Скоропа́дський Дани́ло Па́влович (31 січня [13 лютого] 1904, Санкт-Петербург, Російська імперія — 23 лютого 1957, Лондон, Велика Британія) — український політичний і громадський діяч, син Гетьмана Павла Скоропадського, Гетьманич, лідер та провідник гетьманського руху в 1948—1957 рр. Народився в Санкт-Петербурзі, за фахом інженер. З 1919 року в еміграції в Швейцарії, Німеччині, а з 1939 — в Великій Британії. З 1932 року допомагав батькові в керуванні Гетьманським рухом. По війні брав активну участь у організації українського життя у Великій Британії, з 1949 року — почесний голова Союзу Українців у Великій Британії. У 1948 перебрав Верховне управління Гетьманським рухом. Помер у Лондоні 23 лютого 1957 року за загадкових обставин. Останній представник роду Скоропадських по чоловічій лінії.
Данило Павлович Скоропадський | |
---|---|
![]() Його Ясновельможна Світлість Пан Гетьманич ![]() | |
Народився | 13 лютого 1904 Санкт-Петербург, Російська імперія |
Помер | 23 лютого 1957 (53 роки) Лондон, Велика Британія ·отрути |
Поховання | d |
Громадянство | ![]() ![]() ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | політик |
Alma mater | Берлінський технічний університет |
Знання мов | українська[1] |
Титул | Гетьманич |
Посада | Лідер гетьманського руху в еміграції |
Термін | 5 листопада 1948 — 23 лютого 1957 |
Попередник | Павло Скоропадський |
Партія | УДХП Гетьманський рух |
Конфесія | православний |
Рід | Скоропадські |
Батько | Павло Скоропадський |
Мати | Олександра Скоропадська |
Діти | d |
|
Життєпис
Походження та ранні роки життя
Данило Скоропадський народився 31 січня (13 лютого) 1904 року в Санкт-Петербурзі. Своє ім'я він отримав на честь гетьмана Данила Апостола. Данило був четвертою дитиною в родині Павла і Олександри Скоропадських, які на той час уже мали двох доньок (Марію та Єлизавету) та сина Петра. Батьки Данила за своїм походженням, багатством і становищем належали до найвищих аристократичних кіл Петербурга.
Родовід
Батько Данила — Павло Скоропадський — кавалергард і фліґель-ад'ютант царя, учасник російсько-японської війни, один із найбільших свого часу землевласників. Від діда й батька йому з братом Михайлом перейшли в спадок великі володіння в Полтавській та Чернігівській губерніях (Тростянець, Полошки, Ярошівка, , Дунаєць, Кубаров). У Кубарові містився один із найкращих у Російській імперії кінних заводів, великий винокурний завод; у Полошках добувалася високоякісна глина, що використовувалася на власному заводі для виробництва цегли; у Кубаровсько-Дунаєцькому та Тростянецькому господарствах продавалися будівельні матеріали. Ці маєтки щорічно давали сім'ї Скоропадських величезні прибутки.
Матір — Олександра Петрівна Скоропадська (Дурново) — була єдиною дочкою генерал-ад'ютанта Петра Павловича Дурново, який також займав чільне місце у вищій ієрархії тогочасного російського суспільства і належав до його найзаможніших верств — був засновником Сибірського торгового банку, членом Алтайського золотопромислового товариства, мав великі маєтки у В'ятській та інших губерніях. Матері Олександри Дурново — Марії Василівні (з роду Кочубеїв) належало кілька маєтків на Полтавщині — Чутове, Кочубеївка, Іскрівка, Скороходове.
По лінії батька Данило Скоропадський успадкував належність до одного з найстаріших і найвідоміших українських родів. Своїм корінням цей рід сягав середини XVII ст., коли вперше документально було зафіксоване прізвище Федора Скоропадського, який прославив своє ім'я в бою під Жовтими Водами 1648 року, під час визвольної війни українського народу проти польського панування.
У листі до Данила 1925 року Павло Скоропадський із гордістю нагадував сину:
- «…Твої предки були простими козаками й нобілітацію роду свого дістали за службу при війську, за відвагу, за енергію, за військовий хист, ними виявлений… Вони ніколи не бажали спокійного життя без турбот і без праці, йшли тернистими шляхами і доходили до високого становища в державі й до видатної ролі в історії свого народу».
Одним із таких діячів в українській історії був гетьман Лівобережної України Іван Скоропадський (1646–1722), якому доводилося в тяжкий післямазепинський період постійно стримувати розгін переможця Петра І, який прагнув знищити автономію України. Іван Скоропадський синів не мав, тому продовжувачем роду став його брат Василь (сотник Чернігівського полку, а потім — генерал-бунчужний гетьмана), який і був безпосереднім предком Данила Скоропадського. Протягом трьох століть цей рід дав Україні багатьох визначних військових, державних і громадських діячів.
Члени роду Скоропадських ріднились у шлюбах із найвідомішими козацько-шляхетськими родинами, серед яких були Апостоли, Бутовичі, Гамалії, Забіли, Закревські, Кочубеї, Лисенки, Кулябки, Лизогуби, Марковичі, Миклашевські, Милорадовичі, Тарновські, Полуботки. Крім того, у жіночих лініях рід Скоропадських був пов'язаний із великокняжими династіями Рюриковичів, Гедиміновичів, а також із пануючими європейськими родами. Нащадками цих династій у прямій лінії були бабуся Данила по батьку — Марія Андріївна Миклашевська і мати Гетьманича — Олександра Петрівна, яка по материнській лінії походила з відомого українського роду Кочубеїв. Одним із найдавніших предків Олександри Скоропадської (Дурново) вважається також граф Анрі де Монс, виходець з Фландрії, який ще в середині XIV ст. опинився й осів на Чернігівщині. Таким чином, родове дерево Данила Скоропадського було глибоко вкорінене в найдавніші верстви не лише української, а й загальноєвропейської історії.
Формування національного світогляду
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpoTDBSaGJubHNiMTlxZFc1cGIzSXVhbkJuTHpJMU1IQjRMVVJoYm5sc2IxOXFkVzVwYjNJdWFuQm4uanBn.jpg)
На формування національного світогляду хлопця певною мірою впливало перебування щоліта в родових маєтках батька — Полошках (вперше Данила привезли туди в шестимісячному віці) і Тростянці на Чернігівщині. Портрети гетьманів (у тому числі й Мазепи), старі образи й козацька зброя, рідкісні книги, що збиралися століттями дідами й прадідами, ймовірно, не залишали Данила байдужим. Саме тут, серед української природи, української мови і родових традицій, він, всупереч елітарному оточенню Петербурга, відчував свою спорідненість із українським народом.
На жаль, національний колорит Полошок і, особливо, Тростянця, не був на той час таким виразним, як, наприклад, за Івана Михайловича Скоропадського — діда Павла Скоропадського і прадіда Данила. Українська атмосфера пронизувала тоді все життя навкруги. У своїх спогадах Павло Скоропадський недаремно згадував, що перші українські враження він отримав саме в будинку діда. Іван Михайлович добре розмовляв українською мовою і ретельно дотримувався українських традицій не тільки в побуті, а й у релігійних обрядах. Його частими гостями були відомі українофіли та діячі української культури — Василь Тарновський, Василь Горленко, Григорій Ґалаґан, Микола Ґе та ін. Тут, у Тростянецькому маєтку, постійно лунали пісні бандуристів, обговорювали твори Тараса Шевченка, Миколи Костомарова та інших українських поетів та письменників. Як згадував Павло Скоропадський, він з 5 до 12 років, крім родових маєтків, Стародуба і Києва, взагалі ніяких інших міст не бачив.
Щодо Данила, то йому в цьому відношенні пощастило трохи менше, ніж батькові.
Дитинство
Дитячі роки Данила Скоропадського пройшли, в основному, у Петербурзі, де родина Скоропадських мешкала до середини 1918 року. Він зростав у російському середовищі і переважно під впливом російської культури. Як і всі діти тогочасної еліти, хлопчик отримав класичне домашнє виховання та освіту.
Малий Данило грав на роялі, альті, скрипці, вивчав іноземні мови (англійську, французьку, німецьку), брав участь у дитячих концертах і виставах, відвідував театри та художні виставки, активно займався спортом. Взагалі коло інтересів хлопчика було надзвичайно широким. З раннього дитинства він цікавився також машинами і любив конструювати, займався випилюванням по дереву і здобував навички столярної майстерності. Речі, зроблені власними руками (етажерка, полиці, рамки для фото, підставки для квітів), він з любов'ю дарував близьким. Індивідуальні заняття Данила вдома пізніше поєднувалися з навчанням у Першій петербурзькій гімназії.
Велику роль у вихованні дітей відігравала мати — Олександра Петрівна Скоропадська. Вона була душею сім'ї. Павло Скоропадський, як кадровий військовий, не мав змоги приділяти дітям достатньо уваги, тому саме на дружину лягала чи не головна відповідальність за їх розвиток і становлення як особистостей.
Споглядаючи процеси, що охопили суспільство після лютневих подій 1917 року, і висловлюючи хвилювання за майбутнє дітей, вона в березні того ж року писала чоловіку:
- «Я з жахом думаю про майбутнє виховання Данилка. Наскільки важко буде привити йому відчуття порядності у тому гнилому середовищі, в якому доводиться жити… Але Ти не хвилюйся, я духом падати не буду, у жодному випадку, й дітей Твоїх так чи інакше виведу на шлях правди та порядності…»
Незважаючи на тяжкий період, що розпочався після повалення царату, з його нестабільністю і непередбаченістю, повним розладом у суспільних відносинах і свідомості людей, Олександрі Скоропадській дійсно вдалося врятувати дітей від втрати тих ідеалів, на яких вони виховувалися, і виростити їх чесними й шляхетними.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0cGVWOW1ZVzFwYkhrdWFuQm5MekkxTUhCNExWTnJiM0p2Y0dGa2MydHBlVjltWVcxcGJIa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
У цьому ж ключі доречно згадати статтю Осипа Назарука «Гетьманська родина», яку автор написав у 1927 році, невдовзі після відвідування сім'ї Скоропадських у Берліні. Як сторонній спостерігач і людина неупереджена, він був зачарований атмосферою й стосунками, що панували в родині Гетьмана. Особливе враження на нього справили діти. У зв'язку з цим він писав:
- «Діти виховані так, що дай Боже, щоб у кожного з нас діти були хоч трохи так виховані: вони вчені, побожні, працьовиті (працюють з Гетьмановою в огороді). При тім поведення їх таке людяне і скромне, що їх тут усі люблять».
У вирі революції
1917 рік став фатальним для Російської імперії Романових і переломним для багатьох поневолених народів, що входили до неї. Із зреченням від престолу імператора Миколи II почався докорінно новий етап і в житті Скоропадських. Ця звістка застала сім'ю, крім батька, у Петрограді. Данилу виповнилося тоді 13 років. На той час у родині було вже п'ятеро дітей: 29 вересня 1915 року в Олександри Петрівни народився ще один хлопчик — Павло.
Події, що вирували в революційному Петрограді, не могли залишатися поза увагою учня п'ятого класу гімназії, котрий звик до розміреного впорядкованого ритму столичного життя. Свої переживання хлопчик описував у численних листах до батька.
Батько ж Данила про революцію довідався в Україні, де в той час дислокувався 34-й армійський корпус, яким він командував. Революційні події, що набирали обертів, призвели до зміни і у світогляді колишнього імперського генерала, який став свідком небувалого піднесення національно-демократичного руху. Перед Скоропадським постав вибір: з ким іти далі та який шлях обрати. Як українець, він, ймовірно, підсвідомо визначив цей шлях одразу, але увійшов в українську революцію поступово, після вагань і роздумів. Адже все його попереднє життя було тісно пов'язане з Російською імперією, в якій він посідав одне з чільних місць, а соціалістичні ідеї лідерів Української Центральної Ради були для нього абсолютно чужими й неприйнятними.
Однак калейдоскоп бурхливих подій у Петрограді та Києві, особливо після приходу до влади в Росії більшовиків, змусив Павла Скоропадського прийняти остаточне рішення й усвідомити свою місію в революції. У своїх споминах він писав:
- «… Я пішов тим шляхом, до якого ближче всього лежало моє серце. Цей шлях вів до України. Йшов я без честолюбивих замислів, од етапу до етапу, поступово все більше і більше приймаючи той український світогляд, який і привів мене до ідеї української державності»
Часи Української Держави
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN6TDFCaGJHRjBjMTluWlc1bGNtRnNYMmQxWW1WeWJtRjBiM0poTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxUVlXeGhkSE5mWjJWdVpYSmhiRjluZFdKbGNtNWhkRzl5WVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Навесні 1918 року політика Української Центральної Ради зазнала краху: 29 квітня 1918 року розпочався новий етап у історії української революції. Саме того дня з'їзд хліборобів-власників, що зібрався в київському цирку Крутикова по вул. Миколаївській, проголосив Гетьманом усієї України Павла Скоропадського.
Про події в Україні Олександра Скоропадська з дітьми дізналася з петроградської преси. Їх подальше перебування в Петрограді в умовах більшовицького режиму ставало дедалі небезпечнішим. Але питання про переїзд було вирішене лише в червні, після підписання в Києві (12 червня 1918 року) договору про перемир'я між Українською Державою і більшовицькою Росією. Наприкінці червня 1918 року родина Гетьмана прибула спеціальним потягом до української столиці.
Резиденція Павла Скоропадського містилась у невеликому будинку по вул. Інститутській, 40, де колись жили генерал-губернатори. Зайняти царський палац, що знаходився неподалік і був значно більшим, Гетьман категорично відмовився з принципових міркувань: у ньому не так давно перебував київський більшовицький ревком. У гетьманському будинку, який охоронявся спеціальною вартою, родині Скоропадських відвели разом з їдальнею та вітальнею шість невеликих кімнат.
