Украї́нські січові́ стрільці́ (УСС, усу́си), Український добровольчий легіон — українське національне військове формування в складі австро-угорської армії, сформоване з добровольців, які відгукнулися на заклик Головної Української Ради 6 серпня 1914 і стояли під проводом УБУ.
Українські січові стрільці | |
---|---|
Український добровольчий легіон | |
![]() Кокарда підрозділу | |
На службі | 1914—1918 |
Країни | Австро-Угорщина, ЗУНР |
Належність | Україна |
Тип | легіон |
Чисельність | 7 тис. осіб |
Штандарт | ![]() |
Марш | «Червона калина» |
Битви | Маківка, Лисоня та інші |
| |
![]() |
УСС були першими українськими частинами Австро-Угорщини, відібраними за національною ознакою, вплинули на створення військового словництва, термінології, фольклору, пісні й музики (оркестру УСС), для устійнення форми українського однострою (мазепинка).
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZoTHlWRU1DVkJNeVZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNU55VkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVObDhsUkRFbE9ERWxSREVsT1RZbFJERWxPRGNsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJERWxPVFpmSlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGhESlVReEpUZzJKVVF4SlRrMlh5VXlPRlZyY21GcGJtbGhibDlUYVdOb1gxSnBabXhsYldWdUpUSTVYMlpzWVdjdWFuQm5MelF3TUhCNExTVkVNQ1ZCTXlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTVOeVZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNU1U1Tmw4bFJERWxPREVsUkRFbE9UWWxSREVsT0RjbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREVsT1RaZkpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXhKVGcySlVReEpUazJYeVV5T0ZWcmNtRnBibWxoYmw5VGFXTm9YMUpwWm14bGJXVnVKVEk1WDJac1lXY3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUxTDFWcmNtRnBibWxoYmkxc1pXZHBiMjR0YzNSaFlpNXFjR2N2TkRBd2NIZ3RWV3R5WVdsdWFXRnVMV3hsWjJsdmJpMXpkR0ZpTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Передісторія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRqTHlWRU1DVkJNeVZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNU55VkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9URWxSREFsUWtVbFJEQWxRamtsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVRd0pVRXpKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUl3TGw4ek1WOGxSREFsUWpFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpVbFJEQWxRamNsUkRBbFFrUWxSREVsT0VaZk1Ua3hOVjhsUkRFbE9EQXVYeVZFTUNVNU1pVkVNU1U1TmlWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRReTVxY0djdk5EQXdjSGd0SlVRd0pVRXpKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF4SlRrM0pVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdYeVZFTUNVNU1TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNPU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFUTWxSREFsUWtZbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWpJbFJEQWxRakF1WHpNeFh5VkVNQ1ZDTVNWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNOeVZFTUNWQ1JDVkVNU1U0Umw4eE9URTFYeVZFTVNVNE1DNWZKVVF3SlRreUpVUXhKVGsySlVRd0pVSTBKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVReEpUaERMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WXk5allTOGxSREFsUVRnbFJERWxPRElsUkRFbE9ETWxSREVsT0RBbFJEQWxRa01sUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSXhKVVF4SlRnd0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSXpKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQk15VkVNQ1ZCTVNWRU1DVkJNUzVxY0djdk5EQXdjSGd0SlVRd0pVRTRKVVF4SlRneUpVUXhKVGd6SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKREpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZDTVNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRVE1sUkRBbFFURWxSREFsUVRFdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV5TDAxaGVtVndhVzVyWVM1cWNHY3ZNakF3Y0hndFRXRjZaWEJwYm10aExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDFOMFlXMXdYMjltWDFWcmNtRnBibVZmY3pFNU5qSXVhbkJuTHpJd01IQjRMVk4wWVcxd1gyOW1YMVZyY21GcGJtVmZjekU1TmpJdWFuQm4uanBn.jpg)
![]() | |
---|---|
![]() | Украї́нські січові́ стрільці́ (англ. Legion of Ukrainian Sich Riflemen), опубліковано 3 грудня 2012 року. |
Зібрані з ініціативи українських діячів Галичини 18 березня 1913 р. збори проголосили створення українського військового товариства «Січові стрільці». Головним отаманом «Січових стрільців» було обрано доктора Володимира Старосольського, його заступником — осавулом — Дмитра Катамая.
У перші місяці після зборів стрілецькі товариства швидко поширилися по усій Галичині. Найперше вони утворилися у Бориславі (керівники — Клим Гутковський, Левко Лепкий, Пилип Левицький), Сокалі (керівники — Осип Демчук, Осип Семенюк), Яворові (керівник — ), Ясениці Сільній (керівник — Григорій Коссак). Активно працювали у новостворених товариствах Михайло Волошин, Степан Рудницький, , Дмитро Вітовський. За короткий час було організовано стрілецькі чоти, сотні, курені, фахові офіцерські школи, близько 50 товариств «Січових стрільців».
Товариство «Січові стрільці» придбало 100 карабінів і проводило навчання в передмістях Львова. Генеральна старшина визначила пріоритетними такі статті витрат у січових осередках: придбання зброї (манліхерівський карабін з пристроєм до кімнатної стрільби та 2000 кімнатних набоїв), забезпечення інструкціями та підручниками з військової справи.
Керівництво стрілецькими товариствами в Галичині здійснював Кирило Трильовський через «Стрілецьку секцію» «Українського січового союзу», створену в квітні 1913 р. Приблизно в той же час утворено Стрілецькі товариства «Січі» та «Соколу», проте їхні військові відділи не об'єднались під спільним штабом й не виробили загальної концепції розвитку. Між ними пішли сварки та дрібні інтриги.
Американський історик Джон Армстронг, аналізуючи проблеми українського націоналізму, зазначав, що ідея українських національних військових формувань зародилася у галицьких «Січах», згодом розвинулася в «Січових стрільцях» і закріпилася у військових формуваннях середини XX ст[]. Однією із причин цього було те, що Росія хотіла знищити останнє, сильне гніздо українського національного руху в Галичині, що загрожувало її великодержавним, імперіалістичним планам і цілості російської імперії.
Київський орган російських націоналістів «Кієвлянін» писав в листопаді 1911 р.:
«Український рух є для Росії більш небезпечний, ніж усі інші національні рухи, взяті разом… Мазепинське питання б'є Росію в саму основу їі великодержавности. Мазепинський рух намагається зруйнувати національну, культурну, політичну єдність русского народу, намагається зруйнувати великодержавність Росії. От де наша найбільша небезпека. Мазепинський рух росте. Мазепинство з своєї галицької бази розлазиться по цілій південній Росії. В Галичині готується небезпечний антирусский осередок, полум'я якого може перекинутись по всій Малоросії…»
Свідченням великої ролі «Стрілецьких Січей» у військовопідготовчому вихованні західноукраїнської молоді та її залучення до стрілецької справи є факт наявності серед січових стрільців вихованців організації: Д. Вітовського, Романа Дашкевича, І. Чупрея, Михайла Галущинського, О. Демчука, О. Семенюка, Миколи Угрина-Безгрішного, Левка Лепкого, Олени Степанів, Ольги Басараб-Левицької, М. Бачинського, Ганни Дмитерко, П. Михайлишин.
У результаті переговорів між представниками міжпартійного комітету і «Січових стрільців» у травні 1913 р. було досягнуто згоди про приєднання львівського академічного стрілецького гуртка до стрільців В. Старосольського на умовах автономії. З цією метою заступником головного отамана — осавулом обрано Івана Чмолу.
