Проте базова японська лексика, граматика й фонетика сильно відрізняються від китайських аналогів, тому японську мову не зараховують до сино-тибетської мовної сім'ї.
Айнська мова подібна до японської за , але відрізняється граматично, морфологічно і фонетично. Це , фонетична структура якої не знає поділу на дзвінкі та глухі звуки, а також має багато закритих складів. Науковці відзначають схожість базової лексики айнської і японської мов, але прикладів цієї схожості, так само як і джерел для підтвердження спорідненості обох мов, не вистачає. Крім цього, подібність айнських слів до японських зумовлена численними мовними запозиченнями з боку айнів.
Корейська мова є найбільш близькою до японської мови з точку зору граматики, але дуже відрізняється лексикою. Для корейської фонетики притаманні наявність плавного приголосного та сингармонізм в автентичних корейських словах, що є спільною рисою японської та ряду алтайських мов, але, водночас, у ній багато закритих складів і подвоєння приголосних, що є чужими японській мові. Деякі дослідники вказують на лексичну подібність старояпонської і [en], мертвої мови вершників півночі Корейського півострова, проте остання гіпотеза досліджена погано, тому висновки про зв'язок обох мов є передчасними.
У 2-й половині XX століття існували гіпотези спільного походження японської мови з мовою лепча та івритом, але вони були відкинуті сучасними лінгвістами як псевдонаукові.
Єдиною мовою, що споріднена з японською граматично, синтаксично, морфологічно є рюкюська мова, яка поширена на островах Рюкю, на півдні Японського архіпелагу. Обидві мови об'єднують у так звану японсько-рюкюську мовну групу. Залежно від політичних чи наукових уподобань дослідників рюкюську класифікують як окрему мову, споріднену з японською, або як південний діалект японської мови.
Історія
Як і систематика, історія японської мови — вкрай спірне питання. Прихильники найпоширенішої версії щодо алтайського (пуйоського) походження японської мови відносять її формування до періоду після завоювання Японських островів алтайцями () — вихідцями з азійського континенту, мова яких зазнала впливу автохтонів-австроазійців (найближче споріднених до аборигенів Тайваню). З точки зору археології цьому моменту, можливо, відповідає поява культури (III століття до н. е.), яка поступово витіснила стародавню автохтонну культуру Дзьомон. Важко вказати точну дату зародження японської нації, позаяк до запровадження китайських ієрогліфів у японців не було писемності і майже не збереглося жодних свідчень історичного розвитку. Сліди японської народності простежуються з III століття н. е., коли більшість племен Японії підкорилася кланові Ямато, хоча деякі китайські джерела містять більш ранні згадки японців.
Приблизно в VI ст. н. е. (але, можливо, і раніше) відбувається активне впровадження китайської культури в результаті дипломатичних відносин японських правителів Ямато, Китаю та давньокорейської держави Пекче, що був важливим центром експорту континентальної (китайської) культури в Японію. Разом з приходом державного устрою, ремесел, культури і мистецтва, буддизму, в Японії з'являється писемність. «Кодзікі» та «Ніхон Сьокі» — перші великі японські літературні твори. У цей період в японській мові з'явилися численні китайські слова, і донині 40 % словникового запасу становлять китайські запозичення.
Впровадження китайської писемності створило, однак, деякі проблеми, пов'язані з різницею в наголосі, використанням тонів, морфології і синтаксисі двох мов. З VII ст. китайські ієрогліфи використовуються з урахуванням формату японської мови, японської морфології та синтаксису. Спочатку існувала Манйоґана — відібрані китайські ієрогліфи, які виконують функцію складової азбуки. При спробах створити японську абетку (аналогу алфавіту європейських країн) були створені катакана та хіраґана — японські складові абетки. Буддійський монах на основі китайських ієрогліфів розробляє прототип сучасної катакани, а в VIII ст. дама з кіотського дворянського роду Хейан створює другу складову азбуку — хіраґану, для запису поем, новел і щоденників. Про те, ким конкретно були розроблені ці дві абетки, збереглося мало достовірних даних, деякі історики приписують винахід кани Кукаю. Обидві складові абетки, у видозміненому вигляді, існують в сучасній японській мові. До моменту написання епосу «Хейке моноґатарі» в XII столітті на основі катакани, хірагани і ієрогліфів формується японська писемність.
Усна японська мова ділиться на такі періоди: стародавній (до VIII ст. н. е. включно), пізній древній, або класична японська мова (IX — XI ст.), середній (XIII — XVI ст.) і сучасний (з XVII століття до наших днів). Послідовні зміни стосуються переважно фонетики: з восьми початкових голосних у сучасній японській мові залишилося тільки п'ять, перетворення торкнулися також морфології і лексики. Синтаксичні особливості мови майже не зазнали змін.
З давнини в Японії існувала велика кількість діалектів. В VI ст. головним діалектом був Хейан Ке (Кіото). В XII столітті основним діалектом став діалект Камакури (поблизу сучасного Токіо). З того часу токійський діалект — основний діалект японської мови.
Аж до XX століття провідною літературною формою японської мови, якщо не вважати камбуна, що вийшла з ужитку в середині XIX століття («китайське письмо»; японський «ізвод» класичного китайського веньянь з китайським порядком слів і значками, що дозволяють читати текст японською), була бунго («письмова мова»), що орієнтувалась на граматичні норми класичної японської мови епохи Хейан, але увібрала багато фонетичних та лексичних зміни наступних століть.
В епоху Сенґоку в XVI столітті португальці та інші європейці приїжджають до Японії, приносять технології, релігію, в японській мові з'являються португальські запозичення. Трохи пізніше великий політичний діяч Тойотомі Хідейосі привіз з Кореї друкарський прес із рухомими літерами. У період Токугава розвивається книгодрукування, зростає грамотність населення, поступово вирівнюються відмінності між діалектами. З приходом до влади Токугави Іеясу в 1603 році, Японія стає закритою країною, влада забороняє християнство і контакт з іноземцями (виняток становили лише голландські купці в Наґасакі).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcxTDBacGNuTjBYMHBoY0dGdVpYTmxYM1J5WldGMGFYTmxYMjl1WDFkbGMzUmxjbTVmWVc1aGRHOXRlUzVxY0djdk1qYzFjSGd0Um1seWMzUmZTbUZ3WVc1bGMyVmZkSEpsWVhScGMyVmZiMjVmVjJWemRHVnlibDloYm1GMGIyMTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Після Реставрації Мейдзі Японія відкриває контакти для країн Європи та США, по всій країні відбувається впровадження європейських технологій. У мові тим часом з'являються запозичення з англійської, німецької та інших європейських мов, їх вимови адаптують під японську фонологію. В період Мейдзі бурхливо розвивається література, усуваються невідповідності усної і письмової мов; рух за «розмовну мову» (кого) призводить до того, що до 1910-х років старописемна мова (бунго) виходить з ужитку за винятком офіційних документів (де вона протрималася до 1945 р.)
З часом Японія захоплює Корею, а в ході Другої світової війни — частину Китаю, Філіппіни і значну територію в Південно-Східної Азії. На цих територіях насаджується японська мова. У старшому поколінні значна частина населення захоплених країн зберегла знання японської мови, і в мовах цих країн зберігаються японські запозичення.
Після поразки в Другій світовій війні Японію окупували військові сили антигітлерівської коаліції. Вони запропонували спрощення японської писемності, яку вони вважали громіздкою, і переклад японської мови на латиницю. Цього не сталося, однак Міністерством освіти Японії в 1946 році було проведено перегляд ієрогліфів, в результаті був складений список з 1850 нормативних ієрогліфів. З тих пір уряд здійснює суворий централізований контроль над мовою та її викладанням.
Останнім часом, багато в чому завдяки впливу англійської мови та західної культури, з'явився розрив між старшим і молодшим поколіннями. Нове покоління японців надає перевагу нейтральній, неформальній мові, мало вживає ввічливу і традиційну японську мову. Завдяки засобам масової інформації поступово зменшується різниця між діалектами, хоча завдяки регіональній самосвідомості діалекти зберігаються і в XXI столітті, а також підживлюють регіональний сленг.
Фонетика
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZrTDBwaGNHRnVaWE5sWHlVeU9ITjBZVzVrWVhKa0pUSTVYM1p2ZDJWc2N5NXpkbWN2TWpBd2NIZ3RTbUZ3WVc1bGMyVmZKVEk0YzNSaGJtUmhjbVFsTWpsZmRtOTNaV3h6TG5OMlp5NXdibWM9LnBuZw==.png)
В японській мові слова складаються зі складів і мор. Склади є фонетичними одиницями, а мори — фонологічними. Наприклад, слово «іппон» (一本, いっぽん) поділяється на 2 склади — [ip̚.poɴ] та 4 мори — «і-п-по-н» (い・っ・ぽ・ん).
У японській мові є 5 голосних фонем /a, i, u, e, o/ та кільканадцять приголосних фонем, кількість яких різниться залежно від класифікації.
Голосні
- /a/ — [a], [ɑ] ([a̠], [ɑ], [ä]); відповідає українському ненаголошеному а ([ɑ]).
- /i/ — [i], [i̞]; відповідає українському ненаголошеному і ([i]). У сполученнях голосних (дифтонгах) /ai, ui, oi/, після голосних, вимовляється як нескладотворчий [i̯] (українське й); глушиться (редукується) між глухими /k, s, t, h, p/ та в кінці слова — [і̥].
- /u/ — [u], [ɯ] ([ü̜̞], [ɯ̜̞̈], [u̜]); близький до українського ненаголошеного у ([u]); глушиться (редукується) між /k, s, t, h, p/ та в кінці слова — [u̥].
- /e/ — [e] (проміжне між [ɛ] і [e]; [e̞], [ɛ]̝); відповідає українському ненаголошеному е ([ɛ]).
- /o/ — [o] (проміжне між [о] і [ɔ]; [o̞], [о̜˕]); відповідає українському ненаголошеному о ([ɔ]).
Для позначення довготи голосних, яка в японській мові виконує функцію розрізнення лексичного значення слова, використовують символ /R/ або /ː/ (в українській мові довгі голосні відсутні).
Приголосні
- /k/ — [k], відповідає українському к; перед /i, j/ — [kʲ] ([к']).
- /g/ — [g], відповідає українському ґ; перед /i, j/ — [gʲ] ([ґ']); між голосними — [ɣ]-[ɣ̃], що приблизно відповідає українському г; у мові літніх людей, у середині слів та в службових словах — [ŋ].
- /s/ — [s] (зрідка [θ]); відповідає українському с; перед /i, j/ перетворюється на шиплячий [ɕ] ([ш']).
- /z/ — [d͡z], відповідає українському дз; між голосними — [z] (українське з) або [dz]; перед /i, j/ перетворюється на шиплячі [d͡ʑ]/[ʑ].
- /ǰ/ — [d͡ʑ] (або [d͡ʒ]), відповідає українському напівпом'якшеному дж; між голосними — [ʑ] (напівпом'якшене ж); інколи розглядається як алофон фонеми /z/ перед /i, j/.
- /t/ — [t], відповідає українському т; перед /i, j/ перетворюється на шиплячий [t͡ɕ] ([ч']); перед /u/ — на [t͡s] ([ц])
- /d/ — [d], відповідає українському д; перед /i, j/ перетворюється на шиплячі [d͡ʑ]/[ʑ] (['дж']); перед /u/ — на [d͡z] ([дз]), як /z/.
- /n/ — [n], відповідає українському н; перед /i, j/ — [ɲ] або [nʲ] ([н']).