Згадуючи в еміграції ті часи, Данило писав, що він щодня спостерігав зміну гетьманської варти, яка рівно о 12-тій годині з музикою й українськими прапорами проходила повз його вікна, і це викликало в нього особливі хвилюючі відчуття. Тут же, у будинку, Данило був свідком прийому Гетьманом іноземних послів і делегацій, а також щоденних засідань гетьманських міністрів. Він мав змогу зблизька бачити тих, хто відповідав у той час за долю України і докладав багатьох зусиль, щоб її збудувати. Це були такі відомі особи, як Микола Василенко, Дмитро Дорошенко, Дмитро Донцов, Антін Ржепецький, В'ячеслав Липинський та багато інших.
У своїх спогадах Дмитро Дорошенко згадував, якою дійсно титанічною була робота гетьманського апарату, і як самовіддано, майже без відпочинку, працював сам Гетьман. Дорошенко відзначав надзвичайну працездатність Павла Скоропадського, його вміння чітко й суворо розподілити час і завдяки цьому встигнути багато зробити. Як писав Дмитро Дорошенко,
- «…Він [Скоропадський] жив в'язнем у своїй господі: з ранку до глибокої ночі просиджував за прийомами, вислуховуванням доповідей та засіданнями. Просто доводилося дивуватись, як людський організм міг виносити таке напруження».
У цьому відношенні приклад батька був тим підґрунтям, на якому формувався в подальшому характер і особистість Данила. Через ціле життя Гетьманича, як згадували його сучасники, червоною ниткою проходила праця. Праця над собою, над гетьманською ідеєю, на широкім громадськім полі, за фахом.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV5TDFCbGNuTm9ZVjluYVcxdVlYcHBlV0V1YW5Cbkx6STFNSEI0TFZCbGNuTm9ZVjluYVcxdVlYcHBlV0V1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У Києві Гетьманич вчився в українському класі гімназії Володимира Науменка, відомого педагога, громадського діяча і редактора «Киевской Старины». Своїм «домашнім» учителем Данило називав полковника Н. Блаватного, який проводив з ним багато часу і завдяки якому Данилу вдалося багато чого зрозуміти й усвідомити. 15 серпня 1918 року родину Скоропадських спіткало велике горе: раптово помер молодший брат Данила, трирічний Павло і одночасно з цим Олександра Петрівна втратила ще одну дитину, яка не встигла народитися.
Загалом, перебування Гетьманича в Києві обмежилося трьома місяцями, а період існування гетьманської держави — сімома з половиною. Вона була повалена внаслідок антигетьманського повстання і приходу до влади Директорії. Але ті часи, коли Українська Держава існувала реально і ставала вже міцно на ноги, назавжди вкарбувалися в пам'ять Гетьманича. Спогади про них стали пізніше тією життєдайною силою, яка живила його душу і допомогла визначити свій шлях на чужині.
Незадовго до повстання Павло Скоропадський відіслав дітей за кордон. Його дружина залишилася в Києві, щоб бути поруч і розділити всі труднощі чоловіка. Після того, як Директорія оголосила Павла Скоропадського поза законом, він змушений був залишити Київ і виїхати з дружиною до Німеччини, а потім на деякий час до Швейцарії. Універсал Директорії, оголошуючи Павла Скоропадського поза законом, водночас конфісковував і всі його маєтки. З цього приводу В'ячеслав Липинський писав:
- «…У той час це був одинокий український наказ про персональну конфіскату панського маєтку. Ні одному з панів, що з погордою та ненавистю ставились до українства, і тому в життю українськім ніякої участі не брали, інтелігенція українська маєтків не конфіскувала. Сконфіскувала тільки маєтки Скоропадських і самого Гетьмана — що віддав усі свої сили будові Української Держави»
В еміграції
Після падіння Української Держави, будучи 14-річним хлопчиком, Данило Скоропадський разом із родиною опинився на чужині. Перебуваючи в еміграції в Швейцарії (Лозанна) він із відзнакою закінчив у 1922 році французьку реальну гімназію і виїхав невдовзі до Німецької Держави, у Ванзеє (біля Берліна), де з кінця 1921 року остаточно оселилася його родина. Тут він працював робітником на фабриці Сіменса і Шукерта (Siemens-Schuckert), а потім вступив до Вищої технічної школи (Берлінський технічний університет) у Шарлоттенбурзі. Після її закінчення, з 1928 по 1932 рр., Данило Скоропадський був співробітником найбільшої в ті часи електротехнічної фабрики Сіменса і Гальске ([en]).
Участь у гетьманському русі
У той час українська політична еміграція чітко розмежувалася на три групи: республіканців УНР, консервативні кола та націонал-революціонерів. Діячі, які репрезентували на чужині Українську Державу 1918 року і належали до консервативного табору (серед них — В'ячеслав Липинський, Микола Кочубей, Сергій Шемет, Олександр Скоропис-Йолтуховський) заснували в Австрійській республіці в 1920 році Український Союз Хліборобів-Державників (УСХД), що дало початок гетьманському руху в еміграції.
Політична програма Союзу, головною суттю якої принцип трудової монархії, викладена в праці В'ячеслава Липинського «Листи до братів-хліборобів». УСХД ставив за мету побудову української суверенної держави у формі дідичного гетьманату, персоніфіковану в особі Гетьмана Павла Скоропадського та його роду. Гетьман Павло Скоропадський став на чолі УСХД у 1922 році, і одночасно в Берліні було створено Центральну управу (пізніше — Головна управа об'єднаних хліборобських організацій), як виконавчий орган УСХД, якому підпорядковувались усі члени Союзу у різних країнах.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0cGVWOVhZVzV1YzJWbFgyaHZkWE5sTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVGEyOXliM0JoWkhOcmFYbGZWMkZ1Ym5ObFpWOW9iM1Z6WlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
На початку 1920-х рр. постала низка гетьманських організацій у Чехословацькій республіці, Польській республіці, Німецькій Державі, Французькій республіці. На гетьманські позиції перейшли численні українські організації США і Канади.
Влітку 1926 року в Берліні було створено Український науковий інститут, фундатором якого стало Товариство допомоги біженцям на чолі з дружною Гетьмана Олександрою Скоропадською. Першим директором інституту був професор Дмитро Дорошенко, відомий національний діяч, історик, колишній міністр закордонних справ Української Держави 1918 року.
Активізація української політичної еміграції, гетьманського руху, не залишила осторонь Данила Скоропадського. Великий вплив справляли на нього й близькі стосунки з В'ячеславом Липинським та іншими відомими діячами монархічного напряму. У той період Данило проводив активну роботу серед української молоді і очолював студентську організацію «Дніпро», тісно співпрацював із багатьма відомими українськими діячами, у тому числі із Степаном Федаком — братом дружини полковника Євгена Коновальця, а також брав участь у роботі Гетьманського клубу ім. Липинського, в якому, між іншим, постійним гостем був і сам Євген Коновалець. Окрім цього, Данило брав активну участь і в ширшому українському студентському житті.
Спадкоємець українського престолу
Павло Скоропадський та його однодумці бачили в Данилові людину, яка змогла б очолити гетьманський рух після батька. Зважаючи на важливість цієї справи і відповідальність, яку Данило мав прийняти на себе, Павло Скоропадський 1 квітня 1925 року звернувся до нього зі своїм відомим листом. Лист був приурочений до повноліття Данила, і в ньому Гетьман висловив свої думки з приводу тієї місії, що лежала на ньому і гетьманському русі взагалі. Він писав:
- «Коли в 1918 році я, шукаючи виходу для свого краю з критичного становища, керувався більше інстинктом, то тепер я вже цілком свідомо й продумано кладу на плечі свої і своїх нащадків цей тяжкий хрест і це велике завдання служити незмінною, непохитною підпорою для Української Державності. Моїм обов'язком є не тільки до кінця свого життя вести гетьманців до перемоги, але також приготувати собі наступника, достойного високої чести й великої відповідальности бути вождем нації.
- Тому я ставлю тобі, мій сину і єдиний спадкоємче моїх прав і обов'язків, питання: чи готовий ти мої права й обов'язки на себе перейняти й до кінця їх непохитно нести? Все обдумай і розваж. Хай велич завдань не лякає тебе».
Останньою настановою Гетьмана Данилові були такі слова:
- «Пам'ятай, що раз ти приймеш на себе добровільно мої права і обов'язки, ти мусиш дбати про те, щоб бути достойним великого завдання, ти мусиш придбати мудрих, чесних, відданих спільній ідеї й добре зорганізованих помічників і що таких помічників не можна враз при потребі знайти й зорганізувати, а треба їх розшукувати й готувати ціле життя».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV4TDFOcmIzSnZjR0ZrYzJ0cGVWOW1ZVzFwYkhsZloyRnlaR1Z1TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVGEyOXliM0JoWkhOcmFYbGZabUZ0YVd4NVgyZGhjbVJsYmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Після тривалих роздумів Данило через рік дав позитивну відповідь. На початку 1933 року він залишив роботу на фабриці і повністю віддався діяльності в гетьманському центрі. 16 травня 1933 року, у день свого 60-річчя, Гетьман Павло Скоропадський урочисто проголосив:
- «Історія наказує мені дбати, щоб започаткована мною в 1918 році державна організація України продовжувалася далі до повного щасливого завершення нашого національно-державного діла. В наших українських обставинах потрібно для цього напруженої, упертої праці ряду поколінь. Тому, хоч і почуваю ще сили, енергію та порив до боротьби, то все ж таки мушу подбати про те, щоб і після мене був забезпечений безперервний провід нашому ділові.
- І тому … урочисто проголошую свою волю:
- Після мене провід нашого діла і всі права й обов'язки старшого в нашім роді переходять на сина мого Данила. Синові моєму Данилові заповідаю непохитно, до кінця життя стояти на чолі гетьманського державного діла, а всім гетьманцям — вірно допомагати йому в цім».
Тим самим, Павло Скоропадський та його прихильники послідовно робили кроки на шляху утвердження принципів спадкової монархії з усією її атрибутикою. Сам факт політичного і спадкового заповіту мав застерегти спроби інших помітних фігур заявити претензії на український престол.
Подорож Сполученими Штатами та Канадою
Готуючись до своєї місії, Данило Скоропадський за дорученням батька здійснив у 1937–1938 рр. свою найвідомішу подорож до США і Канади. Українська діаспора і гетьманська організація за океаном були на той час найчисленнішими. Приїзд вперше на американський континент репрезентанта гетьманської ідеї та спадкоємця Павла Скоропадського мав для них величезне значення. Перша зустріч із Гетьманичем відбулася в Чикаго, куди він прибув у зв'язку з церемонією посвячення українського літака «Київ». Тут Данило звернувся до співвітчизників із промовою й одразу вразив присутніх своєю ерудицією та глибоким знанням української справи. Впродовж чотиримісячного візиту, що проходив, як писала тогочасна преса, під гаслом «За Україну» і під знаком українського тризуба, він провів численні зустрічі з українцями різних поколінь і політичних спрямувань. Його виступи були сповнені великого патріотизму, закликів до єднання, серйозних роздумів про майбутнє нації.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV3TDBSaGJubHNiMTlWVTBFeExtcHdaeTh5TlRCd2VDMUVZVzU1Ykc5ZlZWTkJNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Знайомство заокеанської діаспори з Данилом Скоропадським перевершило будь-які уявлення про нього. Він зумів завоювати серця багатьох українців, заразити своєю енергією, дати новий імпульс їх життю на чужині. Як згадували сучасники, Гетьманич, окрім інших позитивних рис, володів ще особливим даром привертати до себе людей і згуртовувати їх навколо себе. Він був справжнім дипломатом у своїх стосунках з ними. Ця якість проявлялася в його поведінці, манерах, вчинках. Саме таким побачили Данила тисячі українців Америки і Канади, коли писали про нього:
- «Високий, стрункий, сильно збудований, знаменитий спортовець, мужній і ласкавий, енергійний у рухах і мові, спокійний, але рішучий, здержливий, поважний, але не зимний, елегантний ззовні і в зносинах з людьми, вільний у поведінці, а при тім повний дійсно гетьманської поваги. Він поривав українців за собою…»
Справжнім тріумфом стала для Данила його поїздка до Канади, де він зробив 41 публічний виступ перед українськими громадами Торонто, Монреаля, Оттави, Саскатуна, Едмонтона, Калгарі. Його популярність досягла на той час свого апогею. У ньому вбачали лідера, про якого навіть іноземні газети писали:
- «…33-літній принц України одного дня може стати центральною фігурою у великім повстанні, від якого може залежати доля Європи й України».
Високо оцінюючи візит Гетьманича до США і Канади, українська діаспора зробила головний підсумок:
- «Найбільше його діло — це проломання ледів у цілім українстві, яке майже два десятки років перебувало в полоні демагогічної протигетьманської пропаганди»
Друга світова війна
З 1939 року почався новий етап у житті Данила Скоропадського, пов'язаний з Великою Британією. В умовах, коли Друга світова війна фактично почалася, він, за пропозицією батька, виїхав на початку серпня 1939 року до Великої Британії, перед тим (у травні 1939 року) разом з батьком взявши участь у зустрічі з Авґустином Волошиним.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkzTDBobGRHMWhibDlJWlhSdFlXNTVZMmd1YW5Cbkx6STFNSEI0TFVobGRHMWhibDlJWlhSdFlXNTVZMmd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Про від'їзд Данила Павло Скоропадський повідомив громадскість під час власних іменин. Присутні гості пов'язували це з планами організації українського війська з емігрантів у Європі й Америці, де Гетьманич побував незадовго перед тим. Насправді ж йому ставилося за мету налагодити контакти з британським урядом на випадок перемоги антигітлерівської коаліції у війні. Втім, у Великій Британії з великою підозрою ставилися до всіх, хто приїздив з Третього Рейху, а таку особу, як Данило Скоропадський, важко було не помітити. Тому активної діяльності йому розгорнути не вдалося. Загалом, з початком війни становище Данила Скоропадського було досить складним.