Однак Академічний гурток не дотримувався умов договору і не визнав верховенства над собою «Стрілецької секції». Тому на пропозицію К. Трильовського «Повітова Січ» 25 січня 1914 р. подала на затвердження до галицького намісництва новий статут «Січових стрільців». Після його затвердження на теренах Східної Галичини постала ще одна українська військова організація — «Січові стрільці ІІ». Очолив це стрілецьке товариство, до якого, крім студентів, входили й міщани і селяни, Р. Дашкевич. Жіночу чоту в складі 33 січовичок очолила Олена Степанів.
«Січові стрільці ІІ» у передвоєнні місяці користувалися серед українського галицького населення більшою популярністю, ніж «Січові стрільці І». До їх складу лише у Львові ввійшло 277 членів поділених на 8 чот. Вони були краще організовані і вишколені через використання в своїх заняттях зброї, проведення військових курсів та організацію військових маневрів в околицях Львова.
Для підготовки січовиків було організовано постійні курси теоретичного і практичного військового вишколу, якими керували старшини запасу австрійської армії М. Волошин та С. Рудницький. Основні заняття проводилися з польової та бойової служби, стрільби, технічних основ зброї. При курсах діяла термінологічна комісія, до складу якої входили Осип Квас, Богдан Гнатевич, В. Кучабський. Зусиллями комісії до війни було випущено 10 підручників з теорії військової підготовки.
Зі зростанням міжнародного політичного напруження та загостренням протиріч між європейськими державами в лавах українського галицького молодіжного руху посилилася тенденція до об'єднавчих процесів у середовищі стрілецьких та інших військових товариств галицьких українців, а також до проведення спільних військових навчань та маневрів.
У березні 1914 р. «Січові стрільці І» та «Січові стрільці ІІ» знову розпочали спільну роботу. Наслідком цього об'єднання стало поширення стрілецької ідеї в Східній Галичині, утворення нових стрілецьких осередків, випуск О. Семенюком та О. Демчуком на основі австрійського підручника «Dienstreglement I».
Першими спільними заняттями стрілецьких галицьких товариств стали польові вправи, організовані «Повітовою Січею» у квітні 1914 р. з нагоди роковин 250-річчя смерті Івана Богуна. Січові стрілецькі товариства та стрілецькі сокільські гнізда демонстрували свої військові вміння, злагодженість у строєних та маршових вправах, практичні навички у володінні зброєю.
Найбільшим і наймасовішим оглядом стрілецьких сокільсько-січових та пластових сил стало Шевченківське свято, яке відбулося 28 червня 1914 р. у Львові. Вперше відкрито виступило близько 500 стрільців в одностроях і частково озброєних гвинтівками Верндаля, Манліхера, Кропачка. Своєрідний військовий марш-парад відкривали старшини українських стрільців, за ними — кінний відділ «Січових стрільців І», потім — чота «Січових стрільців І», дві чоти «Січових стрільців ІІ», дві чоти бориславців та одна чота з Яворова. Тоді ж і відбувся перший привселюдний виступ «Січових стрільців» з Борислава на чолі з К. Гутковським, які показали свій стройовий вишкіл на площі «Сокола-Батька».
Велике Шевченківське свято показало, що українське населення краю вже дозріло до переходу від декларативних заяв про самостійність та волю до реального втілення своїх замислів, а разом з тим засвідчило організаційну міць українського молодіжного руху Галичини, готовність західноукраїнської молоді до боротьби за незалежність своєї держави.
Таким чином, українські стрілецькі організації, які утворилися у передвоєнний період у Східній Галичині стали підтвердженням національних традицій та державотворчих устремлінь місцевого українського населення. Значна кількість українських юнаків та юначок вважали своїм безпосереднім обов'язком навчання військовій справі задля боротьби за незалежність свого народу.
Формування
Кадри УСС вийшли з українських парамілітарних організацій Галичини, що діяли перед I СВ (т-ва «Українські Січові Стрільці», створеного Кирилом Трильовським в березні 1913 у Львові при Українському Січовому Союзі, 1914 р. — вже 94 таких товариств у Галичині), а також «Січей», товариств «Сокіл» і Пласт.
На заклик Головної Української Ради відгукнулося 28 000 добровольців, але на збірку УСС у Стрию наприкінці серпня — на початку вересня 1914 зійшлося тільки 10 000, бо деякі повіти Галичини були вже захоплені російською армією. З них австрійська влада вибрала тільки 2 500 стрільців (на це вплинули й перешкоди з боку поляків), яких поділено на 10 сотень по 250 стрільців, що згодом вирушили на вистрій до Закарпаття. Січові стрільці дали клятву слугувати своєму народові. Під час клятви Австрійська Монархія вимагала, щоб дали клятву їй, але Січові стрільці виправили більшу частину тексту, тим самим підтверджуючи свою вірність українському народові.
Легалізація добровільного рекрутингу популяризувала формування, проте знівелювало його ідеологічний характер. Раніш до осередків відбирали лиш відповідно підготовлених, свідомо загартованих членів і перші товариства розвивали самостійну, національно-державницьку думку. Але з їх чисельним збільшенням до лав почав потрапляти найрізноманітніший елемент, і з часом й самі організатори, за невеликим винятком, самі не розуміли національно-політичного значення руху. Переважний загал думки більшості товариства не сягав далі австрофільськи-лояльних настроїв.
За знамено, до жовтня 1917-го, слугував прапор підрозділу «Січі» з Ясениці-Сільної із зображенням Богдана Хмельницького.
Карпатський фронт
По короткому вишколі на Закарпатті (Горонда, Страбичове) сотні УСС вислано на фронт у Карпати. Їх зведено в два польових курені (команданти: сотники Михайло Волошин і Григорій Коссак, отаман Степан Шухевич), з жовтня — в 3 самостійні групи. УСС підпорядковано командуванню корпусної групи генерала П. Гофмана; вони воювали в складі 129-ї і 130-ї бригад (їх командирами були українці: генерал С. Кобилянський і генерал Йосип-Михайло Вітошинський-Доброволя) і 55-ї піхотної дивізії генерала Фляйшмана.
Узимку 1914—1915 року сотні УСС у складі 130-ї бригади боронили карпатські переходи: їм припала тоді розвідча й охоронна служба. Зокрема брали участь у відбитті масованої атаки російських військ на горі Лисий що знаходиться між селами Воля і Звір. Про цей бій було опубліковано статтю-інтерв'ю в українській газеті «Свобода» № 57, 1915:
«За провідника взяли ми якогось газду; мав біля 30 літ. Ми не знали точного положення. Світла світити не вільно, мапу читати годі. З тим провідником вийшли ми о 3-й годині з Лужка і прийшли якраз добре на Лисий верх. Гора не поросла, на збочах поляни, дальше в діл смерековий ліс, село Звірна на полудневім сході, на північ Воля Кобилянська, і Воля Барилова. В тих двох селах були Москалі, що обсадили північну збіч Лисого верха. На полудне від тої гори було видно пасмо гір від сходу на захід… Поляг з наших Фірчук, поляг Чихут і Завалик. Крім них було ще кільканадцять ранених. Не було ран, аби не можна було вилічити, смерть не грозила жадному».
Першим командантом з ініціативи УБУ був отаман Теодор Рожанковський (6-18.08.1914), після нього поручник Михайло Галущинський (18.08.1914 — 21.01.1915). Одночасно з ним командиром легіону УСС короткочасно було призначено австрійського полковника кінноти чеха Моліка, який пізніше ще деякий час відповідав за вишкіл стрільців. У березні 1915 австрійська Начальна Команда підпорядкувала УСС командуванню корпусу генерала Гофмана, яке скасувало пост начальника команданта УСС та поділило легіон на два самостійні курені (команданти Григорій Коссак і сотник Сень Ґорук, згодом Василь Дідушок) і резервову сотню.