- /h/ — [h] (інколи як [х] або [χ]), відповідає українському х; зрідка, за поганої дикції, між голосними — [ɦ] ([г]); перед /i, j/ перетворюється на [ç] ([х']), що інколи вимовляється як [хʲ] або [hʲ]; перед /u/ перетворюється на [ɸ] ([ф])
- 9.1. /f/ або /ɸ/ — [ɸ] (часто [f]; інколи як /hw/), відповідає українському ф; інколи розглядається як алофон фонеми /h/ перед /u/.
- /b/ — [b], відповідає українському б; між голосними — [β]; перед /i, j/ — [bʲ] ([б']).
- /p/ — [p], відповідає українському п; перед /i, j/ — [pʲ] ([п']).
- /m/ — [m], відповідає українському м; перед /i, j/ — [mʲ] ([м']).
- /r/ — [ɾ] ([ɽ], [ɹ]), відповідає українському р (проміжне між українськими р і л, ближче до першого); на початку слова або після /ɴ/ — [d̠˔] або [ɖ] (д) з наближенням до [ɹ]; перед /i, j/ — [rʲ] ([р']).
- /j/ — [j], відповідає українському й; пом'якшує попередній приголосний, перетворюючись на [◌ʲ].
- /w/ — [w], [ɰ] ([w̜]), відповідає українському нескладотворчому в ([u̯], у кириличній транскрипції — [ў]).
- /ɴ/ — [ɴ] (українське н) у кінці слова; [m] (українське м) перед /m, b, p/; [ŋ] перед /j, g/; [n] (українське н) перед іншими приголосними в середині слова; [˜] перед голосним.
- /Q/ або /ː/ — позначення довготи (подвоєння) приголосного.
Таблиця
Фонотактична таблиця, що показує сполучення приголосних і голосних, які допустимі в японській мові. Чорним кольором позначено звукосполучення типові для питомо японської лексики; червоним кольором показані нетипові звуки, що вживаються переважно у новітніх словах іншомовного походження.
! -a | -i/ʲi | -ɯ̥ | -e | -o | -ʲa | -ʲu | -ʲo | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
'- | あ a [a] | い і [і] | う у [у] | え е [е] | お е [о] | |||
k- [к] | か kа [ка] | き ki [к'і] | く ku [ку] | け ke [ке] | こ ko [ко] | きゃ kya [к'а] | きゅ kyu [к'у] | きょ kyo [к'о] |
g- [ґ] | が ga [ґа] | ぎ gi [ґ'і] | ぐ gu [ґу] | げ ge [ґе] | ご go [ґо] | ぎゃ gya [ґ'а] | ぎゅ gyu [ґ'у] | ぎょ gyo [ґ'о] |
s- [с] | さ sa [са] | スィ si [с'і] | す su [су] | せ se [се] | そ so [со] | |||
dz- [дз] | ざ za [дза/за] | ズィ zi [дз'і/з'і] | ず zu [дзу/зу] | ぜ ze [дзе/зе] | ぞ zo [дзо/зо] | ズャ zya [дз'а/з'а] | ズュ zyu [дз'у/з'у] | |
ɕ- [ш'] | しゃ sha [ш'а] | し shi [ш'і] | しゅ shu [ш'у] | シェ she [ш'е] | しょ sho [ш'o] | |||
dʑ- [дж'] | じゃ ja [дж'а/ж'а] | じ ji [дж'і/ж'і] | じゅ ju [дж'у/ж'у] | ジェ je [дж'е/ж'е] | じょ jo [дж'о/ж'о] | |||
t- [т] | た ta [та] | ティ ti [т'і] | トゥ tu [ту] | て te [те] | と to [то] | テャ tya [т'а] | テュ tyu [т'у] | |
d- [д] | だ da [да] | ディ di [д'і] | ドゥ du [ду] | で de [де] | ど do [до] | デャ dya [д'а] | デュ dyu [д'у] | |
tɕ- [ч'] | ちゃ cha [ч'а] | ち chi [ч'і] | ちゅ chu [ч'у] | チェ che [ч'е] | ちょ cho [ч'о] | |||
t͡s- [ц] | ツァ tsa [ца] | ツィ tsi [ц'і] | つ tsu [цу] | ツェ tse [це] | ツォ tso [цо] | ツャ tsya [ц'а] | ツュ tsyu [ц'у] | |
n- [н] | な na [на] | に ni [н'і] | ぬ nu [ну] | ね ne [не] | の no [но] | にゃ nya [н'а] | にゅ nyu [н'у] | にょ nyo [н'о] |
h- [х] | は ha [ха] | へ he [хе] | ほ ho [хо] | |||||
ç- [х'] | ひゃ hya [х'а] | ひ hi [х'і] | ひゅ hyu [х'у] | ヒェ hye [х'е] | ひょ hyo [х'о] | |||
ɸ- [ф] | ファ fa [фа] | フィ fi [ф'і] | ふ fu [фу] | フェ fe [фе] | フォ fo [фо] | フャ fya [ф'а] | フョ fyo [ф'о] | |
p- [п] | ぱ pa [па] | ぴ pi [п'і] | ぷ pu [пу] | ぺ pe [пе] | ぽ po [по] | ぴゃ pya [п'а] | ぴゅ pyu [п'у] | ぴょ pyo [п'о] |
b- [б] | ば ba [ба] | び bi [б'і] | ぶ bu [бу] | べ be [бе] | ぼ bo [бо] | びゃ bya [б'а] | びゅ byu [б'у] | びょ byo [б'о] |
m- [м] | ま ma [ма] | み mi [м'і] | む mu [му] | め me [ме] | も mo [мо] | みゃ mya [м'а] | みゅ myu [м'у] | みょ myo [м'о] |
j- [й] | や ya [йа] | イィ yi [й'і] | ゆ yu [йу] | イェ ye [й'е] | よ yo [йо] | |||
ɺ- [р] | ら ra [ра] | り ri [р'і] | る ru [ру] | れ re [ре] | ろ ro [ро] | りゃ rya [р'а] | りゅ ryu [р'у] | りょ ryo [р'о] |
ɰᵝ- | わ wa [ўа] | ゐ wi [і] | ゑ we [е] | を wo [о] |
ɴ- | んn, m [н, м] |
---|---|
t̚ — | っ (довгий приголосний) |
ː- | ー (довгий голосний) |
Письмо, графіка та орфографія
Характер писемності
Особливості писемної мови
Писемна мова є одним з різновидів мови, який співіснує з усною мовою. Вважається, що спочатку виникає усна мова, а на її основі формується писемна. У японській лінгвістиці і історії японської мови склалася традиція, за якою писемна мова домінувала над усною, тобто живою мовою. Цієї традиції притримувалися від впровадження у країні ієрогліфічної писемності до поразки у Другій світовій війні. Сьогодні, завдяки поширенню засобів масової інформації, зокрема, радіо й телебачення, розмовна японська мова посіла рівний статус з писемною.
Особливості писемної японської мови стосовно усної є такі:
- Знаки письма відіграють роль посередника між мовцем і адресатом;
- Між мовцем і адресатом існує часова й просторова прірва;
- Вирази ввічливості не обов'язкові;
- Акценти та інтонації не передаються, а замість діалектів використовується унормована загальноприйнята мова;
- Прочитання знаків письма не завжди усталене, присутнє використання різних символів і додаткових позначок.
Перевагами письмової японської мови над усною є:
- зберігання послань і висловів для пізніших епох, на відміну від усної мови;
- передача послань і виразів до віддалених місць;
- використання над-діалектної унормованої загальноприйнятої мови;
- відображення складних за змістом і суттю явищ, речей і ідей шляхом знаків письма і графіків;
- легкість масового відтворення послань і виразів завдяки друкарству.
Недоліками письмової японської мови відносно усної є:
- потреба багаторічного навчання для опанування усієї системи знаків письма;
- неможливість передавати тонкощі волі, почуттів і настрою.
Як правило, писемна мова зазнає менше трансформацій ніж усна мова впродовж свого історичного розвитку. Особливо у Японії, де існував культ писемності, писемна мова зазнавала мало змін через консервативність культурної еліти. Відповідно японська писемна мова була дуже близькою до розмовної мови часів Асука і Нара, однак відставала від усної мови пізніших епох. Таку прірву між писемною і розмовною мовою було подолано у XIX столітті. Сучасна писемна мова відносно добре відображає розмовну.
Класифікація писемності
Японська писемність складається зі знаків ідеографічного і . До першої групи відносять ієрогліфи, які прив'язані до передачі змісту поняття, а до другої ромадзі і абетки кана — хіраґана і катакана, які прив'язані до передачі звуку чи звуків.
У свою чергу фонетичне письмо поділяється на складове і . До першого відносять абетки хіраґана і катакана, а до другої — латиницю ромадзі.
У сучасній Японії на письмі використовують переважно три види знаків — ієрогліфи і абетки кана — хіраґана і катакана. Рідше вживають ромадзі та інші знаки письма. Ієрогліфи потрапили до Японії з Китаю. Згодом на їхній основі були розроблені хіраґана і катакана. Вважається, що до появи на островах ієрогліфіки, японці не мали своєї системи письма.
Існує гіпотеза, за якою перед залученням ієрогліфів з Китаю, в Японії існувала своя оригінальна «писемність ери богів» або дзіндай модзі (神代文字). Однак перші згадки про неї датуються пізнім середньовіччям, що змушує більшість лінгвістів світу і Японії сумніватися у її достовірності.
Ієрогліфи 漢字
Абетка 仮名
- Хіраґана 平仮名
- Катакана 片仮名
- Манйоґана 万葉仮名
- Хентайґана 変体仮名
- Дзіндай модзі
Використання
Японська писемність послуговується ієрогліфами запозиченими з Китаю — кандзі, двома силабічними абетками кана, що були створені в Японії, — катакана і хіраґана, а також пізнішими запозиченнями — латинською абеткою й арабськими цифрами. Кожний з цих видів письма має свою сферу застосування у сучасній писемності. Виключення якогось із зазначених вище видів письма або заміна одного іншим у нетрадиційний спосіб перетворює текст на важко зрозумілий потік інформації.
В японській літературі і засобах масової інформації зазвичай використовується змішаний стиль написання — ієрогліфами і каною. Майже всі слова з певним лексичним змістом пишуться ієрогліфами, а допоміжні слова — каною. Іменники, займенники й числівники записуються ієрогліфами. Стосовно відмінюваних частин мови (тобто прикметників і дієслів), то їх лексичний зміст передається ієрогліфами, а змінювана частина або закінчення — силабічною абеткою.
З такого сполучення ієрогліфів і кани виходить так званий «змішаний текст з ієрогліфів і абетки» (漢字かな混じり文 кандзі кана мадзірібун). Він є нормою сучасного японського письма, в якому основне місце належить безсумнівно ієрогліфам.
Хіраґана використовується в основному для запису суфіксів і закінчень слів. Нею також видається література для дітей-дошкільнят. Хіраґана часто застосовується з метою полегшити прочитання слів, тим хто не знає ієрогліфів. Зокрема назви станцій, які містять рідкісні сполучення ієрогліфів часто записують цієї абеткою.
Катакана вживається переважно для запису іноземних імен і взагалі іноземних запозичень (крім запозичень із китайської і частково корейської мов). Крім цього, катакана може використовуватися у тому випадку, коли традиційне ієрогліфічне написання замінюється каною — у назвах рослин і тварин. Вона також застосовується замість хіраґани задля виділення тієї чи іншої частини тексту на зразок курсиву, або акцентування на тому чи іншому терміні. Катакана використовується й у тексті телеграм у межах Японії (однак адреса завжди записується ієрогліфами).