У Лондоні Данило Скоропадський прожив останні 18 років свого життя, до того трагічного дня 23 лютого 1957 року, коли його не стало. На момент приїзду Гетьманича до Великої Британії українських емігрантів там було небагато, і чи не єдиним представником гетьманського руху в цьому регіоні був Володимир Коростовець, який приїхав свого часу до Великої Британії за дорученням Павла Скоропадського. Але в повоєнний час коло української еміграції у Великій Британії значно розширилося: тут опинилося близько 40 тисяч біженців із СРСР, у тому числі членів ОУН та вояків УПА. Згодом українська діаспора стала тут однією з найбільших у Європі.
15 березня 1945 року Павло Скоропадський доручив одному зі своїх наближених — Іллі Сапізі — дістатися у зону дії британської армії з тим, щоб потім зв'язатися з Данилом Скоропадським та передати йому, щоб «доложив усіх зусиль для врятування українців без різниці їх політичних переконань».
Гетьман наголошував:
- «Наша сила — в наших українських людях. Виживуть вони — постане Україна!»
Данило Скоропадський як міг виконував батьківський наказ. Зокрема, він домігся, щоб вояки Української Національної армії (І-ї дивізії УНА) були інтерновані в британо-американську зону окупації.
Серед багатьох проблем, які також постали перед Гетьманичем, однією з головних було створення Союзу Українців у Великій Британії (СУБ). Вирішенню цього питання він надавав першочергового значення, бо розумів, що українська еміграція може продовжувати боротьбу за свої ідеали лише тоді, коли сама буде сильною і згуртованою. Такий Союз було створено в 1946 році в Единбурзі. Невдовзі Данила, як одного з головних організаторів СУБу, було обрано його незмінним почесним головою.
Повоєнні роки
Щоб утриматися на поверхні і не бути тягарем для гетьманських організацій за океаном у матеріальному плані, Данило Скоропадський після війни знову повернувся до праці за фахом.
У 1946 році доля звела його з відомим у світі підприємцем Володимиром Джусом, американцем українського походження, який очолював у США велику літакобудівну компанію «Dzus Fastener». Маючи філію цієї фірми у Великій Британії, він запросив Данила до праці і протягом наступних 11 років, аж до самої смерті, Гетьманич працював тут технічним директором. Володимир Джус надзвичайно цінував Данила як фахівця і був переконаний, що якби той не займався політикою, то зробив би велику кар'єру в індустрії.
Джус завжди був для Гетьманича великою підтримкою та надійною опорою в різних, часом дуже складних, ситуаціях. Він був першим, хто після смерті Гетьманича запропонував купити його будинок з метою створення в ньому історико-меморіального музею. Через певні обставини цього не вдалося зробити.
Провідник гетьманського руху
Після смерті батька (1945) і закінчення Другої світової війни Данило фактично перебрав на себе функції провідника гетьманського руху. Офіційно він був проголошений ним 5 листопада 1948 року, після складеня обов'язків реґента гетьманського руху його матір'ю Олександрою Скоропадською, яка незадовго до того відзначила свій 70-літній ювілей. З цієї нагоди Гетьманич 25 жовтня 1948 року прибув до Тризонії. В Оберстдорфі він зустрівся з матір'ю та сестрами, яких не бачив майже 10 років, і відвідав могилу батька.
Приймаючи на себе права й обов'язки керманича гетьманського руху, Данило звернувся до українців з такою промовою:
- «Заявляю твердо й урочисто, що виконуючи заповіт покійного батька мого — Гетьмана всієї України Павла, продовжуватиму гетьманське діло, започатковане ним. Так само, як і він, завжди і по кінець життя мого служитиму найвищим національно-державним прагненням українського народу та його визвольній справі. … Молю Господа Бога, щоб скріпив мене в духовних і фізичних силах для успішного продовжування й закінчення розпочатого діла на добро й велич України. Молю Господа Бога, щоб дав усім українцям внутрішню віру, єдність і силу, щоб освятив боротьбу українського народу за його законні права і дав йому остаточну перемогу».
Візит до Німеччини
Під час свого візиту до Німеччини Данило Скоропадський відвідав українські табори поблизу Мюнхена, Український вільний університет, Українську вільну академію наук, провів зустрічі з відомими українськими діячами, у тому числі Степаном Бандерою. У своїх промовах Гетьманич знову і знову закликав українців до єдності, повної політичної консолідації. Проте цей період характеризувався загостренням відносин між різними політичними колами української еміграції, у першу чергу між представниками гетьманського та уенерівського напрямів. Фактично їх стосунки віддзеркалювали той стан справ, який створився в українському національному таборі ще в процесі визвольних змагань 1917–1920 рр.
Протистояння з УНРадою
У липні 1948 року лідерами УНР в екзилі було створено Українську Національну Раду, яку було проголошено єдиним репрезентативним органом українського руху в діаспорі. У зв'язку з цим Союз гетьманців державників, який не був представлений у Раді, виступив із заявою, в якій чітко висловив позицію гетьманців щодо тієї ролі, котру УНРада мала б відігравати як дійсно представницький орган усіє української громадськості на чужині. Гетьманці наголосили, що концепцію УНР поділяють не всі українці, і для того, щоб УНРада мала статус всенаціонального політичного центру, вона повинна не обмежуватися вузько соціалістичними інтересами, а будуватися на засадах всеукраїнства, об'єднуючи навколо себе всі політичні і громадські еміграційні угруповання.
На противагу уенерівцям, гетьманці запропонували свою структуру УНРади з тим, щоб у ній були представлені усі чотири, існуючі на той час в українському русі, державно-визвольні концепції, виразниками яких були Андрій Лівицький, Степан Бандера, Андрій Мельник і Данило Скоропадський. Але заклик до співпраці й взаєморозуміння не дав бажаних наслідків, а, навпаки, призвів до ще більшої конфронтації між двома політичними таборами. Свідченням цього є, наприклад, той факт, що до зали засідань II сесії УНРади (1949 рік) не було допущено навіть кореспондентів від гетьманського руху.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV5TDBSaGJubHNiMTlWVTBFeUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMUVZVzU1Ykc5ZlZWTkJNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Данило Скоропадський дуже хворобливо сприймав чвари і конфлікти серед української еміграції, що істотно послаблювали її позиції. Як людина, перед якою був приклад західних демократій, він з прикрістю зазначав відсутність розуміння пріоритету національних інтересів над партійними.
Життя у Великій Британії
Повернувшись до Великої Британії, Данило продовжив активну діяльність по зміцненню гетьманського руху, зокрема створенню на теренах Великої Британії Крайової організації Союзу гетьманців-державників. Така організація офіційно була оформлена (хоча фактично існувала вже два роки) на першому установчому з'їзді СГД Великої Британії, що відбувся в Болтоні (поблизу Манчестера) у листопаді 1949 року. На ньому виступив Данило Скоропадський, який ще раз наголосив, що гетьманський рух — це складова частина загальноукраїнського руху і головною позицією гетьманців є консолідація всіх українських політичних сил навколо Української Соборної Суверенної Держави.
Діяльність Гетьманича на британських теренах була плідною й багатогранною. Він займався вирішенням такого важливого питання, як створення у Великій Британії структур Української автокефальної православної церкви, активно допомагав українським біженцям облаштовувати їх життя на чужині, проводив велику роботу серед української молоді, співпрацював з організацією Антибільшовицький блок народів тощо. У 1956 році в Лондоні відбулася 10-тисячна демонстрація українців і поляків, приурочена до приїзду у Велику Британію радянського лідера Микити Хрущова. Її учасники звернулися до британського уряду з петиціями засудити тоталітарний режим у СРСР і порушити питання про самовизначення українського народу. Одним з організаторів цієї політичної акції був Гетьманич Данило Скоропадський. Йому виповнилося на той час 52 роки, він, як і раніше, вражав своєю енергією, активністю, працездатністю, не любив «слабодухів, тонкосльозих, злочинно-пасивних».
Смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlU0TDBSaGJubHNiMTkwYjIxaUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMUVZVzU1Ykc5ZmRHOXRZaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
23 лютого 1957 року Гетьманича Данила не стало. Звістка про смерть за загадкових обставин стала несподіванкою для тих, хто його знав. Медичний висновок констатував, що причиною смерті був крововилив у мозок, хоча посмертного розтину при цьому не було зроблено. Для організації похорону було створено громадський комітет з представників усіх діючих у Великій Британії українських політичних і громадсько-культурних організацій. Похорон Данила Скоропадського відбувся 2 березня 1957 року на лондонському цвинтарі Гемпстед у присутності великої кількості людей.
За простою дубовою домовиною, вкритою українським національним прапором і родовим гербом Скоропадських, йшли рідні та найближчі до Гетьманича люди, серед яких були присутні сестри Данила: Гетьманівни Марія Монтрезор (найстарша сестра) та Олена Отт (наймолодша сестра), а також Галина Мельник-Калужинська — наречена Гетьманича. Так сталося, що довгоочікуваний шлюб з цією жінкою, яка опинилася у Великій Британії після Другої світової війни, так і не відбувся. Як фатум сприймається той факт, що заручини Данила Скоропадського з Галиною Мельник-Калужинською відбулися за 10 днів до смерті Гетьманича, а офіційне повідомлення про їх вінчання мало бути опубліковане в пресі саме на початку березня 1957 року.
На надгробку Гетьманича, що на лондонському цвинтарі Гемпстед, викарбувано напис: «Будую Україну для всіх і з усіма».
Підсумки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTlsTDJWbEwwaGxkRzFoYm5samFGOUVZVzU1Ykc4dWFuQm4uanBn.jpg)
Ще будучи малим хлопцем, Данило Скоропадський опинився з родиною на чужині. Проте мрії про незалежну Україну, яку він, хоча й не довго, встиг відчути й побачити зблизька, ніколи його не полишали. Слідуючи заповіту батька, Данило Скоропадський усе своє подальше життя присвятив служінню в ім'я України, був палким патріотом і свято вірив у свій народ.
Як і батько, Павло Скоропадський, Данило вважав, що українська державність може відродитися лише у своїй традиційній національній формі. Саме в історичній традиції, що корінилася в народі, Гетьманич вбачав запоруку майбутнього відродження України і був упевнений, що вона як нація давньої культури, врешті-решт, виборе собі місце у світі, на яке мала повне право. Слід зазначити, що Данило Скоропадський, відданий гетьманській ідеї, водночас з повагою ставився до своїх політичних опонентів. Він ніколи не кидав камінням у тих, хто організував свого часу антигетьманське повстання проти його батька Павла Скоропадського і був причетний до повалення Української Держави 1918 року. Навпаки, він схиляв чоло перед кожною жертвою, що її принесли українці на вівтар Батьківщини, незалежно від їх політичної орієнтації. Вміння піднятися над особистим, без упереджень оцінити події минулого в ім'я майбутнього було його суттєвою рисою.
Зважаючи на те, що відсутність національної єдності була одним з головних чинників поразки Української революції 1917—1920 рр., Данило Скоропадський робив усе можливе, щоб сконсолідувати різні українські сили в еміграції. Сваритися через форму влади в незалежній Україні, коли такої взагалі ще не було, Гетьманич вважав недоречним і виходив з того, що тільки народ має право вирішувати в майбутньому це питання. Він неодноразово підкреслював, що належить до всього українства й вірно служитиме вільній Україні без огляду на те, чи буде там устрій монархічний, чи республіканський. Водночас Данило Скоропадський був безкомпромісним і послідовим стосовно тих, хто заперечував ідею суверенної України.
Авторитет Гетьманича серед української діаспори був надзвичайно високим, і його, безперечно, можна назвати одним із лідерів українського руху в еміграції. Показово, що багато з тих, хто виступив свого часу проти гетьмана Павла Скоропадського ву 1918 році, стали пізніше палкими прихильниками його сина — Гетьманича Данила. Серед них був, наприклад, і колишній член Директорії УНР Опанас Андрієвський, який у 1954 році в листі до Гетьманича писав:
- «…У Вашій особі я бачу маєстат української державності й перед Вами клоню мою сиву голову»
Високо оцінював діяльність Данила й Осип Назарук — один з організаторів гетьманського руху в Америці, колишній активний учасник антигетьманського повстання.
Данило Скоропадський прожив усього 53 роки. Раптова загадкова смерть обірвала його життя в самому розквіті сил. У своєму прощальному слові на могилі Данила відомий діяч Організації Українських Націоналістів (революціонерів) (ОУН-р) Ярослав Стецько сказав:
- «Українці втратили в особі Гетьманича визначну постать, щирого українського патріота, самостійника і соборника, людину високої особистої культури і такту, аристократа не тільки по крові, але передусім по духу… У своїй діяльності він мав тільки основну мету — українську державність».
Добре знаний і шанований у колах української еміграції, Данило Скоропадський був невідомим в Україні. За радянських часів таке ставлення до провідників українського руху було звичним, бо відповідало тим ідеологічним нормам дозволеного чи недозволеного, у межах яких розвивалося все радянське суспільство.