Перший курінь УСС очолив підстаршина Дмитро Вітовський. Видатними старшинами «усусів» були М. Баран, Г. Коссак, Я. Струхманчук, Т. Рожанковський. Спочатку лікарем був Іван Рихло. Під час боїв у Карпатах лікарем першого куреня УСС працював чех (Otakar Králík). Незабаром легіон УСС було перетворено на полк, а при ньому створено кіш — запасну частину, що займалася набором новобранців. 10 червня (28 травня) 1915 в с. Медуха Галицького повіту, перебуваючи пораненим у російському полоні, помер Теофіл Мелень (1879 р. н.), член УСДП, редактор партійного органу «Воля», від початку війни — член Головної Української Ради від УСДП та один з організаторів Українських січових стрільців як член її «Бойової управи», рядовий австро-угорської армії, воєнний кореспондент і публіцист.
Австрійське командування не поспішало кидати «усусів» до бою, не маючи впевненості щодо їхньої лояльності. Уперше бійці УСС взяли участь в оборонних боях із кубанськими козаками російської армії на Борецькому й Ужоцькому перевалах. Після цих битв відбулося доукомплектування УСС українськими селянами із закарпатських сіл. Австрійське командування завжди скеровувало «усусів» на найважчі завдання. У 1915—1917 рр. «усуси» виявили героїзм у битвах із частинами російської армії на горі Маківка в Карпатах, під Галичем, Бережанами і під час Брусиловського прориву, поблизу містечка Козова, а також біля гори Гаімаки, де четвертий курінь відбив атаку 5-того кінного ескадрону.
Найбільших втрат «усуси» зазнали в битвах за гори Маківка і Лисоня. Запеклі бої точилися в Подільських степах. Після низки поразок і репресій стрільців було переведено в тил, і лише взимку 1917 р. вони повернулися на фронт.
15—27 червня в битві під Гайвороним вони втратили майже 200 солдатів під артилерійськими обстрілами окупантів.
Створення УСС стало першою спробою організувати українську національну армію, яка могла б захищати інтереси українців і визволити їх від іноземного панування.
Перша світова війна перетворила українські землі на об'єкт загарбання і театр воєнних дій, а українців — на учасників братовбивчого протистояння. Два військово-політичні блоки вели кровопролитну війну за українські землі без урахування національних інтересів народу. Серед учасників національного руху в Галичині й Наддніпрянській Україні не було єдності в питаннях ставлення до війни та майбутнього України: яку позицію варто зайняти у війні й до чого закликати український народ. Але розкол українського національного руху не знищив ідеї створення самостійної української держави.
Просування на схід
Першим успіхом легіону УСС була перемога на горі Маківці 29 квітня — 3 травня 1915. Далі він визначався в боях під Болеховом, Галичем, Завадовом і Семиківцями.
З літа 1915 УСС окопалися над р. Стрипою; там, у Соснові і на Веселій, перебували до серпня 1916. 9—21 серпня 1915 відповідно до розпоряджень австро-угорської військової команди та корпусної команди було утворено 1-й полк Українських січових стрільців як самостійне військове з'єднання у складі двох куренів (батальйонів) під командуванням полковника (команданта) Григорія Коссака, з листопада 1916 — підполковника Антона Вариводи, у серпні 1916 легіон переведено під Бережани, де він окопався на горі Лисоня. У серпневих, а також вересневих боях за Лисоню полк УСС втратив з 44 старшин — 28 і близько 1000 рядових убитими, пораненими і полоненими і на 30 вересня 1916 нараховував ледве 9 старшин і 444 стрільців, однак зупинив московський наступ, завдавши російським військам важких втрат. Тоді його переформовано на курінь і командування над ним перебрав полковник Франц Кікаль (17.03. — 01.07.1917). На фронті під Кирлибабою була відокремлена Гуцульська сотня УСС під командуванням поручника Омеляна Левицького.
Офензива Керенського або П'ята Галицька битва (1917)
Удруге відчутних втрат легіон УСС зазнав на початку липня 1917 в бою під Конюхами, під час т. зв. офензиви Керенського, коли в полон потрапив майже весь Легіон УСС. Від полону врятувалося близько 400 старшин і стрільців. З них, з Гуцульської сотні і доповнень з Коша УСС сформовано новий курінь УСС, який здійснив похід до р. Збруча, а в лютому 1918 вирушив у похід на Україну з австрійською окупаційною владою, був розташований на Херсонщині і приділений окупаційною владою до групи архікнязя Вільгельма Габсбурґа (полковника Василя Вишиваного). Куренем командував до Збруча Дмитро Кренжаловський, після нього отаман Мирон Тарнавський (жовтень 1917 — 08.01.1918) і сотник Осип Микитка (08.01. — жовтень 1918) (до Листопадового чину).
Подальша доля УСС
5 вересня 1918 року на сторінках газети «Народня воля» опубліковано звернення Головної Ради галицьких, буковинських та угорських українців в Києві, яка, зважаючи на загрозу Українській Державі зовні та отримавши згоду уряду, ухвалила організувати знову січових стрільців і закликала всіх українців вступити до їх лав.
На початку жовтня 1918 формацію УСС переведено з Херсонської губернії у Герцогство Буковина. Основним місцем перебуванням були Чернівці і місцеві українські політичні кола, розглядали УСС як фактор стримування і безпеки від можливої румунської окупації. Застосувати УСС для оборони Буковини не вдалось, легіону було віддано наказ вирушити до Львова. Проте українці Буковини встигли провести Буковинське віче з вимогою приєднання до України. Легіон УСС прибув до Львова 3 листопада під час українсько-польських боїв і вже не зміг змінити бойової ситуації в місті.
Далі Легіон УСС входив до складу групи «Схід» УГА і в січні 1919 був переформований на 1 бригаду УСС в складі одного, пізніше двох полків піхоти УСС, кінної сотні УСС, гарматного полку УСС і допомогових відділів. Командантом 1 бригади УСС був отаман Осип Букшований.
Поповнені українцями з російської армії, УСС сформували в Києві у листопаді 1917 Галицько-Буковинський курінь Січових Стрільців (СС), який згодом розгорнувся в полк СС, а далі в корпус і групу СС, що були однією з найкращих формацій української армії.
Устрій
Про поповнення частин УСС дбала резервова сотня УСС (кіш УСС), до якої належали ще збірні станиці у Львові, Станиславові, Сиготі, Відні і Бойова Управа УСС у Відні. Кіш УСС організував три комісаріати УСС на Волині, які керували освітньо-виховною справою й організували українське шкільництво та Пресову Кватиру УСС, що мала свої відділи в полку Коші й Вишколі УСС.
Вишкіл
Вишкіл УСС належав спершу до Коша УСС, з листопада 1915 став окремою формацією, якою командував Мирон Тарнавський, згодом полковник Костянтин Слюсарчук, отаман Григорій Коссак і врешті сотник Северин Краснопера. 1916 вишкіл УСС підпорядковано вишкільній групі німецької Південної армії (командувач принц ); майже 7000 старшин і бійців УСС отримало бойовий вишкіл від німецьких інструкторів, завдяки чому в майбутньому частини УСС були найкраще вишколеними частинами УГА.