Латинська абетка ромадзі застосовується у міжнародних телеграмах японською мовою, а іноді в електронній пошті. У Японії існує рух за відмову від традиційної писемності і повний перехід на латинський шрифт. Існує невелика кількість книг, газет і журналів, які виходять лише на ромадзі.
Напрямок письма
Традиційно японці використовували китайський спосіб написання — ієрогліфи-символи писалися згори донизу, а стовпчики (рядки) розміщувалися справа наліво. Цей спосіб досі широко використовується у художній літературі та газетах. Однак, у науковій літературі найчастіше застосовується європейський спосіб письма — зліва направо, зверху вниз. Це пов'язане з тим, що в наукових текстах дуже часто доводиться вставляти іншомовні слова й фрази, а також математичні, хімічні та інші формули.
Офіційно горизонтальне письмо європейського зразка зліва направо було прийняте лише у 1959 році. До цього більшість текстів набиралися справа наліво. Проте, навіть зараз можна зустріти горизонтальне письмо, знаки якого розміщені справа наліво. Таке написання є підвидом вертикального традиційного письма, у якому кожний стовпчик (рядок) складається всього з одного знака.
![]() | ![]() |
В новітній японській мові використовується лексика трьох типів — корінна японська (和語), запозичена китайська (漢語) і запозичена іншомовного походження (外来語). Корінна японська лексика становить менше половини усього словникового запасу мови, але в повсякденному мовленні вона є основною. Японські слова зазнали численних трансформацій, головною з яких було перетворення одно- або двоскладових слів на багатоскладові. На відміну від сучасної мови, старі японські слова не починалися з дзвінких звуків. Ймовірно, одзвінчення корінної лексики відбулося під впливом китайської мови.
В японській мові також існують слова, утворені шляхом змішування корінної і запозиченої лексики. Більшість таких слів є іменниками, займенниками або прикметниками. Зрідка зустрічаються дієслова, утворені додаванням дієслівного закінчення «ру» (る) або слова «суру» (する, робити) до запозиченого слова. Наприклад, «дабуру» (ダブる, подвоювати) від англійського «double» (ダブル). На противагу цьому в японській мові відсутні запозичені слова для службових часток і суфіксів, що вказує на незмінність системи японської граматики.
Синтаксис
Будова речення
Речення в японській мові належать до типу ПДД: підмет + додаток + присудок. Наприклад, речення «я читаю книгу» матиме такий вигляд:
- 私は本を読む。 — ваташі ва хон о йому. — Підмет (я) + частка (-)+ додаток (книгу) + частка (-) + присудок (читаю).
Присудком можуть виступати як дієслова так і прикметники. Наприклад,
- 私は(が) 社長だ。 — ваташі ва (ґа) шячьо: да. — я — директор підприємства.
- 私は(が) 行く。 — ваташі ва (ґа) іку. — я йду.
- 私は(が) うれしい。 — ваташі ва (ґа) уреші:. — я радий.
Для японського речення також притаманна конструкція «тема + група присудка». Тему (題目 • 題目語), або ядро висловлювання, часто плутають з підметом (主語), проте в японській мові це різні поняття. Підмет виділяється часткою-суфіксом が (ґа) і позначає предмет, ознака якого виражається присудком, а тема виділяється часткою-суфіксом は і позначає те, про що буде вестися розмова — те, заради чого будується і функціонує речення. Тема може виступати в ролі підмета і додатка. В обох випадках вони оформлюються часткою-суфіксом は. Наприклад:
- 象は 大きい。 — дзо ва о: кі:. — слон великий
- 象は おりに入れた。 — дзо ва орі ні ірета. — слона посадили в клітку.
- 象は えさをやった。 — дзо ва эса о ятта. — дала слону їжу.
- 象は 鼻が長い。 — дзо ва хана ґа наґай. — у слона хобот довгий.
В усіх прикладах слово «слон» (дзо) є темою. В прикладі 1 тема виступає в ролі підмета, тому は можна замінити на が (ґа). Проте в інших трьох реченнях тема виступає в ролі додатка: в прикладі 2 частку は можна замінити на частку знахідного відмінку を (о), в прикладі 3 — на частку давального відмінку に (ні), а в прикладі 4 — на суфікс の (но), що перетворить іменник «слон» у прикметник «слоновий». У всіх прикладах тема は позначає не якийсь відмінок, а лише те, що мовець говорить про слона.
Діалекти
Завдяки географічним особливостям Японії (безліч ізольованих островів, високі гірські перевали) існує з десяток діалектів японської мови. Вони різняться словниковим запасом, морфологією, уживанням службових часток, а в деяких випадках — вимовою. Серед розповсюджених можна виділити такі як діалект Кюсю (九州弁 — кюсю бен), діалект Хіросіми (広島弁 — хіросіма-бен), діалект Кансай (関西弁 — кансай бен), діалект Тохоку (東北弁 — тохоку-бен) і діалект Канто (関東弁 — канто-бен, токійський діалект). Часто мовці віддалених діалектів не розуміють один одного. Найбільші мовні розходження мають місце між південними (острови Рюкю, префектура Каґосіма) і північними районами Японії (Хоккайдо, префектура Аоморі). Основні діалекти поділяються на західну й східну групи. На основі токійського діалекту була сформована «загальна мова» (共通語 — кьоцуґо). З 1886 року вона стала викладатися в навчальних закладах як «літературна» японська. Сьогодні діалекти японської мови поступово вимирають завдяки урбанізації, стадартизації освіти та активному використанню «літературної мови» у ЗМІ.
Словники
Див. також
- Хіраґана
- Катакана
- Ієрогліфи (Японія)
- Японська література
- Додаток:Японський список Сводеша
- Японський фонд
- Кирилізація японської мови
Примітки
- Коментарі
- Детальніше дивіться: Поширення
- В Японії відсутній закон про державну мову.
- Японською: кокуґо (国語).
- Для порівняння українська мова займає 26 місце. . Переглянуто 3 вересня 2008.
- Японські слова «раку» (楽, веселість), «раппа» (喇叭, труба), «рінґо» (林檎, яблуко) не є словами японського походження.
- Японські слова «даку» (抱く, обнімати), «доре» (どれ, який з), "ба (場, місце) або «бара» (薔薇, троянда) є пізніми модифікаціями.
- Японські слова, що сьогодні вимовляються як «ао» (青, синява) або «каї» (貝, мушля) в давнину вимовлялися як «аво» ([awo]) та «капі» ([kapi, kaɸi]).
- Дивіться детальніше Походження та Фонетика
- Дивіться детальніше Граматика
- Дивіться детальніше Лексика
- Японською: кейґо (敬語)
- Дивіться детальніше Категорії ввічливості
- Японською: яманоте котоба (山の手言葉)
- Дивіться детальніше Діалекти
- Зазвичай в япономовних текстах використовується не більше як 3 системи письма.
- Наприклад першої особи однини використовуються займенники різних відтінків «ватакусі» (わたくし), «ватасі» (わたし), «боку» (ぼく), «оре» (おれ), «сореґасі» (それがし), «дзібун» (じぶん) та багато інших.
- Дивіться детальніше Писемність та Лексика
- Дивіться детальніше Писемність та Фонетика
- Результати дослідження Хондо (1996) з опитування японської діаспори в Бразилії показали, що серед осіб японського походження, які народилися до 1950 року, японською вільно володіють 20,6 %, а серед народжених після 1950 року — лише 8,3 %.
- Виноски
- «Японська». Мови світу. Переглянуто 3 вересня 2008. [1] [ 14 лютого 2008 у Wayback Machine.](англ.)
- Рада відділу державної мови при Аґенції в справах культури зазначеного Міністерства
- Транскрипція за МФА: /[nʲiɦoŋŋo], [nʲippoŋŋo]
- . Encyclopedia Britannica (англ.). Архів оригіналу за 31 січня 2020. Процитовано 16 січня 2020.
- Heinrich, Patrick (1 травня 2004). Language Planning and Language Ideology in the Ryūkyū Islands. Language Policy (англ.). Т. 3, № 2. с. 153—179. doi:10.1023/B:LPOL.0000036192.53709.fc. ISSN 1573-1863. Процитовано 6 жовтня 2023.
- How to Learn Japanese: 11 Simple Steps for Beginners. preply.com. 6 лютого 2019. Процитовано 16 січня 2020.
- Закон Японії № 59 від 16 квітня 1947 року про суди [2] [ 12 січня 2017 у Wayback Machine.]
- Закон Японії № 91 від 29 липня 2005 року про сприяння культурі писемності та друку [3] [ 10 квітня 2008 у Wayback Machine.].
- 見坊 豪紀 (1964) 「アメリカの邦字新聞を読む」 『言語生活』 157.
井上 史雄 (1971) 「ハワイ日系人の日本語と英語」 『言語生活』 236. 本堂 寛 (1996)「ブラジル日系人の日本語についての意識と実態―ハワイ調査との対比から」『日本語研究諸領域の視点 上』. - 真田 信治 (2002) 「ポナペ語における日本語からの借用語の位相―ミクロネシアでの現地調査から」 『国語論究』 9-25. Згідно з Санадою (2002), особливого поширення японська має в Мікронезії, де сучасне покоління інколи спілкується з батьками японською, а місцеві мови запозичили чимало японських слів.
- 青柳 森 (1986) 「台湾山地紀行」 『東京消防』 1986.10. [4] [ 15 липня 2012 у Wayback Machine.].
- 矢崎幸生 (2001) 『現代先端法学の展開』 信山社. 10-11.
- Дані Японського Фонду [5] [ 30 квітня 2008 у Wayback Machine.] (2003) (яп.).
- Дані Агенції в справах культури при Міністерстві освіти та культури Японії [6] [ 29 грудня 2008 у Wayback Machine.] (2004) (яп.).
- 亀井 孝 他 [編] (1963) 『日本語の歴史1 民族のことばの誕生』 (平凡社).
- 大野 晋・柴田 武 [編] (1978) 『岩波講座 日本語 第12巻 日本語の系統と歴史』 (岩波書店).
- 藤岡 勝二 (1908) 「日本語の位置」 『國學院雑誌』14.
- 有坂 秀世 (1931) 「国語にあらはれる一種の母音交替について」『音声の研究』 第4輯 (1957年 『国語音韻史の研究 増補新版』(三省堂)).
- 北村 甫 [編] (1981) 『講座言語 第6巻 世界の言語』 (大修館書店) 121.
- 泉井 久之助 (1952) 「日本語と南島諸語」 『民族学研究』 17-2 (1975年の『マライ=ポリネシア諸語 比較と系統』(弘文堂)).
- 大野 晋 (1987) 『日本語以前』 (岩波新書)
大野 晋 (2000) 『日本語の形成』 (岩波書店). - 家本 太郎・児玉 望・山下 博司・長田 俊樹 (1996) 「「日本語=タミル語同系説」を検証する―大野晋『日本語の起源 新版』をめぐって」 『日本研究(国際文化研究センター紀要)』 13/大野 晋 (1996)「「タミル語=日本語同系説に対する批判」を検証する」『日本研究』15/山下 博司 (1998)「大野晋氏のご批判に答えて―「日本語=タミル語同系説」の手法を考える」『日本研究』17.
- 服部 四郎 (1959) 『日本語の系統』 (岩波書店、1999年に岩波文庫).
- 新村 出 (1916) 「国語及び朝鮮語の数詞に就いて」 『芸文』 7-2・4 (1971年の『新村出全集 第1巻』(筑摩書房)).
- 服部 四郎 (1950) «Phoneme, Phone and Compound Phone» 『言語研究』 16 (1960 『言語学の方法』 (岩波書店)).
- Переклад: один.