Але Гетьманич Данило, ще у своїх численних виступах перед українською громадськістю, неодноразово підкреслював:
- «За майбутнє нашого народу я не боюся, бо вірю в його здорові й творчі сили. Вірю, що здорова національна стихія … змете з нашого тіла й заразу московського большевизму, а всі українські державники знайдуть шлях один до одного й, об'єднавшись під покровом одної керівної ідеї, у творчім пориві здобудуть і відбудують нашу Україну»
Вшанування пам'яті
Цей розділ потребує доповнення. (квітень 2013) |
У 2004 році патріотична громадськість в Україні та за її межами відзначила століття з дня народження Гетьманича Данила Скоропадського. В Україні, зокрема, низка громадських організацій та державних освітніх установ провели тематичні виставки та зустрічі, а Союз гетьманців-державників організував наукові читання, присвячені цій даті.
Тим не менш, широкого резонансу в суспільстві ці події не здобули. На державному рівні постать Гетьманича лишається непошанованою, а для більшості українців постать Данила Скоропадського лишається невідомою.
13 лютого 2019 року ЦДІАК України у рубриці «Архів BLITZ» презентував добірку документів «До 115-річчя від дня народження Данила Скоропадського».
Сім'я
- Батько — Павло Петрович Скоропадський (1873—1945)
- Мати — Олександра Петрівна Скоропадська (Дурново) (1878—1952)
- Сестра — Марія Павлівна Скоропадська (Монтрезор) (1898–1959)
- Сестра — Єлисавета Павлівна Скоропадська (Кужим) (1899—1975)
- Брат — Петро Павлович Скоропадський (1900—1956)
- Брат — Павло Павлович Скоропадський (1915—1918)
- Сестра — Олена Павлівна Отт-Скоропадська (1919—2014)
- Наречена — Галина Яківна Мельник-Калужинська (1914—2002)
Образ Данила Скоропадського в культурі
- В 2017 році в харківському видавництві «Фоліо» вийшов друком історичний детектив Тимура та Олени Литовченків «Принц України» () про життя останнього українського гетьмана у вигнанні Данила Скоропадського.
Див. також
Попередник Павло Скоропадський | ![]() | Лідер Гетьманського руху 1948—1957 | ![]() | Наступник Марія Скоропадська |
Примітки
- Czech National Authority Database
- Пріцак О. Рід Скоропадських // Останній гетьман. Ювілейний збірник пам'яті Павла Скоропадського. 1873—1945. — К., 1993. — С. 179.
- Лист Гетьмана Павла Скоропадського до Гетьманича Данила. 25 січня 1925 р. // У 60-річчя відновлення гетьманства. — Торонто, 1978. — С. 98.
- Кущинський А. Гетьман Павло і Гетьманич Данило Скоропадські. — Чикаго, 1968. — С. 53.
- Папакін Г. Листи з 1917 року (Кореспонденція Павла Скоропадського часів Лютневої революції в Росії) // Архіви України. — 2002. — № 1–3. — С. 100.
- Назарук О. Гетьманська родина. — На чужині. — 1947. — № 7. — С. 8.
- Гетьман Павло Скоропадський. Спомини. — К., 1992. — С. 49.
- Дорошенко Д. Історія України 1917—1923 рр. У 2-х т. — К. : Темпора, 2002.
- Скоропадський Д. Державництво і патріотизм. З промов, виголошених у Канаді і США в 1937—38 рр. — Лондон, 1947. — С. 9.
- Дорошенко Д. Мої спомини про недавнє минуле. — Мюнхен, 1969. — С. 323.
- Донцов Д. І. Рік 1918, Київ: Документально-художнє видання / упоряд. К. Ю. Галушко. — К. : Темпора, 2002. — 208 с.
- Ісаїв, Іван (1938). . Едмонтон: Союз Гетьманців Державників Америки й Канади. 323 стор.: С. 22.
- Лист гетьмана Павла до гетьманича Данила. — 25 січня 1925 р. // У 60-річчя відновлення гетьманства. — С. 104.
- Реєнт Олександр. Павло Скоропадський. — К. : Видавничий дім «Альтернативи», 2003. — С. 256.
- Заповіт Ясновельможного пана гетьмана Павла // У 60-річчя відновлення гетьманства. — С. 105.
- Плуг та меч. — Буенос-Айрес, 1938. — С. 19.
- На шляху до історичної місії // Коментар 1. — Лондон, Гаага, 1971. — С. 11.
- Ісаїв І. За Україну. — Едмонтон, 1938. — С. 271.
- Слово з приводу янгола Його вельможності гетьманича Данила // Голос державника. — 1947. — № 6. — С. 4.
- Реєнт Олександр. Павло Скоропадський. — К. : Видавничий дім «Альтернативи», 2003. — С. 285.
- Обітниця гетьманича Данила // У 60-річчя відновлення гетьманства. — С. 109.
- Горобець І. Гетьманич Данило Скоропадський // За всенаціональну єдність. — Торонто, 1983. — С. 132.
- Овчинник С. Гетьманич Данило в Мюнхені-Фраймені // Коментар 1. — С. 14.
- Кущинський А. Гетьман Павло і Гетьманич Данило Скоропадські. — Чикаго, 1968. — С. 58.
- Веселовський П. Перші роковини // Ми і світ. — Торонто, 1958. — № 46. — С. 20.
- Плуг та меч. — Буенос-Айрес, 1938. — С. 24.
- Кущинський А. Гетьман Павло і Данило Скоропадські. — Чикаго, 1968. — С. 58.
- Лист колишнього члена Директорії УНР О. Андрієвського до гетьманича Данила. 12 лютого 1954 р. // Коментар 1. — Лондон, 1971. — С. 29.
- Українська думка. — 1957. — 7 березня.
- . Архів оригіналу за 16 жовтня 2007. Процитовано 8 вересня 2007.
- . Архів оригіналу за 14 лютого 2019. Процитовано 14 лютого 2019.
- . Центральний державний історичний архів України. Архів оригіналу за 14 лютого 2019. Процитовано 14 лютого 2019.
- . Архів оригіналу за 17 червня 2020. Процитовано 16 червня 2020.
Посилання
- Останній гетьман. Частина І. [ 28 серпня 2007 у Wayback Machine.]
- Останній гетьман. Частина ІІ. [ 17 липня 2007 у Wayback Machine.]
- Останній гетьман. Частина ІІІ. [ 10 липня 2007 у Wayback Machine.]
- Нариси діяльності гетьманців у рядах руху опору Другої світової на теренах України.[недоступне посилання з травня 2019]
- До 115-річчя від дня народження Данила Скоропадського (ЦДІАК України) [ 14 лютого 2019 у Wayback Machine.]
Джерела
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Ралдугіна Т. П. Штрихи до портрета спадкоємця останнього гетьмана України Данила Скоропадського (1904—1957 рр.) // Український історичний журнал. — 2004. — № 6. — ISSN 0130-5247.
- Гай-Нижник П. Гетьманич Данило Скоропадський (1904—1957). До історії встановлення старшинства в Гетьманському Роді та спадкоємства в українському монархічному рухові [ 7 лютого 2017 у Wayback Machine.] // Київська старовина. — 2002. — № 4. — С. 110—125.
- Гай-Нижник П. Позиція гетьманського руху після Другої світової війни щодо становища церкви в майбутній Українській Державі[недоступне посилання з травня 2019]
- Гетьманський альманах / відп. ред. Ю. І. Терещенко. — Ч. 1. — К. : ВЦ КНЛУ, 2002. — 124 с. — .
- Гетьманський альманах / відп. ред. Ю. І. Терещенко. — Ч. 2. — К. : ВЦ КНЛУ, 2003. — 188 с. — .
- Донцов Д. І. Рік 1918, Київ: Документально-художнє видання / упоряд.: К. Ю. Галушко. — К. : Темпора, 2002. — 208 с. — .
- Дорошенко Д. Історія України 1917—1923 рр. У 2-х т. — К. : Темпора, 2002. — .
- Онуфрів Марта. // Українська правда. — 2005. — 19 жовтня.
- Реєнт Олександ . Павло Скоропадський. — К. : Видавничий дім «Альтернативи», 2003. — 304 с. — .
- Сирота Роман.
- Скоропадський Павло. Спогади (кінець 1917 — грудень 1918) / голов. ред. Я. Пеленський. — К. : Київ — Філадельфія, 1995. — 493 с. — .
- Ясь О. В. Скоропадський Данило [ 21 грудня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 614. — .
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Skoropadskij Skoropa dskij Dani lo Pa vlovich 31 sichnya 13 lyutogo 1904 19040213 Sankt Peterburg Rosijska imperiya 23 lyutogo 1957 London Velika Britaniya ukrayinskij politichnij i gromadskij diyach sin Getmana Pavla Skoropadskogo Getmanich lider ta providnik getmanskogo ruhu v 1948 1957 rr Narodivsya v Sankt Peterburzi za fahom inzhener Z 1919 roku v emigraciyi v Shvejcariyi Nimechchini a z 1939 v Velikij Britaniyi Z 1932 roku dopomagav batkovi v keruvanni Getmanskim ruhom Po vijni brav aktivnu uchast u organizaciyi ukrayinskogo zhittya u Velikij Britaniyi z 1949 roku pochesnij golova Soyuzu Ukrayinciv u Velikij Britaniyi U 1948 perebrav Verhovne upravlinnya Getmanskim ruhom Pomer u Londoni 23 lyutogo 1957 roku za zagadkovih obstavin Ostannij predstavnik rodu Skoropadskih po cholovichij liniyi Danilo Pavlovich SkoropadskijJogo Yasnovelmozhna Svitlist Pan GetmanichNarodivsya13 lyutogo 1904 1904 02 13 Sankt Peterburg Rosijska imperiyaPomer23 lyutogo 1957 1957 02 23 53 roki London Velika Britaniya otrutiPohovannyadGromadyanstvoRosijska imperiya Getmanat Velika BritaniyaNacionalnistukrayinecDiyalnistpolitikAlma materBerlinskij tehnichnij universitetZnannya movukrayinska 1 TitulGetmanichPosadaLider getmanskogo ruhu v emigraciyiTermin5 listopada 1948 23 lyutogo 1957PoperednikPavlo SkoropadskijPartiyaUDHP Getmanskij ruhKonfesiyapravoslavnijRidSkoropadskiBatkoPavlo SkoropadskijMatiOleksandra SkoropadskaDitidGerbVislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u VikishovishiZhittyepisPohodzhennya ta ranni roki zhittya Danilo Skoropadskij narodivsya 31 sichnya 13 lyutogo 1904 roku v Sankt Peterburzi Svoye im ya vin otrimav na chest getmana Danila Apostola Danilo buv chetvertoyu ditinoyu v rodini Pavla i Oleksandri Skoropadskih yaki na toj chas uzhe mali dvoh donok Mariyu ta Yelizavetu ta sina Petra Batki Danila za svoyim pohodzhennyam bagatstvom i stanovishem nalezhali do najvishih aristokratichnih kil Peterburga Rodovid Batko Danila Pavlo Skoropadskij kavalergard i fligel ad yutant carya uchasnik rosijsko yaponskoyi vijni odin iz najbilshih svogo chasu zemlevlasnikiv Vid dida j batka jomu z bratom Mihajlom perejshli v spadok veliki volodinnya v Poltavskij ta Chernigivskij guberniyah Trostyanec Poloshki Yaroshivka Dunayec Kubarov U Kubarovi mistivsya odin iz najkrashih u Rosijskij imperiyi kinnih zavodiv velikij vinokurnij zavod u Poloshkah dobuvalasya visokoyakisna glina sho vikoristovuvalasya na vlasnomu zavodi dlya virobnictva cegli u Kubarovsko Dunayeckomu ta Trostyaneckomu gospodarstvah prodavalisya budivelni materiali Ci mayetki shorichno davali sim yi Skoropadskih velichezni pributki Matir Oleksandra Petrivna Skoropadska Durnovo bula yedinoyu dochkoyu general ad yutanta Petra Pavlovicha Durnovo yakij takozh zajmav chilne misce u vishij iyerarhiyi togochasnogo rosijskogo suspilstva i nalezhav do jogo najzamozhnishih verstv buv zasnovnikom Sibirskogo torgovogo banku chlenom Altajskogo zolotopromislovogo tovaristva mav veliki mayetki u V yatskij ta inshih guberniyah Materi Oleksandri Durnovo Mariyi Vasilivni z rodu Kochubeyiv nalezhalo kilka mayetkiv na Poltavshini Chutove Kochubeyivka Iskrivka Skorohodove Po liniyi batka Danilo Skoropadskij uspadkuvav nalezhnist do odnogo z najstarishih i najvidomishih ukrayinskih rodiv Svoyim korinnyam cej rid syagav seredini XVII st koli vpershe dokumentalno bulo zafiksovane prizvishe Fedora Skoropadskogo yakij proslaviv svoye im ya v boyu pid Zhovtimi Vodami 1648 roku pid chas vizvolnoyi vijni ukrayinskogo narodu proti polskogo panuvannya U listi do Danila 1925 roku Pavlo Skoropadskij iz gordistyu nagaduvav sinu Tvoyi predki buli prostimi kozakami j nobilitaciyu rodu svogo distali za sluzhbu pri vijsku za vidvagu za energiyu za vijskovij hist nimi viyavlenij Voni