Ступені (ранги) й однострій
Українські січові стрільці мали такі ж знаки розрізнення як і інші підрозділи цісарського війська. Звання хоч і мали українську назву, але були порівняні до австро-угорських. Знаки розрізнення були на петлицях (для УСС синього кольору) у вигляді шестипроменевих зірочок та галунів (широкого для булавної старшини, вузького для хорунжого та підхорунжого). У 1915 році був виданий указ щодо використання добровольцями чотирьохпроменевих зірочок замість шестипроменевих, також змінювалося їх розташування на петлицях. Але це нововведення не набуло широкого розповсюдження. Наприкінці 1916 року в Австро-Угорській імперії була введена нова форма, для якої не передбачалися кольорові петлиці. Знаки розрізнення кріпилися на комірі мундиру, за ними нашивалися вертикальні кольорові стрічки (для українського легіону це були жовта й блакитна стрічки).
Старшини
Розряди | Полкова старшина | Сотенна старшина | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Петлиця | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
Військове звання | Полковник | Підполковник | Отаман | Сотник | Поручник | Підпоручник | Хорунжий |
Загальновійськова відповідність | Оберст | Оберст-лейтенант | Майор | Гауптман | Обер-лейтенант | Лейтенант | Фенрих |
Сучасна відповідність | Полковник | Підполковник | Майор | Капітан | Старший лейтенант | Лейтенант | Молодший лейтенант |
Рядовики і підстаршини
Розряди | Підстаршини | Рядовики | |||
---|---|---|---|---|---|
Петлиця | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
Військове звання | Підхорунжий | Десятник | Вістун | Старший стрілець | Стрілець |
Загальновійськова відповідність | Фельдфебель | Цугфюрер | Капрал | Старший стрілець | Стрілець |
Сучасна відповідність | Старшина | Старший сержант | Молодший сержант | Старший солдат | Солдат |
Нагороди УСС
- Хрест Легіону Українських Січових Стрільців або Гуцульський Хрест
- Галицький Хрест, відзнака Української Галицької Армії
- Хрест Українських Січових Стрільців або Мазепинський Хрест
Найвідоміші січові стрільці
- Іван Андрух
- Михайло Баран
- Ольга Басараб
- Вільгельм Габсбург
- Михайло Гаврилко
- Михайло Галущинський
- Никифор Гірняк
- Гриць Гладкий
- Клим Гутковський
- Сень Ґорук
- Роман Дашкевич
- Василь Дідушок
- Микола Загаєвич
- Дмитро Катамай
- Франц Кікаль
- Петро Ковальчик
- Євген Коновалець
- Григорій Коссак
- Северин Краснопера
- Василь Кучабський
- Роман Купчинський
- Пилип Левицький
- Омелян Левицький
- Левко Лепкий
- Михайло Матчак
- Андрій Мельник
- Микола Опока
- Іван Роґульський
- Теодор Рожанковський
- Костянтин Слюсарчук
- Володимир Старосольський
- Олена Степанів
- Роман Сушко
- Мирон Тарнавський
- Петро Франко
- Федь Черник
- Ярослав Чиж
- Іван Чмола
- Гнат Юрчишин
- Степан Шухевич
Див. також
Світлини
- Сорочка з прототипу форми Українських січових стрільців у Військово-історичному музеї Відня.
- Жупан з прототипу форми Українських січових стрільців у Військово-історичному музеї Відня.
Примітки
- «Корпус Січових Стрільців 1917—1967» Чикаго, 1969 663 ст. (ст.10)
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 14 липня 2014. Процитовано 17 березня 2013.
- . Архів оригіналу за 22 липня 2011. Процитовано 8 серпня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - «Корпус Січових Стрільців 1917—1967» Чикаго, 1969 663 ст. (ст.11)
- Грицьків Роман «Український визвольний рух (Збірник 9)» ЦДВР Л; 2007 320 с. (164 с.)
- . Архів оригіналу за 14 березня 2018.
- Можливо Їндржіх Молік (Jindřich Molík), 1860 року народження [1] [ 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]
- Крип'якевич І., Гнатевич Б., Стефанів З. та ін. Історія українського війська (від княжих часів до 20-х років XX ст.). — Львів, 1992. — С.300.
- Думін Осип. Історія Легіону Українських Січових Стрільців 1914—1918. — Львів, 1936. — С. 285.
- [2] [ 16 жовтня 2012 у Wayback Machine.]
Джерела
- Бойко О. Легіон Українських Січових Стрільців [ 22 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 96. — .
- Вінцковський Т., Джумига Є., Мисечко А. Українські мілітарні формування в Одесі в добу Центральної Ради (березень 1917 — квітень 1918). — Одеса: Фенікс, 2010. — 154 с.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Думін О. Історія Легіону УСС 1914—1918. — Л., 1936.
- Литвин М. Легіон українських січових стрільців [ 22 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Ріпецький С. Українське Січове Стрілецтво. Визвольна ідея і збройний чин. [ 29 лютого 2008 у Wayback Machine.] — Нью-Йорк, 1956.
- Українські Січові Стрільці 1914—1920. — Л., 1935. — 3 вид. — Монреаль, 1955.
- Мазепинскіе легіонеры. // Прикарпатская Русь, 23.02.1915 [ 2 лютого 2017 у Wayback Machine.]
- УСС у боях та міжчассі: Мистецька спадщина / Упоряд.: І. Завалій, О. Кіс-Федорук, Т. Лозинський, О. Романів-Тріска; Вступ. стат., каталог, біографії художників О. Кіс-Федорук. — Л.; К., 2007. — 192 с.
- Marek Bogdan Kozubel Ukraińscy Strzelcy Siczowi 1914—1920. — Oświęcim, 2015. — . (пол.)
Посилання
- Українські січові стрільці // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1966. — Т. 8, кн. XV : Літери Ст — Уц. — С. 1958. — 1000 екз.
У Вікіджерелах є Українські Січові Стрільці 1914-1920 |
- Отаман Незламний Граб. Полковник Василь Вишиваний (аудіокнига). Winnipeg. Canada. 1956.
- Ukraїnarus`
- Український легіон 1914—1918 [ 12 серпня 2010 у Wayback Machine.]
- Українські січові стрільці. [ 16 травня 2012 у Wayback Machine.]
- Организационная структура соединений и подразделений австро-венгерских вооруженных сил, 1918 г. [ 11 листопада 2012 у Wayback Machine.]
- Інститут історії України [ 29 червня 2016 у Wayback Machine.]