- Коваленко О. О. Система японсько-української практичної транскрипції. Фонетичний аналіз [ 22 серпня 2017 у Wayback Machine.] // Збірник наукових праць Національного науково-дослідного інституту українознавства та всесвітньої історії. — К.: ННДІУВІ, 2012. — Т. XXIX. — С. 197—215.
- 金田一 春彦 (1950) 「「五億」と「業苦」―引き音節の提唱」 『国語と国文学』 27-1 (1967年 「「里親」と「砂糖屋」―引き音節の提唱」『国語音韻の研究』(東京堂出版)).
- Цукусіма Х. Японська мова: Лексика // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
- 三上 章 『象は鼻が長い ― 日本文法入門』, くろしお出版, 1960.
Джерела та література
- Сучасна японська літературна мова: теорет. курс: в 2 т. / Тамара Костянтинівна Комарницька, Констянтин Юрійович Комісаров, Київ. нац. ун-т ім. Т. Шевченка.– К. : ВД Дмитра Бураго, 2012 . — .
Японська мова // 『日本大百科全書』 [Енциклопедія Ніппоніка]. — 第2版. — 東京: 小学館, 1994—1997. — 全26冊. (яп.)
- (яп.) Цукісіма Х. Японське мовознавство. — Токіо: Токійський університет, 1964.
- Діброва А., Одинець В., Українсько-ніппонський словник / За ред. Ясуда Сабуро. — Харбін, 1944. — 267 с. (наклад 1000 прим.)
- Бондаренко І., Хіно Т. Українсько-японський словник / За ред. В. О. Карпенка. — Київ: Альтернативи, 1997. — 240 с.
- Бондаренко І., Хіно Т. Японсько-український, українсько-японський словник: Навчальний словник японських ієрогліфів. — Київ: Альтернативи. — 1998. — 592 с.
- Кандзі сінкоо 1 : навч. посіб. / Н. С. Костевич, О. Ю. Літінська. – Львів : Львівська політехніка, 2018. – 116 с. – Загол. обкл.: Японська ієрогліфіка. – .
- Михайлик Г., Карпенко В., Українсько-японський тематичний словник. — Київ: видавництво Вадима Карпенка, 2007. — 268 с.
- Навчання японської мови у вищій школі: інтегративна система формування і розвитку академічної грамотності : Монографія / О. В. Асадчих. – К. : Видавничий дім Дмитра Бураго, 2017. – 356 с. –
- Ономатопеїчна система сучасної японської мови : [монографія] / О. І. Кобелянська. – К. : Вид. дім Д. Бураго, 2017. – 276 с. – .
- Основи методики навчання усного японського монологічного мовлення на початковому рівні у вищій школі : монографія / О. В. Асадчих, В. О. Філонова. – Київ : Вид. дім Д. Бураго, 2018. – 156 с. – .
- Стилістика японської мови / А.О. Букрієнко, К.Ю. Комісаров – К.: Видавничий дім Дмитра Бураго, 2015. – 320 с. –
- Українсько-англійсько-японський розмовник / Медведів Андрій ; за ред. С. Шітанди та М. Федоришина. — Друге видання, доповнене та перероблене. — Львів: Видавництво Львівської політехніки, 2012. — 292 с. —
- Японська в темах : [підручник] / О. Забуранна, Й. Тойофуку. – Львів : ВНТЛ-Класика, 2006. – 172 с. – Укр. та яп. мовами. – .
- Японсько-український переклад : практичний курс. Т. 1 / А. О. Букрієнко, К. Ю. Комісаров. – К. : Вид. дім Д. Бураго, 2016. – 244 с. – .
- Японсько-український переклад : практичний курс. Т. 2 / А. О. Букрієнко, К. Ю. Комісаров. – К. : Вид. дім Д. Бураго, 2017. – 212 с. – .
Посилання
- Українсько-японський словник онлайн [ 17 квітня 2021 у Wayback Machine.]
- Про підтримку азійських шрифтів (англійською) [ 9 грудня 2006 у Wayback Machine.]
- Японська мова Кана ВПРАВА (PDF) [Архівовано 9 лютого 2012 у WebCite]
- Японські словарні уроки на Інтернет Поліглоті [ 30 серпня 2007 у Wayback Machine.]
- Shodo — Японська каліграфія [ 14 червня 2008 у Wayback Machine.]
- Японська мова на сайті Ethnologue: Japanese. A language of Japan (англ.)
- Японська мова на сайті Glottolog 3.0: Language: Japanese [ 11 жовтня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Японська мова на сайті WALS Online: Language Japanese [ 7 вересня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Yapo nska mo va yap 日本語 にほんご にっぽんご mova yakoyu rozmovlyayut yaponci meshkanci Yaponskogo arhipelagu a takozh yaponci v emigraciyi Nalezhit do yapono ryukyuskoyi grupi mov Ye ridnoyu movoyu praktichno vsih zhiteliv Yaponiyi za vinyatkom naturalizovanih inozemciv Yuridichno ne maye statusu oficijnoyi movi ale faktichno ye takoyu V sistemi yaponskoyi osviti vivchayetsya yak derzhavna mova Yaponska mova日本語 にほんご にっぽんご nihon go Poshirena v YaponiyaRegion Shidna Aziya Amerika AvstraliyaNosiyi 130 miljoniv osibMisce 9Pisemnist kandzi kana katakana i hiraganaKlasifikaciya Izolovani movi Yaponsko ryukyuski moviYaponska mova dd Oficijnij statusDerzhavna Yaponiya de fakto Oficijna Yaponiya de fakto Regulyuye Ministerstvo kulturi Yaponiyi de fakto Kodi moviISO 639 1 jaISO 639 2 jpnISO 639 3 jpnSIL jpn Kilkist nosiyiv movi za riznimi ocinkami stanovit 127 130 miljoniv osib yaponska posidaye 9 misce za kilkistyu movciv Pershi dokumentalni svidchennya yaki pidtverdzhuyut isnuvannya yaponskoyi movi datuyut VIII stolittyam Yaponska mova grafichno virazhayetsya troma skladovimi elementami dvoma silabichnimi abetkami hiragana i katakana a takozh iyeroglifami kandzhi Krim cogo inkoli vikoristovuyetsya latinska abetka romadzhi dlya peredachi yaponskih fonem Slovnik yaponskoyi movi narahovuye bilshe miljona sliv Mova zaznala silnogo vplivu kitajskoyi movi Pislya Drugoyi svitovoyi vijni vidbuvayetsya aktivne zapozichennya anglijskih sliv OsoblivostiFonemi v yaponskij movi za vinyatkom podvoyennya prigolosnih っ ta fonemi n ん mayut vidkriti skladi sho zakinchuyutsya na golosni a takozh mayut mori v literaturnij movi ta dialektah Nagolos v yaponskij movi ye tonovim Dlya avtentichnih pozbavlenih inozemnih nasharuvan harakterni taki risi Slova ne pochinayutsya zi zvuku r tobto skladiv stovpchika ra ら行 Slova ne pochinayutsya iz dzvinkih prigolosnih Golosni zvuki v koreni slova ne zbigayutsya odin z odnim Rechennya buduyetsya za shemoyu pidmet oznachennya prisudok Oznachennya pereduye oznachuvanomu slovu Pid chas zamist zmini poryadku sliv u rechenni abo zakinchen imennika vikoristovuyetsya funkcionalne slovo yaka vikonuye gramatichnu funkciyu i dodayetsya do zakinchennya imennika Vidpovidno v lingvistichnij tipologiyi za osoblivostyami budovi rechennya yaponsku movu vidnosyat do mov tipu SOV a za osoblivostyami morfologiyi do aglyutinativnih mov Slovnikovij zapas yaponskoyi movi okrim avtentichnih yaponskih sliv mistit bagato zapozichen z pismovoyi kitajskoyi movi a takozh sliv z yevropejskih mov V yaponskij movi isnuyut gramatichno i leksichno bagati kategoriyi vvichlivosti sistematizovani u tak zvanij shanoblivij movi Gonorativni j adresivni slovoformi mayut rizni vidtinki poklikani zabezpechiti nalezhnij riven rozmovi osib riznogo socialnogo statusu Dialekti yaponskoyi movi podilyayutsya na zahidnoyaponski shidnoyaponski ta kyushyujski Voni mayut detalnishu klasifikaciyu za regionami na subdialekti ta narichchya Takozh viokremlyuyut okinavskij dialekt ta en sho utvorilisya pid vplivom miscevih ryukyujskih mov Standartnoyu abo literaturnoyu yaponskoyu movoyu vvazhayetsya dialekt serednih i vishih klasiv Tokio 2 yi polovini XIX stolittya tak zvana mova Yamanote Osoblivostyami yaki viriznyayut yaponsku movu vid inshih ye nasampered yaponska pisemnist V nij vikoristovuyutsya chotiri sistemi kitajski iyeroglifi silabichni abetki hiragana i katakana ta latinka romadzi Iyeroglifi mayut podvijne vikoristannya yak logogrami i yak fonogrami utochniti Drugoyu osoblivistyu ye velika kilkist zajmennikiv dlya poznachennya osobi a takozh rozvineni gonorativ i adresiv Inshimi osoblivostyami ye stalist fonem sho mayut formu prigolosnij golosnij 5 golosnih zvukiv protistoyannya pryamih i palatalizovanih zvukiv nayavnist 2 mor v 1 skladi odzvinchuvannya golosnih zmina tonovogo nagolosu v skladenih slovah tosho Poshirennya Krayini de vzhivayetsya yaponska mova Yaponska mova vikoristovuyetsya v osnovnomu v Yaponiyi Tochnih pidrahunkiv kilkosti nosiyiv ciyeyi movi ne provodilosya ani na Yaponskih ostrovah ani zakordonom tomu zazvichaj cya kilkist ototozhnyuyetsya z chiselnistyu naselennya Yaponiyi takozh yaponskoyu poslugovuyutsya v Koreyi SShA ta Braziliyi v pershu chergu cherez znachni yaponski spilnoti V Yaponiyi nemaye pryamogo zakonu yakij bi viznachav status yaponskoyi movi yak oficijnoyi abo derzhavnoyi movi prote v yaponskomu zakonodavstvi ye poodinoki nepryami zgadki yaki svidchat sho de fakto takij status vona maye Zokrema v statti 47 Zakonu pro sudi vid 1947 roku zaznacheno sho v yaponskih sudah povinna vikoristovuvatisya yaponska mova a v stattyah 3 i 9 Zakonu pro spriyannya kulturi pisemnosti ta druku vid 2005 roku termini yaponska mova i derzhavna mova vistupayut sinonimami Krim cogo inshi zakoni Yaponiyi bazuyutsya na tij aksiomi sho same yaponska a ne bud yaka insha mova ye oficijnoyu i derzhavnoyu movoyu v krayini Usi oficijni teksti zapisuyutsya yaponskoyu a v yaponskih shkolah godini vivchennya yaponskoyi movi nazivayutsya urokami derzhavnoyi movi Za mezhami Yaponiyi yaponska mova