nikoli ne bazhali spokijnogo zhittya bez turbot i bez praci jshli ternistimi shlyahami i dohodili do visokogo stanovisha v derzhavi j do vidatnoyi roli v istoriyi svogo narodu Odnim iz takih diyachiv v ukrayinskij istoriyi buv getman Livoberezhnoyi Ukrayini Ivan Skoropadskij 1646 1722 yakomu dovodilosya v tyazhkij pislyamazepinskij period postijno strimuvati rozgin peremozhcya Petra I yakij pragnuv znishiti avtonomiyu Ukrayini Ivan Skoropadskij siniv ne mav tomu prodovzhuvachem rodu stav jogo brat Vasil sotnik Chernigivskogo polku a potim general bunchuzhnij getmana yakij i buv bezposerednim predkom Danila Skoropadskogo Protyagom troh stolit cej rid dav Ukrayini bagatoh viznachnih vijskovih derzhavnih i gromadskih diyachiv Chleni rodu Skoropadskih ridnilis u shlyubah iz najvidomishimi kozacko shlyahetskimi rodinami sered yakih buli Apostoli Butovichi Gamaliyi Zabili Zakrevski Kochubeyi Lisenki Kulyabki Lizogubi Markovichi Miklashevski Miloradovichi Tarnovski Polubotki Krim togo u zhinochih liniyah rid Skoropadskih buv pov yazanij iz velikoknyazhimi dinastiyami Ryurikovichiv Gediminovichiv a takozh iz panuyuchimi yevropejskimi rodami Nashadkami cih dinastij u pryamij liniyi buli babusya Danila po batku Mariya Andriyivna Miklashevska i mati Getmanicha Oleksandra Petrivna yaka po materinskij liniyi pohodila z vidomogo ukrayinskogo rodu Kochubeyiv Odnim iz najdavnishih predkiv Oleksandri Skoropadskoyi Durnovo vvazhayetsya takozh graf Anri de Mons vihodec z Flandriyi yakij she v seredini XIV st opinivsya j osiv na Chernigivshini Takim chinom rodove derevo Danila Skoropadskogo bulo gliboko vkorinene v najdavnishi verstvi ne lishe ukrayinskoyi a j zagalnoyevropejskoyi istoriyi Formuvannya nacionalnogo svitoglyadu Malij Danilo v Sankt Peterburzi Na formuvannya nacionalnogo svitoglyadu hlopcya pevnoyu miroyu vplivalo perebuvannya sholita v rodovih mayetkah batka Poloshkah vpershe Danila privezli tudi v shestimisyachnomu vici i Trostyanci na Chernigivshini Portreti getmaniv u tomu chisli j Mazepi stari obrazi j kozacka zbroya ridkisni knigi sho zbiralisya stolittyami didami j pradidami jmovirno ne zalishali Danila bajduzhim Same tut sered ukrayinskoyi prirodi ukrayinskoyi movi i rodovih tradicij vin vsuperech elitarnomu otochennyu Peterburga vidchuvav svoyu sporidnenist iz ukrayinskim narodom Na zhal nacionalnij kolorit Poloshok i osoblivo Trostyancya ne buv na toj chas takim viraznim yak napriklad za Ivana Mihajlovicha Skoropadskogo dida Pavla Skoropadskogo i pradida Danila Ukrayinska atmosfera pronizuvala todi vse zhittya navkrugi U svoyih spogadah Pavlo Skoropadskij nedaremno zgaduvav sho pershi ukrayinski vrazhennya vin otrimav same v budinku dida Ivan Mihajlovich dobre rozmovlyav ukrayinskoyu movoyu i retelno dotrimuvavsya ukrayinskih tradicij ne tilki v pobuti a j u religijnih obryadah Jogo chastimi gostyami buli vidomi ukrayinofili ta diyachi ukrayinskoyi kulturi Vasil Tarnovskij Vasil Gorlenko Grigorij Galagan Mikola Ge ta in Tut u Trostyaneckomu mayetku postijno lunali pisni banduristiv obgovoryuvali tvori Tarasa Shevchenka Mikoli Kostomarova ta inshih ukrayinskih poetiv ta pismennikiv Yak zgaduvav Pavlo Skoropadskij vin z 5 do 12 rokiv krim rodovih mayetkiv Staroduba i Kiyeva vzagali niyakih inshih mist ne bachiv Shodo Danila to jomu v comu vidnoshenni poshastilo trohi menshe nizh batkovi Ditinstvo Dityachi roki Danila Skoropadskogo projshli v osnovnomu u Peterburzi de rodina Skoropadskih meshkala do seredini 1918 roku Vin zrostav u rosijskomu seredovishi i perevazhno pid vplivom rosijskoyi kulturi Yak i vsi diti togochasnoyi eliti hlopchik otrimav klasichne domashnye vihovannya ta osvitu Malij Danilo grav na royali alti skripci vivchav inozemni movi anglijsku francuzku nimecku brav uchast u dityachih koncertah i vistavah vidviduvav teatri ta hudozhni vistavki aktivno zajmavsya sportom Vzagali kolo interesiv hlopchika bulo nadzvichajno shirokim Z rannogo ditinstva vin cikavivsya takozh mashinami i lyubiv konstruyuvati zajmavsya vipilyuvannyam po derevu i zdobuvav navichki stolyarnoyi majsternosti Rechi zrobleni vlasnimi rukami etazherka polici ramki dlya foto pidstavki dlya kvitiv vin z lyubov yu daruvav blizkim Individualni zanyattya Danila vdoma piznishe poyednuvalisya z navchannyam u Pershij peterburzkij gimnaziyi Veliku rol u vihovanni ditej vidigravala mati Oleksandra Petrivna Skoropadska Vona bula dusheyu sim yi Pavlo Skoropadskij yak kadrovij vijskovij ne mav zmogi pridilyati dityam dostatno uvagi tomu same na druzhinu lyagala chi ne golovna vidpovidalnist za yih rozvitok i stanovlennya yak osobistostej Spoglyadayuchi procesi sho ohopili suspilstvo pislya lyutnevih podij 1917 roku i vislovlyuyuchi hvilyuvannya za majbutnye ditej vona v berezni togo zh roku pisala choloviku Ya z zhahom dumayu pro majbutnye vihovannya Danilka Naskilki vazhko bude priviti jomu vidchuttya poryadnosti u tomu gnilomu seredovishi v yakomu dovoditsya zhiti Ale Ti ne hvilyujsya ya duhom padati ne budu u zhodnomu vipadku j ditej Tvoyih tak chi inakshe vivedu na shlyah pravdi ta poryadnosti Nezvazhayuchi na tyazhkij period sho rozpochavsya pislya povalennya caratu z jogo nestabilnistyu i neperedbachenistyu povnim rozladom u suspilnih vidnosinah i svidomosti lyudej Oleksandri Skoropadskij dijsno vdalosya vryatuvati ditej vid vtrati tih idealiv na yakih voni vihovuvalisya i virostiti yih chesnimi j shlyahetnimi Getman Pavlo Skoropadskij z rodinoyu Zliva napravo Danilo Mariya Yelisaveta druzhina Oleksandra i Pavlo pomer vlitku 1918 r Olena naroditsya lishe 5 lipnya 1919 r v Nimechchini U comu zh klyuchi dorechno zgadati stattyu Osipa Nazaruka Getmanska rodina yaku avtor napisav u 1927 roci nevdovzi pislya vidviduvannya sim yi Skoropadskih u Berlini Yak storonnij sposterigach i lyudina neuperedzhena vin buv zacharovanij atmosferoyu j stosunkami sho panuvali v rodini Getmana Osoblive vrazhennya na nogo spravili diti U zv yazku z cim vin pisav Diti vihovani tak sho daj Bozhe shob u kozhnogo z nas diti buli hoch trohi tak vihovani voni vcheni pobozhni pracoviti pracyuyut z Getmanovoyu v ogorodi Pri tim povedennya yih take lyudyane i skromne sho yih tut usi lyublyat U viri revolyuciyi 1917 rik stav fatalnim dlya Rosijskoyi imperiyi Romanovih i perelomnim dlya bagatoh ponevolenih narodiv sho vhodili do neyi Iz zrechennyam vid prestolu imperatora Mikoli II pochavsya dokorinno novij etap i v zhitti Skoropadskih Cya zvistka zastala sim yu krim batka u Petrogradi Danilu vipovnilosya todi 13 rokiv Na toj chas u rodini bulo vzhe p yatero ditej 29 veresnya 1915 roku v Oleksandri Petrivni narodivsya she odin hlopchik Pavlo Podiyi sho viruvali v revolyucijnomu Petrogradi ne mogli zalishatisya poza uvagoyu uchnya p yatogo klasu gimnaziyi kotrij zvik do rozmirenogo vporyadkovanogo ritmu stolichnogo zhittya Svoyi perezhivannya hlopchik opisuvav u chislennih listah do batka Batko zh Danila pro revolyuciyu dovidavsya v Ukrayini de v toj chas dislokuvavsya 34 j armijskij korpus yakim vin komanduvav Revolyucijni podiyi sho nabirali obertiv prizveli do zmini i u svitoglyadi kolishnogo imperskogo generala yakij stav svidkom nebuvalogo pidnesennya nacionalno demokratichnogo ruhu Pered Skoropadskim postav vibir z kim iti dali ta yakij shlyah obrati Yak ukrayinec vin jmovirno pidsvidomo viznachiv cej shlyah odrazu ale uvijshov v ukrayinsku revolyuciyu postupovo pislya vagan i rozdumiv Adzhe vse jogo poperednye zhittya bulo tisno pov yazane z Rosijskoyu imperiyeyu v yakij vin posidav odne z chilnih misc a socialistichni ideyi lideriv Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi buli dlya nogo absolyutno chuzhimi j neprijnyatnimi Odnak kalejdoskop burhlivih podij u Petrogradi ta Kiyevi osoblivo pislya prihodu do vladi v Rosiyi bilshovikiv zmusiv Pavla Skoropadskogo prijnyati ostatochne rishennya j usvidomiti svoyu misiyu v revolyuciyi U svoyih spominah vin pisav Ya pishov tim shlyahom do yakogo blizhche vsogo lezhalo moye serce Cej shlyah viv do Ukrayini Jshov ya bez chestolyubivih zamisliv od etapu do etapu postupovo vse bilshe i bilshe prijmayuchi toj ukrayinskij svitoglyad yakij i priviv mene do ideyi ukrayinskoyi derzhavnosti Chasi Ukrayinskoyi Derzhavi Getmanska rezidenciya v Kiyevi Navesni 1918 roku politika Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi zaznala krahu 29 kvitnya 1918 roku rozpochavsya novij etap u istoriyi ukrayinskoyi revolyuciyi Same togo dnya z yizd hliborobiv vlasnikiv sho zibravsya v kiyivskomu cirku Krutikova po vul Mikolayivskij progolosiv Getmanom usiyeyi Ukrayini Pavla Skoropadskogo Pro podiyi v Ukrayini Oleksandra Skoropadska z ditmi diznalasya z petrogradskoyi presi Yih podalshe perebuvannya v Petrogradi v umovah bilshovickogo rezhimu stavalo dedali nebezpechnishim Ale pitannya pro pereyizd bulo virishene lishe v chervni pislya pidpisannya v Kiyevi 12 chervnya 1918 roku dogovoru pro peremir ya mizh Ukrayinskoyu Derzhavoyu i bilshovickoyu Rosiyeyu Naprikinci chervnya 1918 roku rodina Getmana pribula specialnim potyagom do ukrayinskoyi stolici Rezidenciya Pavla Skoropadskogo mistilas u nevelikomu budinku po vul Institutskij 40 de kolis zhili general gubernatori Zajnyati carskij palac sho znahodivsya nepodalik i buv znachno bilshim Getman kategorichno vidmovivsya z principovih mirkuvan u nomu ne tak davno perebuvav kiyivskij bilshovickij revkom U getmanskomu budinku yakij ohoronyavsya specialnoyu vartoyu rodini Skoropadskih vidveli razom z yidalneyu ta vitalneyu shist nevelikih kimnat Zgaduyuchi v emigraciyi ti chasi Danilo pisav sho vin shodnya sposterigav zminu getmanskoyi varti yaka rivno o 12 tij godini z muzikoyu j ukrayinskimi praporami prohodila povz jogo vikna i ce viklikalo v nogo osoblivi hvilyuyuchi vidchuttya Tut zhe u budinku Danilo buv svidkom prijomu Getmanom inozemnih posliv i delegacij a takozh shodennih zasidan getmanskih ministriv Vin mav zmogu zblizka bachiti tih hto vidpovidav u toj chas za dolyu Ukrayini i dokladav bagatoh zusil shob yiyi zbuduvati Ce buli taki vidomi osobi yak Mikola Vasilenko Dmitro Doroshenko Dmitro Doncov Antin Rzhepeckij V yacheslav Lipinskij ta bagato inshih U svoyih spogadah Dmitro Doroshenko zgaduvav yakoyu dijsno titanichnoyu bula robota getmanskogo aparatu i yak samoviddano majzhe bez vidpochinku pracyuvav sam Getman Doroshenko vidznachav nadzvichajnu pracezdatnist Pavla Skoropadskogo jogo vminnya chitko j suvoro rozpodiliti chas i zavdyaki comu vstignuti bagato zrobiti Yak pisav Dmitro Doroshenko Vin Skoropadskij zhiv v yaznem u svoyij gospodi z ranku do glibokoyi nochi prosidzhuvav za prijomami visluhovuvannyam dopovidej ta zasidannyami Prosto dovodilosya divuvatis yak lyudskij organizm mig vinositi take napruzhennya