- Гей ви, стрільці січовії. Пісня Клима Гутковського (аудіо)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z Sichovimi Strilcyami formuvannyam UNR stvorenim 1917 roku U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina USS znachennya Ukrayi nski sichovi strilci USS usu si Ukrayinskij dobrovolchij legion ukrayinske nacionalne vijskove formuvannya v skladi avstro ugorskoyi armiyi sformovane z dobrovolciv yaki vidguknulisya na zaklik Golovnoyi Ukrayinskoyi Radi 6 serpnya 1914 i stoyali pid provodom UBU Ukrayinski sichovi strilciUkrayinskij dobrovolchij legionKokarda pidrozdiluNa sluzhbi 1914 1918Krayini Avstro Ugorshina ZUNRNalezhnist UkrayinaTip legionChiselnist 7 tis osibShtandartMarsh Chervona kalina Bitvi Makivka Lisonya ta inshiMediafajli na Vikishovishi USS buli pershimi ukrayinskimi chastinami Avstro Ugorshini vidibranimi za nacionalnoyu oznakoyu vplinuli na stvorennya vijskovogo slovnictva terminologiyi folkloru pisni j muziki orkestru USS dlya ustijnennya formi ukrayinskogo odnostroyu mazepinka IstoriyaPrapor USSSotnik Ukrayinskogo legionu sichovih strilciv Osip Budzinovskij iz soldatami jogo sotniPeredistoriya Bojova uprava 31 bereznya 1915 r Viden Sidyat zliva napravo doktori V Starosolskij T Kormosh K Trilovskij golova S Tomashivskij D Katamaj pisar Stoyat I Borevskij skarbnik V Temnickij doktor L Cegelskij zastup golovi Shturmova brigada USSVoyak USS u vijskovomu stroyuMarka Ukrposhti Strilec Legionu Ukrayinskih sichovih strilciv iz seriyi Zbrojni formaciyi Ukrayinskoyi revolyuciyi 1917 1921 rokiv 2021 Zovnishni videofajliUkrayi nski sichovi strilci angl Legion of Ukrainian Sich Riflemen opublikovano 3 grudnya 2012 roku Zibrani z iniciativi ukrayinskih diyachiv Galichini 18 bereznya 1913 r zbori progolosili stvorennya ukrayinskogo vijskovogo tovaristva Sichovi strilci Golovnim otamanom Sichovih strilciv bulo obrano doktora Volodimira Starosolskogo jogo zastupnikom osavulom Dmitra Katamaya U pershi misyaci pislya zboriv strilecki tovaristva shvidko poshirilisya po usij Galichini Najpershe voni utvorilisya u Borislavi kerivniki Klim Gutkovskij Levko Lepkij Pilip Levickij Sokali kerivniki Osip Demchuk Osip Semenyuk Yavorovi kerivnik Yasenici Silnij kerivnik Grigorij Kossak Aktivno pracyuvali u novostvorenih tovaristvah Mihajlo Voloshin Stepan Rudnickij Dmitro Vitovskij Za korotkij chas bulo organizovano strilecki choti sotni kureni fahovi oficerski shkoli blizko 50 tovaristv Sichovih strilciv Tovaristvo Sichovi strilci pridbalo 100 karabiniv i provodilo navchannya v peredmistyah Lvova Generalna starshina viznachila prioritetnimi taki statti vitrat u sichovih oseredkah pridbannya zbroyi manliherivskij karabin z pristroyem do kimnatnoyi strilbi ta 2000 kimnatnih naboyiv zabezpechennya instrukciyami ta pidruchnikami z vijskovoyi spravi Kerivnictvo strileckimi tovaristvami v Galichini zdijsnyuvav Kirilo Trilovskij cherez Strilecku sekciyu Ukrayinskogo sichovogo soyuzu stvorenu v kvitni 1913 r Priblizno v toj zhe chas utvoreno Strilecki tovaristva Sichi ta Sokolu prote yihni vijskovi viddili ne ob yednalis pid spilnim shtabom j ne virobili zagalnoyi koncepciyi rozvitku Mizh nimi pishli svarki ta dribni intrigi Amerikanskij istorik Dzhon Armstrong analizuyuchi problemi ukrayinskogo nacionalizmu zaznachav sho ideya ukrayinskih nacionalnih vijskovih formuvan zarodilasya u galickih Sichah zgodom rozvinulasya v Sichovih strilcyah i zakripilasya u vijskovih formuvannyah seredini XX st dzherelo Odniyeyu iz prichin cogo bulo te sho Rosiya hotila znishiti ostannye silne gnizdo ukrayinskogo nacionalnogo ruhu v Galichini sho zagrozhuvalo yiyi velikoderzhavnim imperialistichnim planam i cilosti rosijskoyi imperiyi Kiyivskij organ rosijskih nacionalistiv Kiyevlyanin pisav v listopadi 1911 r Ukrayinskij ruh ye dlya Rosiyi bilsh nebezpechnij nizh usi inshi nacionalni ruhi vzyati razom Mazepinske pitannya b ye Rosiyu v samu osnovu yii velikoderzhavnosti Mazepinskij ruh namagayetsya zrujnuvati nacionalnu kulturnu politichnu yednist russkogo narodu namagayetsya zrujnuvati velikoderzhavnist Rosiyi Ot de nasha najbilsha nebezpeka Mazepinskij ruh roste Mazepinstvo z svoyeyi galickoyi bazi rozlazitsya po cilij pivdennij Rosiyi V Galichini gotuyetsya nebezpechnij antirusskij oseredok polum ya yakogo mozhe perekinutis po vsij Malorosiyi Svidchennyam velikoyi roli Strileckih Sichej u vijskovopidgotovchomu vihovanni zahidnoukrayinskoyi molodi ta yiyi zaluchennya do strileckoyi spravi ye fakt nayavnosti sered sichovih strilciv vihovanciv organizaciyi D Vitovskogo Romana Dashkevicha I Chupreya Mihajla Galushinskogo O Demchuka O Semenyuka Mikoli Ugrina Bezgrishnogo Levka Lepkogo Oleni Stepaniv Olgi Basarab Levickoyi M Bachinskogo Ganni Dmiterko P Mihajlishin U rezultati peregovoriv mizh predstavnikami mizhpartijnogo komitetu i Sichovih strilciv u travni 1913 r bulo dosyagnuto zgodi pro priyednannya lvivskogo akademichnogo strileckogo gurtka do strilciv V Starosolskogo na umovah avtonomiyi Z ciyeyu metoyu zastupnikom golovnogo otamana osavulom obrano Ivana Chmolu Odnak Akademichnij gurtok ne dotrimuvavsya umov dogovoru i ne viznav verhovenstva nad soboyu Strileckoyi sekciyi Tomu na propoziciyu K Trilovskogo Povitova Sich 25 sichnya 1914 r podala na zatverdzhennya do galickogo namisnictva novij statut Sichovih strilciv Pislya jogo zatverdzhennya na terenah Shidnoyi Galichini postala she odna ukrayinska vijskova organizaciya Sichovi strilci II Ocholiv ce strilecke tovaristvo do yakogo krim studentiv vhodili j mishani i selyani R Dashkevich Zhinochu chotu v skladi 33 sichovichok ocholila Olena Stepaniv Sichovi strilci II u peredvoyenni misyaci koristuvalisya sered ukrayinskogo galickogo naselennya bilshoyu populyarnistyu nizh Sichovi strilci I Do yih skladu lishe u Lvovi vvijshlo 277 chleniv podilenih na 8 chot Voni buli krashe organizovani i vishkoleni cherez vikoristannya v svoyih zanyattyah zbroyi provedennya vijskovih kursiv ta organizaciyu vijskovih manevriv v okolicyah Lvova Dlya pidgotovki sichovikiv bulo organizovano postijni kursi teoretichnogo i praktichnogo vijskovogo vishkolu yakimi keruvali starshini zapasu avstrijskoyi armiyi M Voloshin ta S Rudnickij Osnovni