vikoristovuyetsya v Americi Kanadi SShA osoblivo na Gavayah Meksici Braziliyi Peru Boliviyi Dominikanskij respublici Argentini Chili Paragvayi Urugvayi Venesueli Kolumbiyi Ekvadori ta na Kubi a takozh v Avstraliyi i u Velikij Britaniyi de prozhivaye yaponska diaspora Neyu rozmovlyayut perevazhno litni meshkanci Tretye i chetverte pokolinnya nashadkiv yaponskih migrantiv praktichno ne volodiye movoyu prashuriv Takozh yaponsku movu znayut i pam yatayut v krayinah ta regionah yaki buli pid kontrolem Yaponskoyi imperiyi do Drugoyi svitovoyi vijni na Tajvani Koreyi Manchzhuriyi Singapuri Filippinah priberezhnih regionah Kitayu Sahalini ta tihookeanskih teritoriyah sho ranishe buli pid yaponskoyu vladoyu Pivnichnih Marianskih ostrovah Palau Marshallovih ostrovah i Mikronezijskij federaciyi Zokrema na Tajvani predstavniki riznih aborigennih ne kitajskih plemen dosi vikoristovuyut yaponsku movu v rozmovah u privatnih besidah a v shtati Angaur derzhavi Palau vona viznana oficijnoyu movoyu hocha j ne maye dostatnoyi kilkosti movciv Chimalo lyudej vivchaye yaponsku movu za kordonom V Azijsko tihookeanskomu regioni yih narahovuyetsya do 2 35 mln 900 tisyach u Pivdennij Koreyi 400 tisyach u KNR i 400 tisyach v Avstraliyi Zagalom yaponsku studiyuyut na vsih kontinentah v 120 krayinah svitu V samij Yaponiyi kilkist osib yaki vivchayut miscevu movu stanovit 130 tisyach sered yakih 100 tisyach vihidci z Aziyi Yaponiya Avstraliya Argentina Boliviya Braziliya Velika Britaniya Venesuela Dominikanska Respublika Ekvador KNR Kolumbiya Kuba Marshallovi Ostrovi Singapur Palau Pivnichni Marianski Ostrovi Pivnichna Koreya Pivdenna Koreya Paragvaj Peru Tajvan Rosiya Urugvaj Federativni Shtati Mikroneziyi Filippini ChiliKlasifikaciyaProblema klasifikaciyi yaponskoyi movi zalishayetsya nevirishenoyu u svitovij lingvistici Isnuye dekilka teorij shodo pohodzhennya ciyeyi movi ta yiyi klasifikaciyi Cherez vidsutnist uzgodzhenosti sered naukovciv yaponsku movu vidnosyat do izolovanih mov Teoriya zgidno z yakoyu yaponska mova nalezhit do altajskih mov bula populyarnoyu na pochatku XX stolittya Yiyi osnovnimi dokazami buli nayavnist v altajskih ta en movah pri yakomu slova ne pochinayutsya z r ta nayavnist singarmonizmu Odnak stupin sporidnenosti z konkretnimi movami altajskoyi grupi ne viznacheno j po sogodni Naukovci yaki klasifikuyut yaponsku movu yak odnu z avstronezijskih mov vkazuyut na yiyi fonetichnu j leksichnu podibnist z cimi movami Prote cherez veliku kilkist pripushen ta nedostatnyu kilkist prikladiv avstronezijska teoriya ne v zmozi dovesti zv yazok ciyeyi grupi mov z yaponskoyu U 1980 h rokah na pidstavi shozhosti leksiki j gramatiki yaponskoyi i tamilskoyi movi vislovlyuvalas gipoteza sho yaponska ye odniyeyu z mov dravidijskoyi movnoyi sim yi Prote metodi pobudovi ciyeyi gipotezi buli rozkritikovani lingvistami Yaponska mova pov yazana z kitajskoyu movoyu vid yakoyi vona perejnyala sistemu pisma ta bagato neologizmiv Prote bazova yaponska leksika gramatika j fonetika silno vidriznyayutsya vid kitajskih analogiv tomu yaponsku movu ne zarahovuyut do sino tibetskoyi movnoyi sim yi Ajnska mova podibna do yaponskoyi za ale vidriznyayetsya gramatichno morfologichno i fonetichno Ce fonetichna struktura yakoyi ne znaye podilu na dzvinki ta gluhi zvuki a takozh maye bagato zakritih skladiv Naukovci vidznachayut shozhist bazovoyi leksiki ajnskoyi i yaponskoyi mov ale prikladiv ciyeyi shozhosti tak samo yak i dzherel dlya pidtverdzhennya sporidnenosti oboh mov ne vistachaye Krim cogo podibnist ajnskih sliv do yaponskih zumovlena chislennimi movnimi zapozichennyami z boku ajniv Korejska mova ye najbilsh blizkoyu do yaponskoyi movi z tochku zoru gramatiki ale duzhe vidriznyayetsya leksikoyu Dlya korejskoyi fonetiki pritamanni nayavnist plavnogo prigolosnogo ta singarmonizm v avtentichnih korejskih slovah sho ye spilnoyu risoyu yaponskoyi ta ryadu altajskih mov ale vodnochas u nij bagato zakritih skladiv i podvoyennya prigolosnih sho ye chuzhimi yaponskij movi Deyaki doslidniki vkazuyut na leksichnu podibnist staroyaponskoyi i en mertvoyi movi vershnikiv pivnochi Korejskogo pivostrova prote ostannya gipoteza doslidzhena pogano tomu visnovki pro zv yazok oboh mov ye peredchasnimi U 2 j polovini XX stolittya isnuvali gipotezi spilnogo pohodzhennya yaponskoyi movi z movoyu lepcha ta ivritom ale voni buli vidkinuti suchasnimi lingvistami yak psevdonaukovi Yedinoyu movoyu sho sporidnena z yaponskoyu gramatichno sintaksichno morfologichno ye ryukyuska mova yaka poshirena na ostrovah Ryukyu na pivdni Yaponskogo arhipelagu Obidvi movi ob yednuyut u tak zvanu yaponsko ryukyusku movnu grupu Zalezhno vid politichnih chi naukovih upodoban doslidnikiv ryukyusku klasifikuyut yak okremu movu sporidnenu z yaponskoyu abo yak pivdennij dialekt yaponskoyi movi IstoriyaYak i sistematika istoriya yaponskoyi movi vkraj spirne pitannya Prihilniki najposhirenishoyi versiyi shodo altajskogo pujoskogo pohodzhennya yaponskoyi movi vidnosyat yiyi formuvannya do periodu pislya zavoyuvannya Yaponskih ostroviv altajcyami vihidcyami z azijskogo kontinentu mova yakih zaznala vplivu avtohtoniv avstroazijciv najblizhche sporidnenih do aborigeniv Tajvanyu Z tochki zoru arheologiyi comu momentu mozhlivo vidpovidaye poyava kulturi III stolittya do n e yaka postupovo vitisnila starodavnyu avtohtonnu kulturu Dzomon Vazhko vkazati tochnu datu zarodzhennya yaponskoyi naciyi pozayak do zaprovadzhennya kitajskih iyeroglifiv u yaponciv ne bulo pisemnosti i majzhe ne zbereglosya zhodnih svidchen istorichnogo rozvitku Slidi yaponskoyi narodnosti prostezhuyutsya z III stolittya n e koli bilshist plemen Yaponiyi pidkorilasya klanovi Yamato hocha deyaki kitajski dzherela mistyat bilsh ranni zgadki yaponciv Priblizno v VI st n e ale mozhlivo i ranishe vidbuvayetsya aktivne vprovadzhennya kitajskoyi kulturi v rezultati diplomatichnih vidnosin yaponskih praviteliv Yamato Kitayu ta davnokorejskoyi derzhavi Pekche sho buv vazhlivim centrom eksportu kontinentalnoyi kitajskoyi kulturi v Yaponiyu Razom z prihodom derzhavnogo ustroyu remesel kulturi i mistectva buddizmu v Yaponiyi z yavlyayetsya pisemnist Kodziki ta Nihon Soki pershi veliki yaponski literaturni tvori U cej period v yaponskij movi z yavilisya chislenni kitajski slova i donini 40 slovnikovogo zapasu stanovlyat kitajski zapozichennya Vprovadzhennya kitajskoyi pisemnosti stvorilo odnak deyaki problemi pov yazani z rizniceyu v nagolosi vikoristannyam toniv morfologiyi i sintaksisi dvoh mov Z VII st kitajski iyeroglifi vikoristovuyutsya z urahuvannyam formatu yaponskoyi movi yaponskoyi morfologiyi ta sintaksisu Spochatku isnuvala Manjogana vidibrani kitajski iyeroglifi yaki vikonuyut funkciyu skladovoyi azbuki Pri sprobah stvoriti yaponsku abetku analogu alfavitu yevropejskih krayin buli stvoreni katakana ta hiragana yaponski skladovi abetki Buddijskij monah na osnovi kitajskih iyeroglifiv rozroblyaye prototip suchasnoyi katakani a v VIII st dama z kiotskogo dvoryanskogo rodu Hejan stvoryuye drugu skladovu azbuku hiraganu dlya zapisu poem novel i shodennikiv Pro te kim konkretno buli rozrobleni ci dvi abetki zbereglosya malo dostovirnih danih deyaki istoriki pripisuyut vinahid kani Kukayu Obidvi skladovi abetki u vidozminenomu viglyadi isnuyut v suchasnij yaponskij movi Do momentu napisannya eposu Hejke monogatari v XII stolitti na osnovi katakani hiragani i iyeroglifiv formuyetsya yaponska pisemnist Usna yaponska mova dilitsya na taki periodi starodavnij do VIII st n e vklyuchno piznij drevnij abo klasichna yaponska mova IX XI st serednij XIII XVI st i suchasnij z XVII stolittya do nashih dniv Poslidovni zmini stosuyutsya perevazhno fonetiki z vosmi pochatkovih golosnih u suchasnij yaponskij movi zalishilosya tilki p yat peretvorennya torknulisya takozh morfologiyi i leksiki Sintaksichni osoblivosti movi majzhe ne zaznali zmin Z davnini v Yaponiyi isnuvala velika kilkist dialektiv V VI st golovnim dialektom buv Hejan Ke Kioto V XII stolitti osnovnim dialektom stav dialekt Kamakuri poblizu suchasnogo Tokio Z togo chasu tokijskij dialekt osnovnij dialekt yaponskoyi movi Azh do XX stolittya providnoyu literaturnoyu formoyu yaponskoyi movi yaksho ne vvazhati kambuna sho vijshla z uzhitku v seredini XIX stolittya kitajske pismo yaponskij izvod klasichnogo kitajskogo venyan z kitajskim poryadkom sliv i znachkami sho dozvolyayut chitati tekst yaponskoyu bula bungo pismova mova sho oriyentuvalas na gramatichni normi klasichnoyi yaponskoyi movi epohi Hejan ale uvibrala bagato fonetichnih ta leksichnih zmini nastupnih stolit V epohu Sengoku v XVI stolitti