U comu vidnoshenni priklad batka buv tim pidgruntyam na yakomu formuvavsya v podalshomu harakter i osobistist Danila Cherez cile zhittya Getmanicha yak zgaduvali jogo suchasniki chervonoyu nitkoyu prohodila pracya Pracya nad soboyu nad getmanskoyu ideyeyu na shirokim gromadskim poli za fahom Budivlya kolishnoyi Pershoyi gimnaziyi v Kiyevi de v 1918 roci vchivsya Danilo Skoropadskij U Kiyevi Getmanich vchivsya v ukrayinskomu klasi gimnaziyi Volodimira Naumenka vidomogo pedagoga gromadskogo diyacha i redaktora Kievskoj Stariny Svoyim domashnim uchitelem Danilo nazivav polkovnika N Blavatnogo yakij provodiv z nim bagato chasu i zavdyaki yakomu Danilu vdalosya bagato chogo zrozumiti j usvidomiti 15 serpnya 1918 roku rodinu Skoropadskih spitkalo velike gore raptovo pomer molodshij brat Danila tririchnij Pavlo i odnochasno z cim Oleksandra Petrivna vtratila she odnu ditinu yaka ne vstigla naroditisya Zagalom perebuvannya Getmanicha v Kiyevi obmezhilosya troma misyacyami a period isnuvannya getmanskoyi derzhavi simoma z polovinoyu Vona bula povalena vnaslidok antigetmanskogo povstannya i prihodu do vladi Direktoriyi Ale ti chasi koli Ukrayinska Derzhava isnuvala realno i stavala vzhe micno na nogi nazavzhdi vkarbuvalisya v pam yat Getmanicha Spogadi pro nih stali piznishe tiyeyu zhittyedajnoyu siloyu yaka zhivila jogo dushu i dopomogla viznachiti svij shlyah na chuzhini Nezadovgo do povstannya Pavlo Skoropadskij vidislav ditej za kordon Jogo druzhina zalishilasya v Kiyevi shob buti poruch i rozdiliti vsi trudnoshi cholovika Pislya togo yak Direktoriya ogolosila Pavla Skoropadskogo poza zakonom vin zmushenij buv zalishiti Kiyiv i viyihati z druzhinoyu do Nimechchini a potim na deyakij chas do Shvejcariyi Universal Direktoriyi ogoloshuyuchi Pavla Skoropadskogo poza zakonom vodnochas konfiskovuvav i vsi jogo mayetki Z cogo privodu V yacheslav Lipinskij pisav U toj chas ce buv odinokij ukrayinskij nakaz pro personalnu konfiskatu panskogo mayetku Ni odnomu z paniv sho z pogordoyu ta nenavistyu stavilis do ukrayinstva i tomu v zhittyu ukrayinskim niyakoyi uchasti ne brali inteligenciya ukrayinska mayetkiv ne konfiskuvala Skonfiskuvala tilki mayetki Skoropadskih i samogo Getmana sho viddav usi svoyi sili budovi Ukrayinskoyi Derzhavi V emigraciyi Pislya padinnya Ukrayinskoyi Derzhavi buduchi 14 richnim hlopchikom Danilo Skoropadskij razom iz rodinoyu opinivsya na chuzhini Perebuvayuchi v emigraciyi v Shvejcariyi Lozanna vin iz vidznakoyu zakinchiv u 1922 roci francuzku realnu gimnaziyu i viyihav nevdovzi do Nimeckoyi Derzhavi u Vanzeye bilya Berlina de z kincya 1921 roku ostatochno oselilasya jogo rodina Tut vin pracyuvav robitnikom na fabrici Simensa i Shukerta Siemens Schuckert a potim vstupiv do Vishoyi tehnichnoyi shkoli Berlinskij tehnichnij universitet u Sharlottenburzi Pislya yiyi zakinchennya z 1928 po 1932 rr Danilo Skoropadskij buv spivrobitnikom najbilshoyi v ti chasi elektrotehnichnoyi fabriki Simensa i Galske en Uchast u getmanskomu rusi U toj chas ukrayinska politichna emigraciya chitko rozmezhuvalasya na tri grupi respublikanciv UNR konservativni kola ta nacional revolyucioneriv Diyachi yaki reprezentuvali na chuzhini Ukrayinsku Derzhavu 1918 roku i nalezhali do konservativnogo taboru sered nih V yacheslav Lipinskij Mikola Kochubej Sergij Shemet Oleksandr Skoropis Joltuhovskij zasnuvali v Avstrijskij respublici v 1920 roci Ukrayinskij Soyuz Hliborobiv Derzhavnikiv USHD sho dalo pochatok getmanskomu ruhu v emigraciyi Politichna programa Soyuzu golovnoyu suttyu yakoyi princip trudovoyi monarhiyi vikladena v praci V yacheslava Lipinskogo Listi do brativ hliborobiv USHD staviv za metu pobudovu ukrayinskoyi suverennoyi derzhavi u formi didichnogo getmanatu personifikovanu v osobi Getmana Pavla Skoropadskogo ta jogo rodu Getman Pavlo Skoropadskij stav na choli USHD u 1922 roci i odnochasno v Berlini bulo stvoreno Centralnu upravu piznishe Golovna uprava ob yednanih hliborobskih organizacij yak vikonavchij organ USHD yakomu pidporyadkovuvalis usi chleni Soyuzu u riznih krayinah Budinok rodini Skoropadskih u Vanzeye Na pochatku 1920 h rr postala nizka getmanskih organizacij u Chehoslovackij respublici Polskij respublici Nimeckij Derzhavi Francuzkij respublici Na getmanski poziciyi perejshli chislenni ukrayinski organizaciyi SShA i Kanadi Vlitku 1926 roku v Berlini bulo stvoreno Ukrayinskij naukovij institut fundatorom yakogo stalo Tovaristvo dopomogi bizhencyam na choli z druzhnoyu Getmana Oleksandroyu Skoropadskoyu Pershim direktorom institutu buv profesor Dmitro Doroshenko vidomij nacionalnij diyach istorik kolishnij ministr zakordonnih sprav Ukrayinskoyi Derzhavi 1918 roku Aktivizaciya ukrayinskoyi politichnoyi emigraciyi getmanskogo ruhu ne zalishila ostoron Danila Skoropadskogo Velikij vpliv spravlyali na nogo j blizki stosunki z V yacheslavom Lipinskim ta inshimi vidomimi diyachami monarhichnogo napryamu U toj period Danilo provodiv aktivnu robotu sered ukrayinskoyi molodi i ocholyuvav studentsku organizaciyu Dnipro tisno spivpracyuvav iz bagatma vidomimi ukrayinskimi diyachami u tomu chisli iz Stepanom Fedakom bratom druzhini polkovnika Yevgena Konovalcya a takozh brav uchast u roboti Getmanskogo klubu im Lipinskogo v yakomu mizh inshim postijnim gostem buv i sam Yevgen Konovalec Okrim cogo Danilo brav aktivnu uchast i v shirshomu ukrayinskomu studentskomu zhitti Spadkoyemec ukrayinskogo prestolu Pavlo Skoropadskij ta jogo odnodumci bachili v Danilovi lyudinu yaka zmogla b ocholiti getmanskij ruh pislya batka Zvazhayuchi na vazhlivist ciyeyi spravi i vidpovidalnist yaku Danilo mav prijnyati na sebe Pavlo Skoropadskij 1 kvitnya 1925 roku zvernuvsya do nogo zi svoyim vidomim listom List buv priurochenij do povnolittya Danila i v nomu Getman visloviv svoyi dumki z privodu tiyeyi misiyi sho lezhala na nomu i getmanskomu rusi vzagali Vin pisav Koli v 1918 roci ya shukayuchi vihodu dlya svogo krayu z kritichnogo stanovisha keruvavsya bilshe instinktom to teper ya vzhe cilkom svidomo j produmano kladu na plechi svoyi i svoyih nashadkiv cej tyazhkij hrest i ce velike zavdannya sluzhiti nezminnoyu nepohitnoyu pidporoyu dlya Ukrayinskoyi Derzhavnosti Moyim obov yazkom ye ne tilki do kincya svogo zhittya vesti getmanciv do peremogi ale takozh prigotuvati sobi nastupnika dostojnogo visokoyi chesti j velikoyi vidpovidalnosti buti vozhdem naciyi Tomu ya stavlyu tobi mij sinu i yedinij spadkoyemche moyih prav i obov yazkiv pitannya chi gotovij ti moyi prava j obov yazki na sebe perejnyati j do kincya yih nepohitno nesti Vse obdumaj i rozvazh Haj velich zavdan ne lyakaye tebe Ostannoyu nastanovoyu Getmana Danilovi buli taki slova Pam yataj sho raz ti prijmesh na sebe dobrovilno moyi prava i obov yazki ti musish dbati pro te shob buti dostojnim velikogo zavdannya ti musish pridbati mudrih chesnih viddanih spilnij ideyi j dobre zorganizovanih pomichnikiv i sho takih pomichnikiv ne mozhna vraz pri potrebi znajti j zorganizuvati a treba yih rozshukuvati j gotuvati cile zhittya Rodina Skoropadskih u sadu 1935 rik Zprava nalivo graf Adam Montrezor Mariya Montrezor Skoropadska Getman Pavlo Skoropadskij Danilo Skoropadskij Oleksandra Skoropadska Yelisaveta ta Olena Skoropadski Pislya trivalih rozdumiv Danilo cherez rik dav pozitivnu vidpovid Na pochatku 1933 roku vin zalishiv robotu na fabrici i povnistyu viddavsya diyalnosti v getmanskomu centri 16 travnya 1933 roku u den svogo 60 richchya Getman Pavlo Skoropadskij urochisto progolosiv Istoriya nakazuye meni dbati shob zapochatkovana mnoyu v 1918 roci derzhavna organizaciya Ukrayini prodovzhuvalasya dali do povnogo shaslivogo zavershennya nashogo nacionalno derzhavnogo dila V nashih ukrayinskih obstavinah potribno dlya cogo napruzhenoyi upertoyi praci ryadu pokolin Tomu hoch i pochuvayu she sili energiyu ta poriv do borotbi to vse zh taki mushu podbati pro te shob i pislya mene buv zabezpechenij bezperervnij provid nashomu dilovi I tomu urochisto progoloshuyu svoyu volyu Pislya mene provid nashogo dila i vsi prava j obov yazki starshogo v nashim rodi perehodyat na sina mogo Danila Sinovi moyemu Danilovi zapovidayu nepohitno do kincya zhittya stoyati na choli getmanskogo derzhavnogo dila a vsim getmancyam virno dopomagati jomu v cim Tim samim Pavlo Skoropadskij ta jogo prihilniki poslidovno robili kroki na shlyahu utverdzhennya principiv spadkovoyi monarhiyi z usiyeyu yiyi atributikoyu Sam fakt politichnogo i spadkovogo zapovitu mav zasteregti sprobi inshih pomitnih figur zayaviti pretenziyi na ukrayinskij prestol Podorozh Spoluchenimi Shtatami ta Kanadoyu Gotuyuchis do svoyeyi misiyi Danilo Skoropadskij za doruchennyam batka zdijsniv u 1937 1938 rr svoyu najvidomishu podorozh do SShA i Kanadi Ukrayinska diaspora i getmanska organizaciya za okeanom buli na toj chas najchislennishimi Priyizd vpershe na amerikanskij kontinent reprezentanta getmanskoyi ideyi ta spadkoyemcya Pavla Skoropadskogo mav dlya nih velichezne znachennya Persha zustrich iz Getmanichem vidbulasya v Chikago kudi vin pribuv u zv yazku z ceremoniyeyu posvyachennya ukrayinskogo litaka Kiyiv Tut Danilo zvernuvsya do spivvitchiznikiv iz promovoyu j odrazu vraziv prisutnih svoyeyu erudiciyeyu ta glibokim znannyam ukrayinskoyi spravi Vprodovzh chotirimisyachnogo vizitu sho prohodiv yak pisala togochasna presa pid gaslom Za Ukrayinu i pid znakom ukrayinskogo trizuba vin proviv chislenni zustrichi z ukrayincyami riznih pokolin i politichnih spryamuvan Jogo vistupi buli spovneni velikogo patriotizmu zaklikiv do yednannya serjoznih rozdumiv pro majbutnye naciyi Getmanich Danilo sered getmanciv SShA 1953 rik Znajomstvo zaokeanskoyi diaspori z Danilom Skoropadskim perevershilo bud yaki uyavlennya pro nogo Vin zumiv zavoyuvati sercya bagatoh ukrayinciv zaraziti svoyeyu energiyeyu dati novij impuls yih zhittyu na chuzhini Yak zgaduvali suchasniki Getmanich okrim inshih pozitivnih ris volodiv she osoblivim darom privertati do sebe lyudej i zgurtovuvati yih navkolo sebe Vin buv spravzhnim diplomatom u svoyih stosunkah z nimi Cya yakist proyavlyalasya v jogo povedinci manerah vchinkah Same takim pobachili Danila tisyachi ukrayinciv Ameriki i Kanadi koli pisali pro nogo Visokij strunkij silno zbudovanij znamenitij sportovec muzhnij i laskavij energijnij u ruhah i movi spokijnij ale rishuchij zderzhlivij povazhnij ale ne zimnij elegantnij zzovni i v znosinah z lyudmi vilnij u povedinci a pri tim povnij dijsno getmanskoyi povagi Vin porivav ukrayinciv za soboyu Spravzhnim triumfom stala dlya Danila jogo poyizdka do Kanadi de vin zrobiv 41 publichnij vistup pered ukrayinskimi gromadami Toronto Monrealya Ottavi Saskatuna Edmontona Kalgari Jogo populyarnist dosyagla na toj chas svogo