zanyattya provodilisya z polovoyi ta bojovoyi sluzhbi strilbi tehnichnih osnov zbroyi Pri kursah diyala terminologichna komisiya do skladu yakoyi vhodili Osip Kvas Bogdan Gnatevich V Kuchabskij Zusillyami komisiyi do vijni bulo vipusheno 10 pidruchnikiv z teoriyi vijskovoyi pidgotovki Zi zrostannyam mizhnarodnogo politichnogo napruzhennya ta zagostrennyam protirich mizh yevropejskimi derzhavami v lavah ukrayinskogo galickogo molodizhnogo ruhu posililasya tendenciya do ob yednavchih procesiv u seredovishi strileckih ta inshih vijskovih tovaristv galickih ukrayinciv a takozh do provedennya spilnih vijskovih navchan ta manevriv U berezni 1914 r Sichovi strilci I ta Sichovi strilci II znovu rozpochali spilnu robotu Naslidkom cogo ob yednannya stalo poshirennya strileckoyi ideyi v Shidnij Galichini utvorennya novih strileckih oseredkiv vipusk O Semenyukom ta O Demchukom na osnovi avstrijskogo pidruchnika Dienstreglement I Pershimi spilnimi zanyattyami strileckih galickih tovaristv stali polovi vpravi organizovani Povitovoyu Sicheyu u kvitni 1914 r z nagodi rokovin 250 richchya smerti Ivana Boguna Sichovi strilecki tovaristva ta strilecki sokilski gnizda demonstruvali svoyi vijskovi vminnya zlagodzhenist u stroyenih ta marshovih vpravah praktichni navichki u volodinni zbroyeyu Najbilshim i najmasovishim oglyadom strileckih sokilsko sichovih ta plastovih sil stalo Shevchenkivske svyato yake vidbulosya 28 chervnya 1914 r u Lvovi Vpershe vidkrito vistupilo blizko 500 strilciv v odnostroyah i chastkovo ozbroyenih gvintivkami Verndalya Manlihera Kropachka Svoyeridnij vijskovij marsh parad vidkrivali starshini ukrayinskih strilciv za nimi kinnij viddil Sichovih strilciv I potim chota Sichovih strilciv I dvi choti Sichovih strilciv II dvi choti borislavciv ta odna chota z Yavorova Todi zh i vidbuvsya pershij privselyudnij vistup Sichovih strilciv z Borislava na choli z K Gutkovskim yaki pokazali svij strojovij vishkil na ploshi Sokola Batka Velike Shevchenkivske svyato pokazalo sho ukrayinske naselennya krayu vzhe dozrilo do perehodu vid deklarativnih zayav pro samostijnist ta volyu do realnogo vtilennya svoyih zamisliv a razom z tim zasvidchilo organizacijnu mic ukrayinskogo molodizhnogo ruhu Galichini gotovnist zahidnoukrayinskoyi molodi do borotbi za nezalezhnist svoyeyi derzhavi Takim chinom ukrayinski strilecki organizaciyi yaki utvorilisya u peredvoyennij period u Shidnij Galichini stali pidtverdzhennyam nacionalnih tradicij ta derzhavotvorchih ustremlin miscevogo ukrayinskogo naselennya Znachna kilkist ukrayinskih yunakiv ta yunachok vvazhali svoyim bezposerednim obov yazkom navchannya vijskovij spravi zadlya borotbi za nezalezhnist svogo narodu Formuvannya Kadri USS vijshli z ukrayinskih paramilitarnih organizacij Galichini sho diyali pered I SV t va Ukrayinski Sichovi Strilci stvorenogo Kirilom Trilovskim v berezni 1913 u Lvovi pri Ukrayinskomu Sichovomu Soyuzi 1914 r vzhe 94 takih tovaristv u Galichini a takozh Sichej tovaristv Sokil i Plast Na zaklik Golovnoyi Ukrayinskoyi Radi vidguknulosya 28 000 dobrovolciv ale na zbirku USS u Striyu naprikinci serpnya na pochatku veresnya 1914 zijshlosya tilki 10 000 bo deyaki poviti Galichini buli vzhe zahopleni rosijskoyu armiyeyu Z nih avstrijska vlada vibrala tilki 2 500 strilciv na ce vplinuli j pereshkodi z boku polyakiv yakih podileno na 10 soten po 250 strilciv sho zgodom virushili na vistrij do Zakarpattya Sichovi strilci dali klyatvu sluguvati svoyemu narodovi Pid chas klyatvi Avstrijska Monarhiya vimagala shob dali klyatvu yij ale Sichovi strilci vipravili bilshu chastinu tekstu tim samim pidtverdzhuyuchi svoyu virnist ukrayinskomu narodovi Legalizaciya dobrovilnogo rekrutingu populyarizuvala formuvannya prote znivelyuvalo jogo ideologichnij harakter Ranish do oseredkiv vidbirali lish vidpovidno pidgotovlenih svidomo zagartovanih chleniv i pershi tovaristva rozvivali samostijnu nacionalno derzhavnicku dumku Ale z yih chiselnim zbilshennyam do lav pochav potraplyati najriznomanitnishij element i z chasom j sami organizatori za nevelikim vinyatkom sami ne rozumili nacionalno politichnogo znachennya ruhu Perevazhnij zagal dumki bilshosti tovaristva ne syagav dali avstrofilski loyalnih nastroyiv Za znameno do zhovtnya 1917 go sluguvav prapor pidrozdilu Sichi z Yasenici Silnoyi iz zobrazhennyam Bogdana Hmelnickogo Karpatskij front Po korotkomu vishkoli na Zakarpatti Goronda Strabichove sotni USS vislano na front u Karpati Yih zvedeno v dva polovih kureni komandanti sotniki Mihajlo Voloshin i Grigorij Kossak otaman Stepan Shuhevich z zhovtnya v 3 samostijni grupi USS pidporyadkovano komanduvannyu korpusnoyi grupi generala P Gofmana voni voyuvali v skladi 129 yi i 130 yi brigad yih komandirami buli ukrayinci general S Kobilyanskij i general Josip Mihajlo Vitoshinskij Dobrovolya i 55 yi pihotnoyi diviziyi generala Flyajshmana Uzimku 1914 1915 roku sotni USS u skladi 130 yi brigadi boronili karpatski perehodi yim pripala todi rozvidcha j ohoronna sluzhba Zokrema brali uchast u vidbitti masovanoyi ataki rosijskih vijsk na gori Lisij sho znahoditsya mizh selami Volya i Zvir Pro cej bij bulo opublikovano stattyu interv yu v ukrayinskij gazeti Svoboda 57 1915 Za providnika vzyali mi yakogos gazdu mav bilya 30 lit Mi ne znali tochnogo polozhennya Svitla svititi ne vilno mapu chitati godi Z tim providnikom vijshli mi o 3 j godini z Luzhka i prijshli yakraz dobre na Lisij verh Gora ne porosla na zbochah polyani dalshe v dil smerekovij lis selo Zvirna na poludnevim shodi na pivnich Volya Kobilyanska i Volya Barilova V tih dvoh selah buli Moskali sho obsadili pivnichnu zbich Lisogo verha Na poludne vid toyi gori bulo vidno pasmo gir vid shodu na zahid Polyag z nashih Firchuk polyag Chihut i Zavalik Krim nih bulo she kilkanadcyat ranenih Ne bulo ran abi ne mozhna bulo vilichiti smert ne grozila zhadnomu Pershim komandantom z iniciativi UBU buv otaman Teodor Rozhankovskij 6 18 08 1914 pislya nogo poruchnik Mihajlo Galushinskij 18 08 1914 21 01 1915 Odnochasno z nim komandirom legionu USS korotkochasno bulo priznacheno avstrijskogo polkovnika kinnoti cheha Molika yakij piznishe she deyakij chas vidpovidav za vishkil strilciv