portugalci ta inshi yevropejci priyizhdzhayut do Yaponiyi prinosyat tehnologiyi religiyu v yaponskij movi z yavlyayutsya portugalski zapozichennya Trohi piznishe velikij politichnij diyach Tojotomi Hidejosi priviz z Koreyi drukarskij pres iz ruhomimi literami U period Tokugava rozvivayetsya knigodrukuvannya zrostaye gramotnist naselennya postupovo virivnyuyutsya vidminnosti mizh dialektami Z prihodom do vladi Tokugavi Ieyasu v 1603 roci Yaponiya staye zakritoyu krayinoyu vlada zaboronyaye hristiyanstvo i kontakt z inozemcyami vinyatok stanovili lishe gollandski kupci v Nagasaki Yaponskij pereklad yevropejskogo anatomichnogo traktatu 1774 r Pislya Restavraciyi Mejdzi Yaponiya vidkrivaye kontakti dlya krayin Yevropi ta SShA po vsij krayini vidbuvayetsya vprovadzhennya yevropejskih tehnologij U movi tim chasom z yavlyayutsya zapozichennya z anglijskoyi nimeckoyi ta inshih yevropejskih mov yih vimovi adaptuyut pid yaponsku fonologiyu V period Mejdzi burhlivo rozvivayetsya literatura usuvayutsya nevidpovidnosti usnoyi i pismovoyi mov ruh za rozmovnu movu kogo prizvodit do togo sho do 1910 h rokiv staropisemna mova bungo vihodit z uzhitku za vinyatkom oficijnih dokumentiv de vona protrimalasya do 1945 r Z chasom Yaponiya zahoplyuye Koreyu a v hodi Drugoyi svitovoyi vijni chastinu Kitayu Filippini i znachnu teritoriyu v Pivdenno Shidnoyi Aziyi Na cih teritoriyah nasadzhuyetsya yaponska mova U starshomu pokolinni znachna chastina naselennya zahoplenih krayin zberegla znannya yaponskoyi movi i v movah cih krayin zberigayutsya yaponski zapozichennya Pislya porazki v Drugij svitovij vijni Yaponiyu okupuvali vijskovi sili antigitlerivskoyi koaliciyi Voni zaproponuvali sproshennya yaponskoyi pisemnosti yaku voni vvazhali gromizdkoyu i pereklad yaponskoyi movi na latinicyu Cogo ne stalosya odnak Ministerstvom osviti Yaponiyi v 1946 roci bulo provedeno pereglyad iyeroglifiv v rezultati buv skladenij spisok z 1850 normativnih iyeroglifiv Z tih pir uryad zdijsnyuye suvorij centralizovanij kontrol nad movoyu ta yiyi vikladannyam Ostannim chasom bagato v chomu zavdyaki vplivu anglijskoyi movi ta zahidnoyi kulturi z yavivsya rozriv mizh starshim i molodshim pokolinnyami Nove pokolinnya yaponciv nadaye perevagu nejtralnij neformalnij movi malo vzhivaye vvichlivu i tradicijnu yaponsku movu Zavdyaki zasobam masovoyi informaciyi postupovo zmenshuyetsya riznicya mizh dialektami hocha zavdyaki regionalnij samosvidomosti dialekti zberigayutsya i v XXI stolitti a takozh pidzhivlyuyut regionalnij sleng FonetikaDokladnishe Fonetika yaponskoyi movi Polozhennya 5 osnovnih golosnih zvukiv pri artikulyaciyi Shematichne zobrazhennya rotovoyi porozhnini lyudini obernenoyi vlivo Chim livishe rozmishenij zvuk tim silnishe yazik vistupaye vpered a chim vishe polozhennya zvuk zajmaye tim rot staye vuzhchim Pid chas vimovi zvuku o gubi okruglyayutsya V yaponskij movi slova skladayutsya zi skladiv i mor Skladi ye fonetichnimi odinicyami a mori fonologichnimi Napriklad slovo ippon 一本 いっぽん podilyayetsya na 2 skladi ip poɴ ta 4 mori i p po n い っ ぽ ん U yaponskij movi ye 5 golosnih fonem a i u e o ta kilkanadcyat prigolosnih fonem kilkist yakih riznitsya zalezhno vid klasifikaciyi Golosni a a ɑ a ɑ a vidpovidaye ukrayinskomu nenagoloshenomu a ɑ i i i vidpovidaye ukrayinskomu nenagoloshenomu i i U spoluchennyah golosnih diftongah ai ui oi pislya golosnih vimovlyayetsya yak neskladotvorchij i ukrayinske j glushitsya redukuyetsya mizh gluhimi k s t h p ta v kinci slova i u u ɯ u ɯ u blizkij do ukrayinskogo nenagoloshenogo u u glushitsya redukuyetsya mizh k s t h p ta v kinci slova u e e promizhne mizh ɛ i e e ɛ vidpovidaye ukrayinskomu nenagoloshenomu e ɛ o o promizhne mizh o i ɔ o o vidpovidaye ukrayinskomu nenagoloshenomu o ɔ Dlya poznachennya dovgoti golosnih yaka v yaponskij movi vikonuye funkciyu rozriznennya leksichnogo znachennya slova vikoristovuyut simvol R abo ː v ukrayinskij movi dovgi golosni vidsutni Prigolosni k k vidpovidaye ukrayinskomu k pered i j kʲ k g g vidpovidaye ukrayinskomu g pered i j gʲ g mizh golosnimi ɣ ɣ sho priblizno vidpovidaye ukrayinskomu g u movi litnih lyudej u seredini sliv ta v sluzhbovih slovah ŋ s s zridka 8 vidpovidaye ukrayinskomu s pered i j peretvoryuyetsya na shiplyachij ɕ sh 3 1 ʃ abo s ɕ abo ʃ vidpovidaye ukrayinskomu napivpom yakshenomu sh inkoli rozglyadayetsya yak alofon fonemi s pered i j z d z vidpovidaye ukrayinskomu dz mizh golosnimi z ukrayinske z abo dz pered i j peretvoryuyetsya na shiplyachi d ʑ ʑ ǰ d ʑ abo d ʒ vidpovidaye ukrayinskomu napivpom yakshenomu dzh mizh golosnimi ʑ napivpom yakshene zh inkoli rozglyadayetsya yak alofon fonemi z pered i j t t vidpovidaye ukrayinskomu t pered i j peretvoryuyetsya na shiplyachij t ɕ ch pered u na t s c 6 1 c t ɕ abo t ʃ vidpovidaye ukrayinskomu napivpom yakshenomu ch inkoli rozglyadayetsya yak alofon fonemi t abo c pered i j 6 2 c abo ts t s vidpovidaye ukrayinskomu c inkoli rozglyadayetsya yak alofon fonemi t pered u d d vidpovidaye ukrayinskomu d pered i j peretvoryuyetsya na shiplyachi d ʑ ʑ dzh pered u na d z dz yak z n n vidpovidaye ukrayinskomu n pered i j ɲ abo nʲ n h h inkoli yak h abo x vidpovidaye ukrayinskomu h zridka za poganoyi dikciyi mizh golosnimi ɦ g pered i j peretvoryuyetsya na c h sho inkoli vimovlyayetsya yak hʲ abo hʲ pered u peretvoryuyetsya na ɸ f 9 1 f abo ɸ ɸ chasto f inkoli yak hw vidpovidaye ukrayinskomu f inkoli rozglyadayetsya yak alofon fonemi h pered u b b vidpovidaye ukrayinskomu b mizh golosnimi b pered i j bʲ b p p vidpovidaye ukrayinskomu p pered i j pʲ p m m vidpovidaye ukrayinskomu m pered i j mʲ m r ɾ ɽ ɹ vidpovidaye ukrayinskomu r promizhne mizh ukrayinskimi r i l blizhche do pershogo na pochatku slova abo pislya ɴ d abo ɖ d z nablizhennyam do ɹ pered i j rʲ r j j vidpovidaye ukrayinskomu j pom yakshuye poperednij prigolosnij peretvoryuyuchis na ʲ w w ɰ w vidpovidaye ukrayinskomu neskladotvorchomu v u u kirilichnij transkripciyi y ɴ ɴ ukrayinske n u kinci slova m ukrayinske m pered m b p ŋ pered j g n ukrayinske n pered inshimi prigolosnimi v seredini slova pered golosnim Q abo ː poznachennya dovgoti podvoyennya prigolosnogo Tablicya Fonotaktichna tablicya sho pokazuye spoluchennya prigolosnih i golosnih yaki dopustimi v yaponskij movi Chornim kolorom poznacheno zvukospoluchennya tipovi dlya pitomo yaponskoyi leksiki chervonim kolorom pokazani netipovi zvuki sho vzhivayutsya perevazhno u novitnih slovah inshomovnogo pohodzhennya a i ʲi ɯ e o ʲa ʲu ʲo あ a a い i i う u u え e e お e o k k か ka ka き ki k i く ku ku け ke ke こ ko ko きゃ kya k a きゅ kyu k u きょ kyo k o g g が ga ga ぎ gi g i ぐ gu gu げ ge ge ご go go ぎゃ gya g a ぎゅ gyu g u ぎょ gyo g o s s さ sa sa スィ si s i す su su せ se se そ so so dz dz ざ za dza za ズィ zi dz i z i ず zu dzu zu ぜ ze dze ze ぞ zo dzo zo ズャ zya dz a z a ズュ zyu dz u z u ɕ sh しゃ sha sh a し shi sh i しゅ shu sh u シェ she sh e しょ sho sh o dʑ dzh じゃ ja dzh a zh a じ ji dzh i zh i じゅ ju dzh u zh u ジェ je dzh e zh e じょ jo dzh o zh o t t た ta ta ティ ti t i トゥ tu tu て te te と to to テャ tya t a テュ tyu t u d d だ da da ディ di d i ドゥ du du で de de ど do do デャ dya d a デュ dyu d u tɕ ch ちゃ cha ch a ち chi ch i ちゅ chu ch u チェ che ch e ちょ cho ch o t s c ツァ tsa ca ツィ tsi c i つ tsu cu ツェ tse ce ツォ tso co ツャ tsya c a ツュ tsyu c u n n な na na に ni n i ぬ nu nu ね ne ne の no no にゃ nya n a にゅ nyu n u にょ nyo n o h h は ha ha へ he he ほ ho ho c h ひゃ hya h a ひ hi h i ひゅ hyu h u ヒェ hye h e ひょ hyo h o ɸ f ファ fa fa フィ fi f i ふ fu fu フェ fe fe フォ fo fo フャ fya f a フョ fyo f o p p ぱ pa pa ぴ pi p i ぷ pu pu ぺ pe pe ぽ po po ぴゃ pya p a ぴゅ pyu p u ぴょ pyo p o b b ば ba ba び bi b i ぶ bu bu べ be be ぼ bo bo びゃ bya b a びゅ byu b u びょ byo b o m m ま ma ma み mi m i む mu mu め me me も mo mo みゃ mya m a みゅ myu m u みょ myo m o j j や ya ja イィ yi j i ゆ yu ju イェ ye j e よ yo jo ɺ r ら ra ra り ri r i る ru ru れ re re ろ ro ro りゃ rya r a りゅ ryu r u りょ ryo r o ɰᵝ わ wa ya ゐ wi i ゑ we e を wo o ɴ んn m n m t っ dovgij prigolosnij ː ー dovgij golosnij Pismo grafika ta orfografiyaDokladnishe Yaponska pisemnist Harakter pisemnosti Osoblivosti pisemnoyi movi Pisemna mova ye odnim z riznovidiv movi yakij spivisnuye z usnoyu movoyu Vvazhayetsya sho spochatku vinikaye usna mova a na yiyi osnovi formuyetsya pisemna U yaponskij lingvistici i istoriyi yaponskoyi movi sklalasya tradiciya za yakoyu pisemna mova dominuvala nad usnoyu tobto zhivoyu movoyu Ciyeyi tradiciyi pritrimuvalisya vid vprovadzhennya u krayini iyeroglifichnoyi pisemnosti do porazki u Drugij svitovij vijni Sogodni zavdyaki poshirennyu zasobiv masovoyi informaciyi zokrema radio j telebachennya rozmovna yaponska mova posila rivnij status z pisemnoyu Osoblivosti pisemnoyi yaponskoyi movi stosovno usnoyi ye taki Znaki pisma vidigrayut rol poserednika mizh movcem i adresatom Mizh movcem i adresatom isnuye chasova j prostorova prirva Virazi vvichlivosti ne obov yazkovi Akcenti ta intonaciyi ne peredayutsya a zamist dialektiv vikoristovuyetsya unormovana zagalnoprijnyata mova Prochitannya znakiv pisma ne zavzhdi ustalene prisutnye vikoristannya riznih simvoliv i dodatkovih poznachok Perevagami pismovoyi yaponskoyi movi nad usnoyu ye zberigannya poslan i visloviv dlya piznishih epoh na vidminu vid usnoyi movi peredacha poslan i viraziv do viddalenih misc vikoristannya nad dialektnoyi unormovanoyi zagalnoprijnyatoyi movi vidobrazhennya skladnih za zmistom i suttyu yavish rechej i idej shlyahom znakiv pisma i grafikiv legkist masovogo vidtvorennya poslan i viraziv zavdyaki drukarstvu Nedolikami pismovoyi yaponskoyi movi vidnosno usnoyi ye potreba bagatorichnogo navchannya dlya opanuvannya usiyeyi sistemi znakiv pisma nemozhlivist peredavati tonkoshi voli pochuttiv i nastroyu Yak pravilo pisemna mova zaznaye menshe transformacij nizh usna mova vprodovzh svogo istorichnogo rozvitku Osoblivo u Yaponiyi de isnuvav kult pisemnosti pisemna mova zaznavala malo zmin cherez konservativnist kulturnoyi eliti Vidpovidno yaponska pisemna mova bula duzhe blizkoyu do rozmovnoyi movi chasiv Asuka i Nara odnak vidstavala vid usnoyi movi piznishih epoh Taku prirvu mizh pisemnoyu i rozmovnoyu movoyu bulo podolano u XIX stolitti Suchasna pisemna mova vidnosno dobre vidobrazhaye rozmovnu Klasifikaciya pisemnosti Yaponska pisemnist skladayetsya zi znakiv ideografichnogo i Do pershoyi grupi vidnosyat iyeroglifi yaki priv yazani do peredachi zmistu ponyattya a do drugoyi romadzi i abetki kana hiragana i katakana yaki priv yazani do peredachi zvuku chi zvukiv U svoyu chergu fonetichne pismo podilyayetsya na skladove i Do pershogo vidnosyat abetki hiragana i katakana a do drugoyi latinicyu romadzi U suchasnij Yaponiyi na pismi vikoristovuyut perevazhno tri vidi znakiv iyeroglifi i abetki kana hiragana i katakana Ridshe vzhivayut romadzi ta inshi znaki pisma Iyeroglifi potrapili do Yaponiyi z Kitayu Zgodom na yihnij osnovi buli rozrobleni hiragana i katakana Vvazhayetsya sho do poyavi na ostrovah iyeroglifiki yaponci ne mali svoyeyi sistemi pisma Isnuye gipoteza za yakoyu pered zaluchennyam iyeroglifiv z Kitayu v Yaponiyi isnuvala svoya originalna pisemnist eri bogiv abo dzindaj modzi 神代文字 Odnak pershi zgadki pro neyi datuyutsya piznim serednovichchyam sho zmushuye bilshist lingvistiv svitu i Yaponiyi sumnivatisya u yiyi dostovirnosti Yaponska pisemnist Iyeroglifi 漢字 Abetka 仮名 Hiragana 平仮名 Katakana 片仮名 Manjogana 万葉仮名 Hentajgana 変体仮名 Dzindaj modzi Vikoristannya Furigana 振り仮名 Okurigana 送り仮名 Latinicya Ukrayinska kirilicya Yaponska pisemnist poslugovuyetsya iyeroglifami zapozichenimi z Kitayu kandzi dvoma silabichnimi abetkami kana sho buli stvoreni v Yaponiyi katakana i hiragana a takozh piznishimi zapozichennyami latinskoyu abetkoyu j arabskimi ciframi Kozhnij z cih vidiv pisma maye svoyu sferu zastosuvannya u suchasnij pisemnosti Viklyuchennya yakogos iz zaznachenih vishe vidiv pisma abo zamina odnogo inshim u netradicijnij sposib peretvoryuye tekst na vazhko zrozumilij potik informaciyi V yaponskij literaturi i zasobah masovoyi informaciyi zazvichaj vikoristovuyetsya zmishanij stil napisannya iyeroglifami i kanoyu Majzhe vsi slova z pevnim leksichnim zmistom pishutsya iyeroglifami a dopomizhni slova kanoyu Imenniki zajmenniki j chislivniki zapisuyutsya iyeroglifami Stosovno vidminyuvanih chastin movi tobto prikmetnikiv i diyesliv to yih leksichnij zmist peredayetsya iyeroglifami a zminyuvana chastina abo zakinchennya silabichnoyu abetkoyu Z takogo spoluchennya iyeroglifiv i kani vihodit tak zvanij zmishanij tekst z iyeroglifiv i abetki 漢字かな混じり文 kandzi kana madziribun Vin ye normoyu suchasnogo yaponskogo pisma v yakomu osnovne misce nalezhit bezsumnivno iyeroglifam Hiragana vikoristovuyetsya v osnovnomu dlya zapisu sufiksiv i zakinchen sliv Neyu takozh vidayetsya literatura dlya ditej doshkilnyat Hiragana chasto zastosovuyetsya z metoyu polegshiti prochitannya sliv tim hto ne znaye iyeroglifiv Zokrema nazvi stancij yaki mistyat ridkisni spoluchennya iyeroglifiv chasto zapisuyut ciyeyi abetkoyu Katakana vzhivayetsya perevazhno dlya zapisu inozemnih imen i vzagali inozemnih zapozichen krim zapozichen iz kitajskoyi i chastkovo korejskoyi mov Krim cogo katakana mozhe vikoristovuvatisya u tomu vipadku koli tradicijne iyeroglifichne napisannya zaminyuyetsya kanoyu u nazvah roslin i tvarin Vona takozh zastosovuyetsya zamist hiragani zadlya vidilennya tiyeyi chi inshoyi chastini tekstu na zrazok kursivu abo akcentuvannya na tomu chi inshomu termini Katakana vikoristovuyetsya j u teksti telegram u mezhah Yaponiyi odnak adresa zavzhdi zapisuyetsya iyeroglifami Latinska abetka romadzi zastosovuyetsya u mizhnarodnih telegramah yaponskoyu movoyu a inodi v elektronnij poshti U Yaponiyi isnuye ruh za vidmovu vid tradicijnoyi pisemnosti i povnij perehid na latinskij shrift Isnuye nevelika kilkist knig gazet i zhurnaliv yaki vihodyat lishe na romadzi Napryamok pisma Tradicijno yaponci vikoristovuvali kitajskij sposib napisannya iyeroglifi simvoli pisalisya zgori donizu a stovpchiki ryadki rozmishuvalisya sprava nalivo Cej sposib dosi shiroko vikoristovuyetsya u hudozhnij literaturi ta gazetah Odnak u naukovij literaturi najchastishe zastosovuyetsya yevropejskij sposib pisma zliva napravo zverhu vniz Ce pov yazane z tim sho v naukovih tekstah duzhe chasto dovoditsya vstavlyati inshomovni slova j frazi a takozh matematichni himichni ta inshi formuli Oficijno gorizontalne pismo yevropejskogo zrazka zliva napravo bulo prijnyate lishe u 1959 roci Do cogo bilshist tekstiv nabiralisya sprava nalivo Prote navit zaraz mozhna zustriti gorizontalne pismo znaki yakogo rozmisheni sprava nalivo Take napisannya ye pidvidom vertikalnogo tradicijnogo pisma u yakomu kozhnij stovpchik ryadok skladayetsya vsogo z odnogo znaka Priklad vertikalnogo pisma Priklad gorizontalnogo pismaLeksikologiyaDokladnishe Leksika yaponskoyi movi V novitnij yaponskij movi vikoristovuyetsya leksika troh tipiv korinna yaponska 和語 zapozichena kitajska 漢語 i zapozichena inshomovnogo pohodzhennya 外来語 Korinna yaponska leksika stanovit menshe polovini usogo slovnikovogo zapasu movi ale v povsyakdennomu movlenni vona ye osnovnoyu Yaponski slova zaznali chislennih transformacij golovnoyu z yakih bulo peretvorennya odno abo dvoskladovih sliv na bagatoskladovi Na vidminu vid suchasnoyi movi stari yaponski slova ne pochinalisya z dzvinkih zvukiv Jmovirno odzvinchennya korinnoyi leksiki vidbulosya pid vplivom kitajskoyi movi V yaponskij movi takozh isnuyut slova utvoreni shlyahom zmishuvannya korinnoyi i zapozichenoyi leksiki Bilshist takih sliv ye imennikami zajmennikami abo prikmetnikami Zridka zustrichayutsya diyeslova utvoreni dodavannyam diyeslivnogo zakinchennya ru る abo slova suru する robiti do zapozichenogo slova Napriklad daburu ダブる podvoyuvati vid anglijskogo double ダブル Na protivagu comu v yaponskij movi vidsutni zapozicheni slova dlya sluzhbovih chastok i sufiksiv sho vkazuye na nezminnist sistemi yaponskoyi gramatiki SintaksisDokladnishe Gramatika yaponskoyi movi Budova rechennya Rechennya v yaponskij movi nalezhat do tipu PDD pidmet dodatok prisudok Napriklad rechennya ya chitayu knigu matime takij viglyad 私は本を読む vatashi va hon o jomu Pidmet ya chastka dodatok knigu chastka prisudok chitayu Prisudkom mozhut vistupati yak diyeslova tak i prikmetniki Napriklad 私は が 社長だ vatashi va ga shyacho da ya direktor pidpriyemstva 私は が 行く vatashi va ga iku ya jdu 私は が うれしい vatashi va ga ureshi ya radij Dlya yaponskogo rechennya takozh pritamanna konstrukciya tema grupa prisudka Temu 題目 題目語 abo yadro vislovlyuvannya chasto plutayut z pidmetom 主語 prote v yaponskij movi ce rizni ponyattya Pidmet vidilyayetsya chastkoyu sufiksom が ga i poznachaye predmet oznaka yakogo virazhayetsya prisudkom a tema vidilyayetsya chastkoyu sufiksom は i poznachaye te pro sho bude vestisya rozmova te zaradi chogo buduyetsya i funkcionuye rechennya Tema mozhe vistupati v roli pidmeta i dodatka V oboh vipadkah voni oformlyuyutsya chastkoyu sufiksom は Napriklad 象は 大きい dzo va o ki slon velikij 象は おりに入れた dzo va ori ni ireta slona posadili v klitku 象は えさをやった dzo va esa o yatta dala slonu yizhu 象は 鼻が長い dzo va hana ga nagaj u slona hobot dovgij V usih prikladah slovo slon dzo ye temoyu V prikladi 1 tema vistupaye v roli pidmeta tomu は mozhna zaminiti na が ga Prote v inshih troh rechennyah tema vistupaye v roli dodatka v prikladi 2 chastku は mozhna zaminiti na chastku znahidnogo vidminku を o v prikladi 3 na chastku davalnogo vidminku に ni a v prikladi 4 na sufiks の no sho peretvorit imennik slon u prikmetnik slonovij U vsih prikladah tema は poznachaye ne yakijs vidminok a lishe te sho movec govorit pro slona DialektiZavdyaki geografichnim osoblivostyam Yaponiyi bezlich izolovanih ostroviv visoki girski perevali isnuye z desyatok dialektiv yaponskoyi movi Voni riznyatsya slovnikovim zapasom morfologiyeyu uzhivannyam sluzhbovih chastok a v deyakih vipadkah vimovoyu Sered rozpovsyudzhenih mozhna vidiliti taki yak dialekt Kyusyu 九州弁 kyusyu ben dialekt Hirosimi 広島弁 hirosima ben dialekt Kansaj 関西弁 kansaj ben dialekt Tohoku 東北弁 tohoku ben i dialekt Kanto 関東弁 kanto ben tokijskij dialekt Chasto movci viddalenih dialektiv ne rozumiyut odin odnogo Najbilshi movni rozhodzhennya mayut misce mizh pivdennimi ostrovi Ryukyu prefektura Kagosima i pivnichnimi rajonami Yaponiyi Hokkajdo prefektura Aomori Osnovni dialekti podilyayutsya na zahidnu j shidnu grupi Na osnovi tokijskogo dialektu bula sformovana zagalna mova 共通語 kocugo Z 1886 roku vona stala vikladatisya v navchalnih zakladah yak literaturna yaponska Sogodni dialekti yaponskoyi movi postupovo vimirayut zavdyaki urbanizaciyi stadartizaciyi osviti ta aktivnomu vikoristannyu literaturnoyi movi u ZMI SlovnikiVelikij slovnik yaponskoyi movi Sogakukan Kodziyen Ivanami Soten Velikij kitajsko yaponskij slovnik Div takozhHiragana Katakana Iyeroglifi Yaponiya Yaponska literatura Vikipediya MFA dlya yaponskoyi movi Dodatok Yaponskij spisok Svodesha Yaponskij fond Kirilizaciya yaponskoyi moviPrimitkiKomentariDetalnishe divitsya Poshirennya V Yaponiyi vidsutnij zakon pro derzhavnu movu Yaponskoyu kokugo 国語 Dlya porivnyannya ukrayinska mova zajmaye 26 misce Pereglyanuto 3 veresnya 2008 Yaponski slova raku 楽 veselist rappa 喇叭 truba ringo 林檎 yabluko ne ye slovami yaponskogo pohodzhennya Yaponski slova daku 抱く obnimati dore どれ yakij z ba 場 misce abo bara 薔薇 troyanda ye piznimi modifikaciyami Yaponski slova sho sogodni vimovlyayutsya yak ao 青 sinyava abo kayi 貝 mushlya v davninu vimovlyalisya yak avo awo ta kapi kapi kaɸi Divitsya detalnishe Pohodzhennya ta Fonetika Divitsya detalnishe Gramatika Divitsya detalnishe Leksika Yaponskoyu kejgo 敬語 Divitsya detalnishe Kategoriyi vvichlivosti Yaponskoyu yamanote kotoba 山の手言葉 Divitsya detalnishe Dialekti Zazvichaj v yaponomovnih tekstah vikoristovuyetsya ne bilshe yak 3 sistemi pisma Napriklad pershoyi osobi odnini vikoristovuyutsya zajmenniki riznih vidtinkiv vatakusi わたくし vatasi わたし boku ぼく ore おれ soregasi それがし dzibun じぶん ta bagato inshih Divitsya detalnishe Pisemnist ta Leksika Divitsya detalnishe Pisemnist ta Fonetika Rezultati doslidzhennya Hondo 1996 z opituvannya yaponskoyi diaspori v Braziliyi pokazali sho sered osib yaponskogo pohodzhennya yaki narodilisya do 1950 roku yaponskoyu vilno volodiyut 20 6 a sered narodzhenih pislya 1950 roku lishe 8 3 Vinoski Yaponska Movi svitu Pereglyanuto 3 veresnya 2008 1 14 lyutogo 2008 u Wayback Machine angl Rada viddilu derzhavnoyi movi pri Agenciyi v spravah kulturi zaznachenogo Ministerstva Transkripciya za MFA nʲiɦoŋŋo nʲippoŋŋo Encyclopedia Britannica angl Arhiv originalu za 31 sichnya 2020 Procitovano 16 sichnya 2020 Heinrich Patrick 1 travnya 2004 Language Planning and Language Ideology in the Ryukyu Islands Language Policy angl T 3 2 s 153 179 doi 10 1023 B LPOL 0000036192 53709 fc ISSN 1573 1863 Procitovano 6 zhovtnya 2023 How to Learn Japanese 11 Simple Steps for Beginners preply com 6 lyutogo 2019 Procitovano 16 sichnya 2020 Zakon Yaponiyi 59 vid 16 kvitnya 1947 roku pro sudi 2 12 sichnya 2017 u Wayback Machine Zakon Yaponiyi 91 vid 29 lipnya 2005 roku pro spriyannya kulturi pisemnosti ta druku 3 10 kvitnya 2008 u Wayback Machine 見坊 豪紀 1964 アメリカの邦字新聞を読む 言語生活 157 井上 史雄 1971 ハワイ日系人の日本語と英語 言語生活 236 本堂 寛 1996 ブラジル日系人の日本語についての意識と実態 ハワイ調査との対比から 日本語研究諸領域の視点 上 真田 信治 2002 ポナペ語における日本語からの借用語の位相 ミクロネシアでの現地調査から 国語論究 9 25 Zgidno z Sanadoyu 2002 osoblivogo poshirennya yaponska maye v Mikroneziyi de suchasne pokolinnya inkoli spilkuyetsya z batkami yaponskoyu a miscevi movi zapozichili chimalo yaponskih sliv 青柳 森 1986 台湾山地紀行 東京消防 1986 10 4 15 lipnya 2012 u Wayback Machine 矢崎幸生 2001 現代先端法学の展開 信山社 10 11 Dani Yaponskogo Fondu 5 30 kvitnya 2008 u Wayback Machine 2003 yap Dani Agenciyi v spravah kulturi pri Ministerstvi osviti ta kulturi Yaponiyi 6 29 grudnya 2008 u Wayback Machine 2004 yap 亀井 孝 他 編 1963 日本語の歴史1 民族のことばの誕生 平凡社 大野 晋 柴田 武 編 1978 岩波講座 日本語 第12巻 日本語の系統と歴史 岩波書店 藤岡 勝二 1908 日本語の位置 國學院雑誌 14 有坂 秀世 1931 国語にあらはれる一種の母音交替について 音声の研究 第4輯 1957年 国語音韻史の研究 増補新版 三省堂 北村 甫 編 1981 講座言語 第6巻 世界の言語 大修館書店 121 泉井 久之助 1952 日本語と南島諸語 民族学研究 17 2 1975年の マライ ポリネシア諸語 比較と系統 弘文堂 大野 晋 1987 日本語以前 岩波新書 大野 晋 2000 日本語の形成 岩波書店 家本 太郎 児玉 望 山下 博司 長田 俊樹 1996 日本語 タミル語同系説 を検証する 大野晋 日本語の起源 新版 をめぐって 日本研究 国際文化研究センター紀要 13 大野 晋 1996 タミル語 日本語同系説に対する批判 を検証する 日本研究 15 山下 博司 1998 大野晋氏のご批判に答えて 日本語 タミル語同系説 の手法を考える 日本研究 17 服部 四郎 1959 日本語の系統 岩波書店 1999年に岩波文庫 新村 出 1916 国語及び朝鮮語の数詞に就いて 芸文 7 2 4 1971年の 新村出全集 第1巻 筑摩書房 服部 四郎 1950 Phoneme Phone and Compound Phone 言語研究 16 1960 言語学の方法 岩波書店 Pereklad odin Kovalenko O O Sistema yaponsko ukrayinskoyi praktichnoyi transkripciyi Fonetichnij analiz 22 serpnya 2017 u Wayback Machine Zbirnik naukovih prac Nacionalnogo naukovo doslidnogo institutu ukrayinoznavstva ta vsesvitnoyi istoriyi K NNDIUVI 2012 T XXIX S 197 215 金田一 春彦 1950 五億 と 業苦 引き音節の提唱 国語と国文学 27 1 1967年 里親 と 砂糖屋 引き音節の提唱 国語音韻の研究 東京堂出版 Cukusima H Yaponska mova Leksika Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 三上 章 象は鼻が長い 日本文法入門 くろしお出版 1960 Dzherela ta literaturaSuchasna yaponska literaturna mova teoret kurs v 2 t Tamara Kostyantinivna Komarnicka Konstyantin Yurijovich Komisarov Kiyiv nac un t im T Shevchenka K VD Dmitra Burago 2012 ISBN 978 966 489 164 3 Yaponska mova 日本大百科全書 Enciklopediya Nipponika 第2版 東京 小学館 1994 1997 全26冊 yap yap Cukisima H Yaponske movoznavstvo Tokio Tokijskij universitet 1964 Dibrova A Odinec V Ukrayinsko nipponskij slovnik Za red Yasuda Saburo Harbin 1944 267 s naklad 1000 prim Bondarenko I Hino T Ukrayinsko yaponskij slovnik Za red V O Karpenka Kiyiv Alternativi 1997 240 s Bondarenko I Hino T Yaponsko ukrayinskij ukrayinsko yaponskij slovnik Navchalnij slovnik yaponskih iyeroglifiv Kiyiv Alternativi 1998 592 s Kandzi sinkoo 1 navch posib N S Kostevich O Yu Litinska Lviv Lvivska politehnika 2018 116 s Zagol obkl Yaponska iyeroglifika ISBN 966 941 258 4 Mihajlik G Karpenko V Ukrayinsko yaponskij tematichnij slovnik Kiyiv vidavnictvo Vadima Karpenka 2007 268 s Navchannya yaponskoyi movi u vishij shkoli integrativna sistema formuvannya i rozvitku akademichnoyi gramotnosti Monografiya O V Asadchih K Vidavnichij dim Dmitra Burago 2017 356 s ISBN 978 966 489 364 7 Onomatopeyichna sistema suchasnoyi yaponskoyi movi monografiya O I Kobelyanska K Vid dim D Burago 2017 276 s ISBN 617 7349 57 9 Osnovi metodiki navchannya usnogo yaponskogo monologichnogo movlennya na pochatkovomu rivni u vishij shkoli monografiya O V Asadchih V O Filonova Kiyiv Vid dim D Burago 2018 156 s ISBN 617 7349 62 3 Stilistika yaponskoyi movi A O Bukriyenko K Yu Komisarov K Vidavnichij dim Dmitra Burago 2015 320 s ISBN 978 617 7349 14 2 Ukrayinsko anglijsko yaponskij rozmovnik Medvediv Andrij za red S Shitandi ta M Fedorishina Druge vidannya dopovnene ta pereroblene Lviv Vidavnictvo Lvivskoyi politehniki 2012 292 s ISBN 978 617 607 162 4 Yaponska v temah pidruchnik O Zaburanna J Tojofuku Lviv VNTL Klasika 2006 172 s Ukr ta yap movami ISBN 966 8849 26 4 Yaponsko ukrayinskij pereklad praktichnij kurs T 1 A O Bukriyenko K Yu Komisarov K Vid dim D Burago 2016 244 s ISBN 966 489 363 0 Yaponsko ukrayinskij pereklad praktichnij kurs T 2 A O Bukriyenko K Yu Komisarov K Vid dim D Burago 2017 212 s ISBN 966 489 422 4 PosilannyaYaponska mova u sestrinskih VikiproyektahPortal Yaponiya Oznachennya u Vikislovniku Yaponska mova u Vikishovishi Vikipediya Vikipediya maye rozdil yaponskoyu movoyu メインページ Ukrayinsko yaponskij slovnik onlajn 17 kvitnya 2021 u Wayback Machine Pro pidtrimku azijskih shriftiv anglijskoyu 9 grudnya 2006 u Wayback Machine Yaponska mova Kana VPRAVA PDF Arhivovano 9 lyutogo 2012 u WebCite Yaponski slovarni uroki na Internet Poligloti 30 serpnya 2007 u Wayback Machine Shodo Yaponska kaligrafiya 14 chervnya 2008 u Wayback Machine Yaponska mova na sajti Ethnologue Japanese A language of Japan angl Yaponska mova na sajti Glottolog 3 0 Language Japanese 11 zhovtnya 2017 u Wayback Machine angl Yaponska mova na sajti WALS Online Language Japanese 7 veresnya 2017 u Wayback Machine angl