apogeyu U nomu vbachali lidera pro yakogo navit inozemni gazeti pisali 33 litnij princ Ukrayini odnogo dnya mozhe stati centralnoyu figuroyu u velikim povstanni vid yakogo mozhe zalezhati dolya Yevropi j Ukrayini Visoko ocinyuyuchi vizit Getmanicha do SShA i Kanadi ukrayinska diaspora zrobila golovnij pidsumok Najbilshe jogo dilo ce prolomannya lediv u cilim ukrayinstvi yake majzhe dva desyatki rokiv perebuvalo v poloni demagogichnoyi protigetmanskoyi propagandi Druga svitova vijna Z 1939 roku pochavsya novij etap u zhitti Danila Skoropadskogo pov yazanij z Velikoyu Britaniyeyu V umovah koli Druga svitova vijna faktichno pochalasya vin za propoziciyeyu batka viyihav na pochatku serpnya 1939 roku do Velikoyi Britaniyi pered tim u travni 1939 roku razom z batkom vzyavshi uchast u zustrichi z Avgustinom Voloshinim Getman Pavlo i Getmanich Danilo Skoropadski Pro vid yizd Danila Pavlo Skoropadskij povidomiv gromadskist pid chas vlasnih imenin Prisutni gosti pov yazuvali ce z planami organizaciyi ukrayinskogo vijska z emigrantiv u Yevropi j Americi de Getmanich pobuvav nezadovgo pered tim Naspravdi zh jomu stavilosya za metu nalagoditi kontakti z britanskim uryadom na vipadok peremogi antigitlerivskoyi koaliciyi u vijni Vtim u Velikij Britaniyi z velikoyu pidozroyu stavilisya do vsih hto priyizdiv z Tretogo Rejhu a taku osobu yak Danilo Skoropadskij vazhko bulo ne pomititi Tomu aktivnoyi diyalnosti jomu rozgornuti ne vdalosya Zagalom z pochatkom vijni stanovishe Danila Skoropadskogo bulo dosit skladnim U Londoni Danilo Skoropadskij prozhiv ostanni 18 rokiv svogo zhittya do togo tragichnogo dnya 23 lyutogo 1957 roku koli jogo ne stalo Na moment priyizdu Getmanicha do Velikoyi Britaniyi ukrayinskih emigrantiv tam bulo nebagato i chi ne yedinim predstavnikom getmanskogo ruhu v comu regioni buv Volodimir Korostovec yakij priyihav svogo chasu do Velikoyi Britaniyi za doruchennyam Pavla Skoropadskogo Ale v povoyennij chas kolo ukrayinskoyi emigraciyi u Velikij Britaniyi znachno rozshirilosya tut opinilosya blizko 40 tisyach bizhenciv iz SRSR u tomu chisli chleniv OUN ta voyakiv UPA Zgodom ukrayinska diaspora stala tut odniyeyu z najbilshih u Yevropi 15 bereznya 1945 roku Pavlo Skoropadskij doruchiv odnomu zi svoyih nablizhenih Illi Sapizi distatisya u zonu diyi britanskoyi armiyi z tim shob potim zv yazatisya z Danilom Skoropadskim ta peredati jomu shob dolozhiv usih zusil dlya vryatuvannya ukrayinciv bez riznici yih politichnih perekonan Getman nagoloshuvav Nasha sila v nashih ukrayinskih lyudyah Vizhivut voni postane Ukrayina Danilo Skoropadskij yak mig vikonuvav batkivskij nakaz Zokrema vin domigsya shob voyaki Ukrayinskoyi Nacionalnoyi armiyi I yi diviziyi UNA buli internovani v britano amerikansku zonu okupaciyi Sered bagatoh problem yaki takozh postali pered Getmanichem odniyeyu z golovnih bulo stvorennya Soyuzu Ukrayinciv u Velikij Britaniyi SUB Virishennyu cogo pitannya vin nadavav pershochergovogo znachennya bo rozumiv sho ukrayinska emigraciya mozhe prodovzhuvati borotbu za svoyi ideali lishe todi koli sama bude silnoyu i zgurtovanoyu Takij Soyuz bulo stvoreno v 1946 roci v Edinburzi Nevdovzi Danila yak odnogo z golovnih organizatoriv SUBu bulo obrano jogo nezminnim pochesnim golovoyu Povoyenni roki Shob utrimatisya na poverhni i ne buti tyagarem dlya getmanskih organizacij za okeanom u materialnomu plani Danilo Skoropadskij pislya vijni znovu povernuvsya do praci za fahom U 1946 roci dolya zvela jogo z vidomim u sviti pidpriyemcem Volodimirom Dzhusom amerikancem ukrayinskogo pohodzhennya yakij ocholyuvav u SShA veliku litakobudivnu kompaniyu Dzus Fastener Mayuchi filiyu ciyeyi firmi u Velikij Britaniyi vin zaprosiv Danila do praci i protyagom nastupnih 11 rokiv azh do samoyi smerti Getmanich pracyuvav tut tehnichnim direktorom Volodimir Dzhus nadzvichajno cinuvav Danila yak fahivcya i buv perekonanij sho yakbi toj ne zajmavsya politikoyu to zrobiv bi veliku kar yeru v industriyi Dzhus zavzhdi buv dlya Getmanicha velikoyu pidtrimkoyu ta nadijnoyu oporoyu v riznih chasom duzhe skladnih situaciyah Vin buv pershim hto pislya smerti Getmanicha zaproponuvav kupiti jogo budinok z metoyu stvorennya v nomu istoriko memorialnogo muzeyu Cherez pevni obstavini cogo ne vdalosya zrobiti Providnik getmanskogo ruhu Pislya smerti batka 1945 i zakinchennya Drugoyi svitovoyi vijni Danilo faktichno perebrav na sebe funkciyi providnika getmanskogo ruhu Oficijno vin buv progoloshenij nim 5 listopada 1948 roku pislya skladenya obov yazkiv regenta getmanskogo ruhu jogo matir yu Oleksandroyu Skoropadskoyu yaka nezadovgo do togo vidznachila svij 70 litnij yuvilej Z ciyeyi nagodi Getmanich 25 zhovtnya 1948 roku pribuv do Trizoniyi V Oberstdorfi vin zustrivsya z matir yu ta sestrami yakih ne bachiv majzhe 10 rokiv i vidvidav mogilu batka Prijmayuchi na sebe prava j obov yazki kermanicha getmanskogo ruhu Danilo zvernuvsya do ukrayinciv z takoyu promovoyu Zayavlyayu tverdo j urochisto sho vikonuyuchi zapovit pokijnogo batka mogo Getmana vsiyeyi Ukrayini Pavla prodovzhuvatimu getmanske dilo zapochatkovane nim Tak samo yak i vin zavzhdi i po kinec zhittya mogo sluzhitimu najvishim nacionalno derzhavnim pragnennyam ukrayinskogo narodu ta jogo vizvolnij spravi Molyu Gospoda Boga shob skripiv mene v duhovnih i fizichnih silah dlya uspishnogo prodovzhuvannya j zakinchennya rozpochatogo dila na dobro j velich Ukrayini Molyu Gospoda Boga shob dav usim ukrayincyam vnutrishnyu viru yednist i silu shob osvyativ borotbu ukrayinskogo narodu za jogo zakonni prava i dav jomu ostatochnu peremogu Vizit do Nimechchini Pid chas svogo vizitu do Nimechchini Danilo Skoropadskij vidvidav ukrayinski tabori poblizu Myunhena Ukrayinskij vilnij universitet Ukrayinsku vilnu akademiyu nauk proviv zustrichi z vidomimi ukrayinskimi diyachami u tomu chisli Stepanom Banderoyu U svoyih promovah Getmanich znovu i znovu zaklikav ukrayinciv do yednosti povnoyi politichnoyi konsolidaciyi Prote cej period harakterizuvavsya zagostrennyam vidnosin mizh riznimi politichnimi kolami ukrayinskoyi emigraciyi u pershu chergu mizh predstavnikami getmanskogo ta uenerivskogo napryamiv Faktichno yih stosunki viddzerkalyuvali toj stan sprav yakij stvorivsya v ukrayinskomu nacionalnomu tabori she v procesi vizvolnih zmagan 1917 1920 rr Protistoyannya z UNRadoyu U lipni 1948 roku liderami UNR v ekzili bulo stvoreno Ukrayinsku Nacionalnu Radu yaku bulo progolosheno yedinim reprezentativnim organom ukrayinskogo ruhu v diaspori U zv yazku z cim Soyuz getmanciv derzhavnikiv yakij ne buv predstavlenij u Radi vistupiv iz zayavoyu v yakij chitko visloviv poziciyu getmanciv shodo tiyeyi roli kotru UNRada mala b vidigravati yak dijsno predstavnickij organ usiye ukrayinskoyi gromadskosti na chuzhini Getmanci nagolosili sho koncepciyu UNR podilyayut ne vsi ukrayinci i dlya togo shob UNRada mala status vsenacionalnogo politichnogo centru vona povinna ne obmezhuvatisya vuzko socialistichnimi interesami a buduvatisya na zasadah vseukrayinstva ob yednuyuchi navkolo sebe vsi politichni i gromadski emigracijni ugrupovannya Na protivagu uenerivcyam getmanci zaproponuvali svoyu strukturu UNRadi z tim shob u nij buli predstavleni usi chotiri isnuyuchi na toj chas v ukrayinskomu rusi derzhavno vizvolni koncepciyi viraznikami yakih buli Andrij Livickij Stepan Bandera Andrij Melnik i Danilo Skoropadskij Ale zaklik do spivpraci j vzayemorozuminnya ne dav bazhanih naslidkiv a navpaki prizviv do she bilshoyi konfrontaciyi mizh dvoma politichnimi taborami Svidchennyam cogo ye napriklad toj fakt sho do zali zasidan II sesiyi UNRadi 1949 rik ne bulo dopusheno navit korespondentiv vid getmanskogo ruhu Danilo Skoropadskij sered ukrayinskoyi molodi v Nyu Jorku 1953 rik Danilo Skoropadskij duzhe hvoroblivo sprijmav chvari i konflikti sered ukrayinskoyi emigraciyi sho istotno poslablyuvali yiyi poziciyi Yak lyudina pered yakoyu buv priklad zahidnih demokratij vin z prikristyu zaznachav vidsutnist rozuminnya prioritetu nacionalnih interesiv nad partijnimi Zhittya u Velikij Britaniyi Povernuvshis do Velikoyi Britaniyi Danilo prodovzhiv aktivnu diyalnist po zmicnennyu getmanskogo ruhu zokrema stvorennyu na terenah Velikoyi Britaniyi Krajovoyi organizaciyi Soyuzu getmanciv derzhavnikiv Taka organizaciya oficijno bula oformlena hocha faktichno isnuvala vzhe dva roki na pershomu ustanovchomu z yizdi SGD Velikoyi Britaniyi sho vidbuvsya v Boltoni poblizu Manchestera u listopadi 1949 roku Na nomu vistupiv Danilo Skoropadskij yakij she raz nagolosiv sho getmanskij ruh ce skladova chastina zagalnoukrayinskogo ruhu i golovnoyu poziciyeyu getmanciv ye konsolidaciya vsih ukrayinskih politichnih sil navkolo Ukrayinskoyi Sobornoyi Suverennoyi Derzhavi Diyalnist Getmanicha na britanskih terenah bula plidnoyu j bagatogrannoyu Vin zajmavsya virishennyam takogo vazhlivogo pitannya yak stvorennya u Velikij Britaniyi struktur Ukrayinskoyi avtokefalnoyi pravoslavnoyi cerkvi aktivno dopomagav ukrayinskim bizhencyam oblashtovuvati yih zhittya na chuzhini provodiv veliku robotu sered ukrayinskoyi molodi spivpracyuvav z organizaciyeyu Antibilshovickij blok narodiv tosho U 1956 roci v Londoni vidbulasya 10 tisyachna demonstraciya ukrayinciv i polyakiv priurochena do priyizdu u Veliku Britaniyu radyanskogo lidera Mikiti Hrushova Yiyi uchasniki zvernulisya do britanskogo uryadu z peticiyami zasuditi totalitarnij rezhim u SRSR i porushiti pitannya pro samoviznachennya ukrayinskogo narodu Odnim z organizatoriv ciyeyi politichnoyi akciyi buv Getmanich Danilo Skoropadskij Jomu vipovnilosya na toj chas 52 roki vin yak i ranishe vrazhav svoyeyu energiyeyu aktivnistyu pracezdatnistyu ne lyubiv slaboduhiv tonkoslozih zlochinno pasivnih Smert Getmanivna Olena Ott Skoropadska ta yiyi cholovik Lyudvig Ott na mogili Danila Skoropadskogo v Londoni 23 lyutogo 1957 roku Getmanicha Danila ne stalo Zvistka pro smert za zagadkovih obstavin stala nespodivankoyu dlya tih hto jogo znav Medichnij visnovok konstatuvav sho prichinoyu smerti buv krovoviliv u mozok hocha posmertnogo roztinu pri comu ne bulo zrobleno Dlya organizaciyi pohoronu bulo stvoreno gromadskij komitet z predstavnikiv usih diyuchih u Velikij Britaniyi ukrayinskih politichnih i gromadsko kulturnih organizacij Pohoron Danila Skoropadskogo vidbuvsya 2 bereznya 1957 roku na londonskomu cvintari Gempsted u prisutnosti velikoyi kilkosti lyudej Za prostoyu dubovoyu domovinoyu vkritoyu ukrayinskim nacionalnim praporom i rodovim gerbom Skoropadskih jshli ridni ta najblizhchi do Getmanicha lyudi sered yakih buli prisutni sestri Danila Getmanivni Mariya Montrezor najstarsha sestra ta Olena Ott najmolodsha sestra a takozh Galina Melnik Kaluzhinska narechena Getmanicha