U berezni 1915 avstrijska Nachalna Komanda pidporyadkuvala USS komanduvannyu korpusu generala Gofmana yake skasuvalo post nachalnika komandanta USS ta podililo legion na dva samostijni kureni komandanti Grigorij Kossak i sotnik Sen Goruk zgodom Vasil Didushok i rezervovu sotnyu Pershij kurin USS ocholiv pidstarshina Dmitro Vitovskij Vidatnimi starshinami ususiv buli M Baran G Kossak Ya Struhmanchuk T Rozhankovskij Spochatku likarem buv Ivan Rihlo Pid chas boyiv u Karpatah likarem pershogo kurenya USS pracyuvav cheh Otakar Kralik Nezabarom legion USS bulo peretvoreno na polk a pri nomu stvoreno kish zapasnu chastinu sho zajmalasya naborom novobranciv 10 chervnya 28 travnya 1915 v s Meduha Galickogo povitu perebuvayuchi poranenim u rosijskomu poloni pomer Teofil Melen 1879 r n chlen USDP redaktor partijnogo organu Volya vid pochatku vijni chlen Golovnoyi Ukrayinskoyi Radi vid USDP ta odin z organizatoriv Ukrayinskih sichovih strilciv yak chlen yiyi Bojovoyi upravi ryadovij avstro ugorskoyi armiyi voyennij korespondent i publicist Avstrijske komanduvannya ne pospishalo kidati ususiv do boyu ne mayuchi vpevnenosti shodo yihnoyi loyalnosti Upershe bijci USS vzyali uchast v oboronnih boyah iz kubanskimi kozakami rosijskoyi armiyi na Boreckomu j Uzhockomu perevalah Pislya cih bitv vidbulosya doukomplektuvannya USS ukrayinskimi selyanami iz zakarpatskih sil Avstrijske komanduvannya zavzhdi skerovuvalo ususiv na najvazhchi zavdannya U 1915 1917 rr ususi viyavili geroyizm u bitvah iz chastinami rosijskoyi armiyi na gori Makivka v Karpatah pid Galichem Berezhanami i pid chas Brusilovskogo prorivu poblizu mistechka Kozova a takozh bilya gori Gaimaki de chetvertij kurin vidbiv ataku 5 togo kinnogo eskadronu Najbilshih vtrat ususi zaznali v bitvah za gori Makivka i Lisonya Zapekli boyi tochilisya v Podilskih stepah Pislya nizki porazok i represij strilciv bulo perevedeno v til i lishe vzimku 1917 r voni povernulisya na front 15 27 chervnya v bitvi pid Gajvoronim voni vtratili majzhe 200 soldativ pid artilerijskimi obstrilami okupantiv Stvorennya USS stalo pershoyu sproboyu organizuvati ukrayinsku nacionalnu armiyu yaka mogla b zahishati interesi ukrayinciv i vizvoliti yih vid inozemnogo panuvannya Persha svitova vijna peretvorila ukrayinski zemli na ob yekt zagarbannya i teatr voyennih dij a ukrayinciv na uchasnikiv bratovbivchogo protistoyannya Dva vijskovo politichni bloki veli krovoprolitnu vijnu za ukrayinski zemli bez urahuvannya nacionalnih interesiv narodu Sered uchasnikiv nacionalnogo ruhu v Galichini j Naddnipryanskij Ukrayini ne bulo yednosti v pitannyah stavlennya do vijni ta majbutnogo Ukrayini yaku poziciyu varto zajnyati u vijni j do chogo zaklikati ukrayinskij narod Ale rozkol ukrayinskogo nacionalnogo ruhu ne znishiv ideyi stvorennya samostijnoyi ukrayinskoyi derzhavi Prosuvannya na shid Yuvilejna moneta NBU nominalom 5 grn prisvyachena boyam sichovih strilciv na gori Lisonya Pershim uspihom legionu USS bula peremoga na gori Makivci 29 kvitnya 3 travnya 1915 Dali vin viznachavsya v boyah pid Bolehovom Galichem Zavadovom i Semikivcyami Z lita 1915 USS okopalisya nad r Stripoyu tam u Sosnovi i na Veselij perebuvali do serpnya 1916 9 21 serpnya 1915 vidpovidno do rozporyadzhen avstro ugorskoyi vijskovoyi komandi ta korpusnoyi komandi bulo utvoreno 1 j polk Ukrayinskih sichovih strilciv yak samostijne vijskove z yednannya u skladi dvoh kureniv bataljoniv pid komanduvannyam polkovnika komandanta Grigoriya Kossaka z listopada 1916 pidpolkovnika Antona Varivodi u serpni 1916 legion perevedeno pid Berezhani de vin okopavsya na gori Lisonya U serpnevih a takozh veresnevih boyah za Lisonyu polk USS vtrativ z 44 starshin 28 i blizko 1000 ryadovih ubitimi poranenimi i polonenimi i na 30 veresnya 1916 narahovuvav ledve 9 starshin i 444 strilciv odnak zupiniv moskovskij nastup zavdavshi rosijskim vijskam vazhkih vtrat Todi jogo pereformovano na kurin i komanduvannya nad nim perebrav polkovnik Franc Kikal 17 03 01 07 1917 Na fronti pid Kirlibaboyu bula vidokremlena Guculska sotnya USS pid komanduvannyam poruchnika Omelyana Levickogo Ofenziva Kerenskogo abo P yata Galicka bitva 1917 Udruge vidchutnih vtrat legion USS zaznav na pochatku lipnya 1917 v boyu pid Konyuhami pid chas t zv ofenzivi Kerenskogo koli v polon potrapiv majzhe ves Legion USS Vid polonu vryatuvalosya blizko 400 starshin i strilciv Z nih z Guculskoyi sotni i dopovnen z Kosha USS sformovano novij kurin USS yakij zdijsniv pohid do r Zbrucha a v lyutomu 1918 virushiv u pohid na Ukrayinu z avstrijskoyu okupacijnoyu vladoyu buv roztashovanij na Hersonshini i pridilenij okupacijnoyu vladoyu do grupi arhiknyazya Vilgelma Gabsburga polkovnika Vasilya Vishivanogo Kurenem komanduvav do Zbrucha Dmitro Krenzhalovskij pislya nogo otaman Miron Tarnavskij zhovten 1917 08 01 1918 i sotnik Osip Mikitka 08 01 zhovten 1918 do Listopadovogo chinu Podalsha dolya USS 5 veresnya 1918 roku na storinkah gazeti Narodnya volya opublikovano zvernennya Golovnoyi Radi galickih bukovinskih ta ugorskih ukrayinciv v Kiyevi yaka zvazhayuchi na zagrozu Ukrayinskij Derzhavi zovni ta otrimavshi zgodu uryadu uhvalila organizuvati znovu sichovih strilciv i zaklikala vsih ukrayinciv vstupiti do yih lav Na pochatku zhovtnya 1918 formaciyu USS perevedeno z Hersonskoyi guberniyi u Gercogstvo Bukovina Osnovnim miscem perebuvannyam buli Chernivci i miscevi ukrayinski politichni kola rozglyadali USS yak faktor strimuvannya i bezpeki vid mozhlivoyi rumunskoyi okupaciyi Zastosuvati USS dlya oboroni Bukovini ne vdalos legionu bulo viddano nakaz virushiti do Lvova Prote ukrayinci Bukovini vstigli provesti Bukovinske viche z vimogoyu priyednannya do Ukrayini Legion USS pribuv do Lvova 3 listopada pid chas ukrayinsko polskih boyiv i vzhe ne zmig zminiti bojovoyi situaciyi v misti Dali Legion USS vhodiv do skladu grupi Shid UGA i v sichni 1919 buv pereformovanij na 1 brigadu USS v skladi odnogo piznishe dvoh polkiv pihoti USS kinnoyi sotni USS garmatnogo polku USS i dopomogovih viddiliv Komandantom 1 brigadi USS buv otaman Osip Bukshovanij Popovneni ukrayincyami z rosijskoyi armiyi USS sformuvali v Kiyevi u listopadi 1917 Galicko Bukovinskij kurin Sichovih Strilciv SS yakij zgodom rozgornuvsya v polk SS a dali v korpus i grupu SS sho buli odniyeyu z najkrashih formacij ukrayinskoyi armiyi UstrijPro popovnennya chastin USS dbala rezervova sotnya USS kish USS do yakoyi nalezhali she zbirni stanici u Lvovi Stanislavovi Sigoti Vidni i Bojova Uprava USS u Vidni Kish USS organizuvav tri komisariati USS na Volini yaki keruvali osvitno vihovnoyu spravoyu j organizuvali ukrayinske shkilnictvo ta Presovu Kvatiru USS sho mala svoyi viddili v polku Koshi j Vishkoli USS VishkilVishkil USS nalezhav spershu do Kosha USS z listopada 1915 stav okremoyu formaciyeyu yakoyu komanduvav Miron Tarnavskij zgodom polkovnik Kostyantin Slyusarchuk otaman Grigorij Kossak i vreshti sotnik Severin Krasnopera 1916 vishkil USS pidporyadkovano vishkilnij grupi nimeckoyi Pivdennoyi armiyi komanduvach princ majzhe 7000 starshin i bijciv USS otrimalo bojovij vishkil vid nimeckih instruktoriv zavdyaki chomu v majbutnomu chastini USS buli najkrashe vishkolenimi chastinami UGA Stupeni rangi j odnostrijUkrayinski sichovi strilci mali taki zh znaki rozriznennya yak i inshi pidrozdili cisarskogo vijska Zvannya hoch i mali ukrayinsku nazvu ale buli porivnyani do avstro ugorskih Znaki rozriznennya buli na petlicyah dlya USS sinogo koloru u viglyadi shestipromenevih zirochok ta galuniv shirokogo dlya bulavnoyi starshini vuzkogo dlya horunzhogo ta pidhorunzhogo U 1915 roci buv vidanij ukaz shodo vikoristannya dobrovolcyami chotirohpromenevih zirochok zamist shestipromenevih takozh zminyuvalosya yih roztashuvannya na petlicyah Ale ce novovvedennya ne nabulo shirokogo rozpovsyudzhennya Naprikinci 1916 roku v Avstro Ugorskij imperiyi bula vvedena nova forma dlya yakoyi ne peredbachalisya kolorovi petlici Znaki rozriznennya kripilisya na komiri mundiru za nimi nashivalisya vertikalni kolorovi strichki dlya ukrayinskogo legionu ce buli zhovta j blakitna strichki Starshini Rozryadi Polkova starshina Sotenna starshinaPetlicyaVijskove zvannya Polkovnik Pidpolkovnik Otaman Sotnik Poruchnik Pidporuchnik HorunzhijZagalnovijskova vidpovidnist Oberst Oberst lejtenant Major Gauptman Ober lejtenant Lejtenant FenrihSuchasna vidpovidnist Polkovnik Pidpolkovnik Major Kapitan Starshij lejtenant Lejtenant Molodshij lejtenantRyadoviki i pidstarshini Rozryadi Pidstarshini RyadovikiPetlicyaVijskove zvannya Pidhorunzhij Desyatnik Vistun Starshij strilec StrilecZagalnovijskova vidpovidnist Feldfebel Cugfyurer Kapral Starshij strilec StrilecSuchasna vidpovidnist Starshina Starshij serzhant Molodshij serzhant Starshij soldat SoldatNagorodi USSHrest Legionu Ukrayinskih Sichovih Strilciv abo Guculskij Hrest Galickij Hrest vidznaka Ukrayinskoyi Galickoyi Armiyi Hrest Ukrayinskih Sichovih Strilciv abo Mazepinskij HrestNajvidomishi sichovi strilciIvan Andruh Mihajlo Baran Olga Basarab Vilgelm Gabsburg Mihajlo Gavrilko Mihajlo Galushinskij Nikifor Girnyak Gric Gladkij Klim Gutkovskij Sen Goruk Roman Dashkevich Vasil Didushok Mikola Zagayevich Dmitro Katamaj Franc Kikal Petro Kovalchik Yevgen Konovalec Grigorij Kossak Severin Krasnopera Vasil Kuchabskij Roman Kupchinskij Pilip Levickij Omelyan Levickij Levko Lepkij Mihajlo Matchak Andrij Melnik Mikola Opoka Ivan Rogulskij Teodor Rozhankovskij Kostyantin Slyusarchuk Volodimir Starosolskij Olena Stepaniv Roman Sushko Miron Tarnavskij Petro Franko Fed Chernik Yaroslav Chizh Ivan Chmola Gnat Yurchishin Stepan ShuhevichDiv takozhSichovi Strilci Kish Ukrayinskih Sichovih Strilciv Guculska sotnya USS Presova kvatira USS Bukovinske vicheSvitliniSorochka z prototipu formi Ukrayinskih sichovih strilciv u Vijskovo istorichnomu muzeyi Vidnya Zhupan z prototipu formi Ukrayinskih sichovih strilciv u Vijskovo istorichnomu muzeyi Vidnya Primitki Korpus Sichovih Strilciv 1917 1967 Chikago 1969 663 st st 10 PDF Arhiv originalu PDF za 14 lipnya 2014 Procitovano 17 bereznya 2013 Arhiv originalu za 22 lipnya 2011 Procitovano 8 serpnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Korpus Sichovih Strilciv 1917 1967 Chikago 1969 663 st st 11 Grickiv Roman Ukrayinskij vizvolnij ruh Zbirnik 9 CDVR L 2007 320 s 164 s Arhiv originalu za 14 bereznya 2018 Mozhlivo Yindrzhih Molik Jindrich Molik 1860 roku narodzhennya 1 24 veresnya 2015 u Wayback Machine Krip yakevich I Gnatevich B Stefaniv Z ta in Istoriya ukrayinskogo vijska vid knyazhih chasiv do 20 h rokiv XX st Lviv 1992 S 300 Dumin Osip Istoriya Legionu Ukrayinskih Sichovih Strilciv 1914 1918 Lviv 1936 S 285 2 16 zhovtnya 2012 u Wayback Machine DzherelaBojko O Legion Ukrayinskih Sichovih Strilciv 22 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 96 ISBN 978 966 00 1028 1 Vinckovskij T Dzhumiga Ye Misechko A Ukrayinski militarni formuvannya v Odesi v dobu Centralnoyi Radi berezen 1917 kviten 1918 Odesa Feniks 2010 154 s Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Dumin O Istoriya Legionu USS 1914 1918 L 1936 Litvin M Legion ukrayinskih sichovih strilciv 22 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Ripeckij S Ukrayinske Sichove Strilectvo Vizvolna ideya i zbrojnij chin 29 lyutogo 2008 u Wayback Machine Nyu Jork 1956 Ukrayinski Sichovi Strilci 1914 1920 L 1935 3 vid Monreal 1955 Mazepinskie legionery Prikarpatskaya Rus 23 02 1915 2 lyutogo 2017 u Wayback Machine USS u boyah ta mizhchassi Mistecka spadshina Uporyad I Zavalij O Kis Fedoruk T Lozinskij O Romaniv Triska Vstup stat katalog biografiyi hudozhnikiv O Kis Fedoruk L K 2007 192 s Marek Bogdan Kozubel Ukrainscy Strzelcy Siczowi 1914 1920 Oswiecim 2015 ISBN 978 83 7889 377 6 pol PosilannyaUkrayinski sichovi strilci Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1966 T 8 kn XV Literi St Uc S 1958 1000 ekz U Vikidzherelah ye Ukrayinski Sichovi Strilci 1914 1920Otaman Nezlamnij Grab Polkovnik Vasil Vishivanij audiokniga Winnipeg Canada 1956 Ukrayinarus Ukrayinskij legion 1914 1918 12 serpnya 2010 u Wayback Machine Ukrayinski sichovi strilci 16 travnya 2012 u Wayback Machine Organizacionnaya struktura soedinenij i podrazdelenij avstro vengerskih vooruzhennyh sil 1918 g 11 listopada 2012 u Wayback Machine Institut istoriyi Ukrayini 29 chervnya 2016 u Wayback Machine Gej vi strilci sichoviyi Pisnya Klima Gutkovskogo audio