Tak stalosya sho dovgoochikuvanij shlyub z ciyeyu zhinkoyu yaka opinilasya u Velikij Britaniyi pislya Drugoyi svitovoyi vijni tak i ne vidbuvsya Yak fatum sprijmayetsya toj fakt sho zaruchini Danila Skoropadskogo z Galinoyu Melnik Kaluzhinskoyu vidbulisya za 10 dniv do smerti Getmanicha a oficijne povidomlennya pro yih vinchannya malo buti opublikovane v presi same na pochatku bereznya 1957 roku Na nadgrobku Getmanicha sho na londonskomu cvintari Gempsted vikarbuvano napis Buduyu Ukrayinu dlya vsih i z usima Pidsumki Pam yatna poshtova marka vidana v diaspori z nagodi 50 richchya Getmanicha She buduchi malim hlopcem Danilo Skoropadskij opinivsya z rodinoyu na chuzhini Prote mriyi pro nezalezhnu Ukrayinu yaku vin hocha j ne dovgo vstig vidchuti j pobachiti zblizka nikoli jogo ne polishali Sliduyuchi zapovitu batka Danilo Skoropadskij use svoye podalshe zhittya prisvyativ sluzhinnyu v im ya Ukrayini buv palkim patriotom i svyato viriv u svij narod Yak i batko Pavlo Skoropadskij Danilo vvazhav sho ukrayinska derzhavnist mozhe vidroditisya lishe u svoyij tradicijnij nacionalnij formi Same v istorichnij tradiciyi sho korinilasya v narodi Getmanich vbachav zaporuku majbutnogo vidrodzhennya Ukrayini i buv upevnenij sho vona yak naciya davnoyi kulturi vreshti resht vibore sobi misce u sviti na yake mala povne pravo Slid zaznachiti sho Danilo Skoropadskij viddanij getmanskij ideyi vodnochas z povagoyu stavivsya do svoyih politichnih oponentiv Vin nikoli ne kidav kaminnyam u tih hto organizuvav svogo chasu antigetmanske povstannya proti jogo batka Pavla Skoropadskogo i buv prichetnij do povalennya Ukrayinskoyi Derzhavi 1918 roku Navpaki vin shilyav cholo pered kozhnoyu zhertvoyu sho yiyi prinesli ukrayinci na vivtar Batkivshini nezalezhno vid yih politichnoyi oriyentaciyi Vminnya pidnyatisya nad osobistim bez uperedzhen ociniti podiyi minulogo v im ya majbutnogo bulo jogo suttyevoyu risoyu Zvazhayuchi na te sho vidsutnist nacionalnoyi yednosti bula odnim z golovnih chinnikiv porazki Ukrayinskoyi revolyuciyi 1917 1920 rr Danilo Skoropadskij robiv use mozhlive shob skonsoliduvati rizni ukrayinski sili v emigraciyi Svaritisya cherez formu vladi v nezalezhnij Ukrayini koli takoyi vzagali she ne bulo Getmanich vvazhav nedorechnim i vihodiv z togo sho tilki narod maye pravo virishuvati v majbutnomu ce pitannya Vin neodnorazovo pidkreslyuvav sho nalezhit do vsogo ukrayinstva j virno sluzhitime vilnij Ukrayini bez oglyadu na te chi bude tam ustrij monarhichnij chi respublikanskij Vodnochas Danilo Skoropadskij buv bezkompromisnim i poslidovim stosovno tih hto zaperechuvav ideyu suverennoyi Ukrayini Avtoritet Getmanicha sered ukrayinskoyi diaspori buv nadzvichajno visokim i jogo bezperechno mozhna nazvati odnim iz lideriv ukrayinskogo ruhu v emigraciyi Pokazovo sho bagato z tih hto vistupiv svogo chasu proti getmana Pavla Skoropadskogo vu 1918 roci stali piznishe palkimi prihilnikami jogo sina Getmanicha Danila Sered nih buv napriklad i kolishnij chlen Direktoriyi UNR Opanas Andriyevskij yakij u 1954 roci v listi do Getmanicha pisav U Vashij osobi ya bachu mayestat ukrayinskoyi derzhavnosti j pered Vami klonyu moyu sivu golovu Visoko ocinyuvav diyalnist Danila j Osip Nazaruk odin z organizatoriv getmanskogo ruhu v Americi kolishnij aktivnij uchasnik antigetmanskogo povstannya Danilo Skoropadskij prozhiv usogo 53 roki Raptova zagadkova smert obirvala jogo zhittya v samomu rozkviti sil U svoyemu proshalnomu slovi na mogili Danila vidomij diyach Organizaciyi Ukrayinskih Nacionalistiv revolyucioneriv OUN r Yaroslav Stecko skazav Ukrayinci vtratili v osobi Getmanicha viznachnu postat shirogo ukrayinskogo patriota samostijnika i sobornika lyudinu visokoyi osobistoyi kulturi i taktu aristokrata ne tilki po krovi ale peredusim po duhu U svoyij diyalnosti vin mav tilki osnovnu metu ukrayinsku derzhavnist Dobre znanij i shanovanij u kolah ukrayinskoyi emigraciyi Danilo Skoropadskij buv nevidomim v Ukrayini Za radyanskih chasiv take stavlennya do providnikiv ukrayinskogo ruhu bulo zvichnim bo vidpovidalo tim ideologichnim normam dozvolenogo chi nedozvolenogo u mezhah yakih rozvivalosya vse radyanske suspilstvo Ale Getmanich Danilo she u svoyih chislennih vistupah pered ukrayinskoyu gromadskistyu neodnorazovo pidkreslyuvav Za majbutnye nashogo narodu ya ne boyusya bo viryu v jogo zdorovi j tvorchi sili Viryu sho zdorova nacionalna stihiya zmete z nashogo tila j zarazu moskovskogo bolshevizmu a vsi ukrayinski derzhavniki znajdut shlyah odin do odnogo j ob yednavshis pid pokrovom odnoyi kerivnoyi ideyi u tvorchim porivi zdobudut i vidbuduyut nashu Ukrayinu Vshanuvannya pam yatiCej rozdil potrebuye dopovnennya kviten 2013 U 2004 roci patriotichna gromadskist v Ukrayini ta za yiyi mezhami vidznachila stolittya z dnya narodzhennya Getmanicha Danila Skoropadskogo V Ukrayini zokrema nizka gromadskih organizacij ta derzhavnih osvitnih ustanov proveli tematichni vistavki ta zustrichi a Soyuz getmanciv derzhavnikiv organizuvav naukovi chitannya prisvyacheni cij dati Tim ne mensh shirokogo rezonansu v suspilstvi ci podiyi ne zdobuli Na derzhavnomu rivni postat Getmanicha lishayetsya neposhanovanoyu a dlya bilshosti ukrayinciv postat Danila Skoropadskogo lishayetsya nevidomoyu 13 lyutogo 2019 roku CDIAK Ukrayini u rubrici Arhiv BLITZ prezentuvav dobirku dokumentiv Do 115 richchya vid dnya narodzhennya Danila Skoropadskogo Sim yaBatko Pavlo Petrovich Skoropadskij 1873 1945 Mati Oleksandra Petrivna Skoropadska Durnovo 1878 1952 Sestra Mariya Pavlivna Skoropadska Montrezor 1898 1959 Sestra Yelisaveta Pavlivna Skoropadska Kuzhim 1899 1975 Brat Petro Pavlovich Skoropadskij 1900 1956 Brat Pavlo Pavlovich Skoropadskij 1915 1918 Sestra Olena Pavlivna Ott Skoropadska 1919 2014 Narechena Galina Yakivna Melnik Kaluzhinska 1914 2002 Obraz Danila Skoropadskogo v kulturiV 2017 roci v harkivskomu vidavnictvi Folio vijshov drukom istorichnij detektiv Timura ta Oleni Litovchenkiv Princ Ukrayini ISBN 978 966 03 7805 6 pro zhittya ostannogo ukrayinskogo getmana u vignanni Danila Skoropadskogo Div takozhSkoropadski Ukrayinska Derzhava Getmanskij ruh Ukrayinska Trudova Didichna Monarhiya Volodimir Dzhus Poperednik Pavlo Skoropadskij Lider Getmanskogo ruhu 1948 1957 Nastupnik Mariya SkoropadskaPrimitkiCzech National Authority Database d Track Q13550863 Pricak O Rid Skoropadskih Ostannij getman Yuvilejnij zbirnik pam yati Pavla Skoropadskogo 1873 1945 K 1993 S 179 List Getmana Pavla Skoropadskogo do Getmanicha Danila 25 sichnya 1925 r U 60 richchya vidnovlennya getmanstva Toronto 1978 S 98 Kushinskij A Getman Pavlo i Getmanich Danilo Skoropadski Chikago 1968 S 53 Papakin G Listi z 1917 roku Korespondenciya Pavla Skoropadskogo chasiv Lyutnevoyi revolyuciyi v Rosiyi Arhivi Ukrayini 2002 1 3 S 100 Nazaruk O Getmanska rodina Na chuzhini 1947 7 S 8 Getman Pavlo Skoropadskij Spomini K 1992 S 49 Doroshenko D Istoriya Ukrayini 1917 1923 rr U 2 h t K Tempora 2002 Skoropadskij D Derzhavnictvo i patriotizm Z promov vigoloshenih u Kanadi i SShA v 1937 38 rr London 1947 S 9 Doroshenko D Moyi spomini pro nedavnye minule Myunhen 1969 S 323 Doncov D I Rik 1918 Kiyiv Dokumentalno hudozhnye vidannya uporyad K Yu Galushko K Tempora 2002 208 s Isayiv Ivan 1938 Edmonton Soyuz Getmanciv Derzhavnikiv Ameriki j Kanadi 323 stor S 22 List getmana Pavla do getmanicha Danila 25 sichnya 1925 r U 60 richchya vidnovlennya getmanstva S 104 Reyent Oleksandr Pavlo Skoropadskij K Vidavnichij dim Alternativi 2003 S 256 Zapovit Yasnovelmozhnogo pana getmana Pavla U 60 richchya vidnovlennya getmanstva S 105 Plug ta mech Buenos Ajres 1938 S 19 Na shlyahu do istorichnoyi misiyi Komentar 1 London Gaaga 1971 S 11 Isayiv I Za Ukrayinu Edmonton 1938 S 271 Slovo z privodu yangola Jogo velmozhnosti getmanicha Danila Golos derzhavnika 1947 6 S 4 Reyent Oleksandr Pavlo Skoropadskij K Vidavnichij dim Alternativi 2003 S 285 Obitnicya getmanicha Danila U 60 richchya vidnovlennya getmanstva S 109 Gorobec I Getmanich Danilo Skoropadskij Za vsenacionalnu yednist Toronto 1983 S 132 Ovchinnik S Getmanich Danilo v Myunheni Frajmeni Komentar 1 S 14 Kushinskij A Getman Pavlo i Getmanich Danilo Skoropadski Chikago 1968 S 58 Veselovskij P Pershi rokovini Mi i svit Toronto 1958 46 S 20 Plug ta mech Buenos Ajres 1938 S 24 Kushinskij A Getman Pavlo i Danilo Skoropadski Chikago 1968 S 58 List kolishnogo chlena Direktoriyi UNR O Andriyevskogo do getmanicha Danila 12 lyutogo 1954 r Komentar 1 London 1971 S 29 Ukrayinska dumka 1957 7 bereznya Arhiv originalu za 16 zhovtnya 2007 Procitovano 8 veresnya 2007 Arhiv originalu za 14 lyutogo 2019 Procitovano 14 lyutogo 2019 Centralnij derzhavnij istorichnij arhiv Ukrayini Arhiv originalu za 14 lyutogo 2019 Procitovano 14 lyutogo 2019 Arhiv originalu za 17 chervnya 2020 Procitovano 16 chervnya 2020 PosilannyaOstannij getman Chastina I 28 serpnya 2007 u Wayback Machine Ostannij getman Chastina II 17 lipnya 2007 u Wayback Machine Ostannij getman Chastina III 10 lipnya 2007 u Wayback Machine Narisi diyalnosti getmanciv u ryadah ruhu oporu Drugoyi svitovoyi na terenah Ukrayini nedostupne posilannya z travnya 2019 Do 115 richchya vid dnya narodzhennya Danila Skoropadskogo CDIAK Ukrayini 14 lyutogo 2019 u Wayback Machine DzherelaEnciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Raldugina T P Shtrihi do portreta spadkoyemcya ostannogo getmana Ukrayini Danila Skoropadskogo 1904 1957 rr Ukrayinskij istorichnij zhurnal 2004 6 ISSN 0130 5247 Gaj Nizhnik P Getmanich Danilo Skoropadskij 1904 1957 Do istoriyi vstanovlennya starshinstva v Getmanskomu Rodi ta spadkoyemstva v ukrayinskomu monarhichnomu ruhovi 7 lyutogo 2017 u Wayback Machine Kiyivska starovina 2002 4 S 110 125 Gaj Nizhnik P Poziciya getmanskogo ruhu pislya Drugoyi svitovoyi vijni shodo stanovisha cerkvi v majbutnij Ukrayinskij Derzhavi nedostupne posilannya z travnya 2019 Getmanskij almanah vidp red Yu I Tereshenko Ch 1 K VC KNLU 2002 124 s ISBN 966 638 122 2 Getmanskij almanah vidp red Yu I Tereshenko Ch 2 K VC KNLU 2003 188 s ISBN 966 638 119 2 Doncov D I Rik 1918 Kiyiv Dokumentalno hudozhnye vidannya uporyad K Yu Galushko K Tempora 2002 208 s ISBN 966 95991 3 X Doroshenko D Istoriya Ukrayini 1917 1923 rr U 2 h t K Tempora 2002 ISBN 966 95991 5 6 Onufriv Marta Ukrayinska pravda 2005 19 zhovtnya Reyent Oleksand Pavlo Skoropadskij K Vidavnichij dim Alternativi 2003 304 s ISBN 966 7217 82 5 Sirota Roman Skoropadskij Pavlo Spogadi kinec 1917 gruden 1918 golov red Ya Pelenskij K Kiyiv Filadelfiya 1995 493 s ISBN 5 7702 0845 7 Yas O V Skoropadskij Danilo 21 grudnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 614 ISBN 978 966 00 1290 5 Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi