Петро I Олексі́йович (рос. Пётр І Алексеевич; 30 травня (9 червня) 1672 Москва, Московське царство — 28 січня (8 лютого) 1725, Санкт-Петербург, Російська імперія) — останній правитель Московського царства (1682—1721) і перший імператор створеної ним Російської імперії (1721—1725). Представник московської династії Романових. Син царя Олексія Михайловича та Наталії Наришкіної. Зійшов на престол після смерті царя Федора. Був співправителем свого брата Івана V. Самостійно правив з 1689 року. Докорінно реформував Московську державу. Орієнтувався на протестантські країни Європи — Голландію і Англію, де побував у 1697—1698 роках. Придушив стрілецькі бунти, створив нову регулярну армію і флот. Провів урядову реформу: сформував Сенат (1711), запровадив (1718—1722), поділив країну на губернії (1708). За наполяганням Феофана Прокоповича прийняв титул імператора (1721), а також ліквідував Московську патріархію (1700), замінивши її Синодом (1721). Збудував Санкт-Петербург (1703), куди переніс столицю (1713). Проводив агресивну зовнішню політику. Взяв участь у Великій турецькій війні, переміг Османів у 1686–1700 рр. й отримав вихід до Азовського моря. Здобув перемогу над Швецією у Великій Північній війні (1700—1721), внаслідок чого закріпився на Балтиці. Придушив антимосковське повстання українського гетьмана Івана Мазепи після чого обмежив самоврядування козацькій Україні. Зазнав поразки у черговій війні з Османами 1710—1713 рр. Заснував Російську академію наук (1724). Одружувався двічі — з Євдокією Лопухіною і Катериною І. Батько російських царевичів Олексія, Олександра, Петра, та царівн Анни, Єлизавети і Наталії. Помер у Санкт-Петербурзі. Похований у Петропавлівському соборі міста.
Імена
- Петро́ І (рос. Пётр І) — за західною традицією з порядковим номером правителя.
- Петро́ Олексі́йович (рос. Пётр Алексеевич) — з патронімом, за московською традицією іменування монархів
- Петро́ Олексі́йович Рома́нов (рос. Пётр Алексеевич Романов) — повне ім'я і прізвище.
- Петро́ Вели́кий (рос. Пётр Великий) — з прізвиськом, прийнятим у російській історіографії.
Молоді роки
Молодший син царя Олексія Михайловича від другого шлюбу з Наталією Наришкіною, народився 30 травня 1672 року. У дитинстві Петро отримав домашню освіту, з юних років знав німецьку мову, потім навчався нідерландської, англійської та французької мов. За допомогою палацових майстрів опанував багато ремесел (теслярне, токарне, збройове, ковальське тощо). Майбутній імператор був фізично міцний, рухливий, допитливий і здатний, мав добру пам'ять.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpoTDFOMGNtVnNkSE41WDIxMWRHbHVlVjlwYmw4eE5qZ3lMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFUZEhKbGJIUnplVjl0ZFhScGJubGZhVzVmTVRZNE1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У квітні 1682 року Петра звели на престол після смерті бездітного царя Федора Олексійовича в обхід його зведеного старшого брата Івана. Однак сестра Петра та Івана, царівна Софія Олексіївна, і родичі першої дружини Олексія Михайловича, Милославські, використали стрілецький бунт у Москві для палацового перевороту. У травні 1682 року прихильників і родичів Наришкіних убили або заслали, «старшим» царем оголосили Івана, а Петра — «молодшим» царем при правительці — регентці Софії.
За правительки Софії Петро жив у селі Преображенському під Москвою. Тут зі своїх ровесників Петро сформував «потішні полки» — майбутню імператорську гвардію. У ті роки царевич познайомився із сином придворного конюха Олександром Меншиковим, який надалі став «правою рукою» імператора.
У другій половині 1680-х років почалися зіткнення між Петром і Софією Олексіївною, яка прагнула єдиновладдя. У серпні 1689, отримавши звістки про підготовку Софією палацового перевороту, Петро поспішно виїхав із Преображенського до Троїце-Сергієвої лаври, куди прибули вірні йому війська і його прихильники. Озброєні загони дворян, зібрані гінцями Петра Олексійовича, оточили Москву, Софію відлучили від влади і помістили в Новодівочий монастир, її наближені заслані або страчені.
Самостійне царювання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkyTDFCbGRHVnlYMGxmYVc1ZmNuVnpjMmxoYmw5a2NtVnpjMTlrZFhKcGJtZGZSM0poYm1SZlJXMWlZWE56ZVM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFVHVjBaWEpmU1Y5cGJsOXlkWE56YVdGdVgyUnlaWE56WDJSMWNtbHVaMTlIY21GdVpGOUZiV0poYzNONUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Після смерті Івана Олексійовича (1696 рік) став єдинодержавним царем.
Володіючи сильною волею, цілеспрямованістю та великою працездатністю,[] Петро протягом усього життя поповнював свої знання та навички в різних областях, приділяючи особливу увагу військовій та морській справі. У 1689—1693 роках під керівництвом голландського майстра Тіммермана і московського майстра Карцева Петро вчився будувати кораблі на Переславському озері. У 1697—1698 роках під час першої закордонної поїздки пройшов повний курс артилерійських наук у Кенігсберзі, пів року працював теслею на верфях Амстердама (Голландія), вивчаючи корабельну архітектуру та креслення планів, закінчив теоретичний курс кораблебудування в Англії.
За наказом Петра I за кордоном закуповувалися книжки, прилади, зброя, запрошувалися іноземні майстри та науковці. Петро I зустрічався з Готфрідом Вільгельмом Лейбніцем, Ньютоном та іншими вченими, в 1717 році він був обраний почесним членом Паризької Академії наук.
Реформи
У роки царювання провів великі реформи, спрямовані на подолання відсталості Московського царства від передових країн Заходу. Перетворення торкнулися усіх сфер суспільного життя. Петро I розширив власницькі права поміщиків над майном і особистістю кріпаків, замінив подвірне оподаткування селян подушним, видав указ про посесійних селян, яких дозволялося купувати власникам мануфактур, практикував масову приписку державних і ясачних селян до казенних і приватних заводів, мобілізацію селян і містян в армію і на будівництво міст, фортець, каналів тощо. Указ про єдинонаслідування (1714 рік) зрівняв помістя і вотчини, надавши їх власникам право передавати нерухоме майно одному з синів, і тим самим закріпив дворянську власність на землю. Табель про ранги (1722 рік) встановив порядок присвоєння чинів у військовій і цивільній службі не за знатністю, а за особисті здібності та заслуги.
Церковна реформа
Одним із перетворень Петра I була здійснена ним церковна реформа, спрямована на ліквідацію автономної від московської держави церковної юрисдикції та абсолютне підпорядкування московської церковної ієрархії царю. Для управління майном патріаршого та архієрейських домів, а також монастирів, в тому числі й селян, що їм належали (приблизно 795 тис.) було відновлено на чолі з , який знову став завідувати судом над монастирськими селянами й контролювати прибутки від церковно-монастирських землеволодінь.
У 1701 році вийшла серія указів для реформування управління церковно-монастирськими володіннями та устрою побуту ченців.
У 1721 році Петро затвердив , складання якого було доручено псковському єпископу, наближеному до царя українцю Феофану Прокоповичу. В результаті відбулась докорінна реформа церкви, що ліквідувала автономію духовенства й цілком підкорила його державі.
Ченців Петро I називав «неробами» і збирався їх змусити служити державі; а указом 28 січня 1723 року постриг у ченці й черниці.
Урядово-адміністративна реформа
У 1697—1698 роках Петро побував за кордоном (у Німеччині, Нідерландів, Англії), де знайомився з різними сторонами європейського життя, техніки й культури. Реформи державного апарату при Петрі I стали важливим кроком на шляху перетворення московського самодержавства XVII століття в чиновницько-дворянську монархію XVIII століття з її бюрократією та служивими станами.
1700 року Петро змінив систему літочислення: з так званної візантійської ери «від сотворіння світу» до західноєвропейської ери «від Різдва Христового».
1703 року Петро І заклав Санкт-Петербург, який став у 1712 році столицею держави.
У 1708—1709 роках замість повітів, воєводств і намісництв було засновано 8 (потім 10) губерній на чолі з губернаторами. У 1719 році губернії були розділені на 47 провінцій.
1711 року місце Боярської думи зайняв , новий вищий орган виконавчої і судової влади. Контрольний апарат представляли спочатку «фіскали», а потім прокурори на чолі з генерал-прокурором.
Протягом 1718—1722 років замість московських указів були засновані колегії, кожна з яких відала певною галуззю чи сферою управління і підпорядковувалась Сенату.
1721 року, за наполяганням Феофана Прокоповича Петро І прийняв титул імператора, а Росія була проголошена імперією. Вперше в історії Росії були засновані постійні дипломатичні представництва і консульства за кордоном, скасовані застарілі форми дипломатичних відносин та етикету.
Того ж 1721 року було ліквідовано Московський патріархат, місце якого заступила державна структура — Синод на чолі з Прокоповичем.
Господарська реформа
Петро І створив єдину систему поміщицького землеволодіння з обов'язковою службою дворянства, запровадив нову систему податків, зокрема так зване подушне, видав указ про посесійних селян, за яким власникам заводів дозволялось купувати кріпаків. Практикував масове приписування селян до казенних і приватних мануфактур, мобілізацію селян і міщан в армію на будівництво мостів, фортець, каналів. Петро І вживав енергійні заходи для розвитку промисловості (металургійної, суднобудівної, текстильної тощо) та торгівлі при участі і контролі держави (система торговельно-промислових монополій, зокрема).
Петро I сприяв піднесенню продуктивних сил країни, заохочував розвиток мануфактур, шляхів сполучення, внутрішньої і зовнішньої торгівлі.
Освітня реформа
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemswTDFCbGRHVnlYM1JvWlY5SGNtVmhkQ1V5UTE5VWMyRnlYMjltWDFKMWMzTnBZUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VUdWMFpYSmZkR2hsWDBkeVpXRjBKVEpEWDFSellYSmZiMlpmVW5WemMybGhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Великі реформи Петром I були проведені також в галузі культури і освіти. З'явилася світська школа, була ліквідована монополія духовенства на освіту. Петром I були засновані Пушкарська школа (1699), Школа математичних і навігацьких наук (1701), медико-хірургічна школа; відкрито перший російський загальнодоступний театр. У Санкт-Петербурзі були засновані Морська академія (1715), інженерна та артилерійська школи (1719), школи перекладачів при колегіях, відкрито перший московський музей — Кунсткамеру (1719) з публічною бібліотекою. Водночас суттєво була скорочена Києво-Могилянська академія.
20 грудня 1699 року Петро I видав указ про початок року з 1 січня (замість 1 вересня) і введення Юліанського календаря з літочисленням від Різдва Христового, тим самим відкинувши 5508 років слов'янського літочислення. В указі йшлося про те, що після 31 грудня 1699 настане 1 січня 1700 «від Різдва Господа Бога і спасу нашого Ісуса Христа». Раніше літочислення велося від «Створення світу» у візантійській традиції.
1703 року була надрукована перша книга російською мовою з арабськими цифрами.
1705 року Петро І ввів заборону на носіння «російського і черкеського плаття». Замість нього Петро повелів одягати «верхньосаксонські», а спіднє, черевики, камзоли тощо, — німецькі. Від 1715 року носіння «російського плаття» і борід карається каторгою і конфіскацією майна в царську казну.
1710 року було запроваджено новий алфавіт зі спрощеним зображенням букв, букви «псі», «омега» і деякі інші виключені з алфавіту
За розпорядженням Петра I були проведені експедиції в Середню Азію, на Далекий Схід, до Сибіру та ін, покладено початок систематичному вивченню географії російських територій і картографування.
За Петра І почала виходити перша газета «Ведомости» (1702) і силами європейських вчених у Петербурзі була заснована Академія наук (1724).
Військова реформа
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5TDB4aGJuTmxjbVZ6YUdsd2N5NXFjR2N2TWpVd2NIZ3RUR0Z1YzJWeVpYTm9hWEJ6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Справою всього його життя було посилення військової потужності Московського царства і підвищення його ролі на міжнародній арені. Йому довелося продовжувати війну з Османською імперією, що почалася в 1686 році, вести багаторічну боротьбу за вихід Московського царства до моря на Півночі та на Півдні. У результаті Азовських походів (1695—1696) московськими військами був зайнятий Азов, і Московське царство вийшло до берегів Азовського моря. У довгій Північній війні (1700—1721 роки) Московське царство під керівництвом Петра I домоглося повної перемоги, отримало вихід до Балтійського моря, що дало йому можливість встановити безпосередні зв'язки із західними країнами. Після Перського походу (1722—1723) до Російської імперії відійшло західне узбережжя Каспійського моря з містами Дербент і Баку.
У роки Північної війни Петро I створив регулярну армію і військово-морський флот. Основою устрою збройних сил стала рекрутська повинність (1705) і обов'язкова військова служба дворян, що одержували офіцерський чин після закінчення військової школи або служби рядовими та сержантами гвардії. Організацію, озброєння та спорядження, правила навчання і тактики, права і обов'язки всіх чинів армії та флоту визначали Військовий статут (1716), Морський статут (1720) і Морський регламент (1722), у розробці яких брав участь Петро I.
Приділяючи багато уваги технічному переозброєнню армії і флоту, Петро I налагодив розробку та виробництво нових типів кораблів, нових зразків гармат і боєприпасів, створив струнку систему базування флоту на Азовському, Балтійському і Каспійському морях. Було збудовано велику кількість гребних і вітрильних суден.
Піклуючись про моральний дух військ, Петро I нагороджував генералів, що відзначилися заснованим ним у 1698 році орденом Святого Андрія Первозванного, солдатів і офіцерів — медалями та підвищенням у чинах (солдат також грошима). У той же час Петро I ввів в армії сувору дисципліну з тілесними покараннями і смертну кару за тяжкі військові злочини.
Зовнішня політика
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5TDFCbGRHVnlYMlJsY2kxSGNtOXpjMlZmTVRnek9DNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RVR1YwWlhKZlpHVnlMVWR5YjNOelpWOHhPRE00TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Петро проводив широкомасштабну завойовницьку зовнішню політику. Московська держава, експлуатуючи козацькі формування з Малої Русі (України) і Великої Русі (Дону, Яіку, Волги), продовжувала розпочату ще за правління Софії війну з Османською імперією (Кримським ханством і Османською імперією) (Кримські походи 1687 і 1689, Азовські походи 1695-96), що завершилися захопленням північного узбережжя Азовського моря, ліквідацією османсько-татарських фортець у нижній течії Дніпра й скасуванням данини, що її Московське царство до того часу платило Османській імперії (дивись Карловицький конгрес 1696-99 і 1700).
Уклавши союз з Данією-Норвегією та польським королем Августом Фредериком, Петро І розпочав Північну війну 1700-21 проти Шведської імперії, в якій українські козацькі формування брали участь як у складі військ короля Швеції Карла XII, так і у складі московських військ. Після відкритої підтримки гетьманом Іваном Мазепою Карла XII, Петро наказав знищити гетьманську столицю — Батурин. Царськими військами, якими керував Олександр Меншиков, було замордовано від 10 до 20 тисяч (за різними даними) місцевих жителів. Північна війна, що тривала з перемінним успіхом, закінчилась Ніштадтський мир 1721, який закріпив за Московським царством колишні шведські володіння в східній Балтиці — (з новою столицею царства — Санкт-Петербургом), Естляндію, Ліфляндію, частину Фінляндії і забезпечив Московії вигідне стратегічне становище в Курляндії.
Невдала війна з Османською імперією 1710-11 років, що закінчилась Прутським мирним договором 1711, позбавила Московське царство влади над Україною та його завоювань на Азовському морі. Зате успішна війна з Персією (Іраном) 1722—1723 зміцнила російські позиції на Закавказзі (було приєднано каспійське узбережжя з містами Дербентом і Баку). В області внутрішньої політики Петро І здійснив низку важливих реформ, що мали на меті створення на основі земель колишньої Русі нової імперії — Російської. Для цього планувалася широкомасштабна централізація і розбудова державного апарату, технічна та культурна модернізація.
Політика щодо України
Власними словами цар Петро І висловився про українців так: «зело умны, и мы от этого можем быть не в авантаже». Він послідовно проводив централізаторську політику обмеження політичної автономії Лівобережної і Слобідської України, зменшуючи козацькі вольності. Зокрема, після смерті Івана Скоропадського козакам було заборонено обирати нового гетьмана, а наказний гетьман Павло Полуботок був усунутий.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekptTDFCbGRHVnlYMGxmUkdWd2FXTjBaV1JmWkhWeWFXNW5YM1JvWlY5UVpYSm1iM0p0WVc1alpWOWhaMkZwYm5OMFgzUm9aVjlTZFhOemFXWnBZMkYwYVc5dVgyOW1YMVZyY21GcGJtVmZNeTVxY0djdk1qSXdjSGd0VUdWMFpYSmZTVjlFWlhCcFkzUmxaRjlrZFhKcGJtZGZkR2hsWDFCbGNtWnZjbTFoYm1ObFgyRm5ZV2x1YzNSZmRHaGxYMUoxYzNOcFptbGpZWFJwYjI1ZmIyWmZWV3R5WVdsdVpWOHpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Після укладення гетьманом І. Мазепою угоди зі Шведською імперією (1708) та шведсько-української поразки у Полтавській битві 1709 за наказом Петра І була зруйнована гетьманська столиця Батурин, а його жителі винищені. За різними оцінками, було вбито понад 14 тисяч жителів Батурина разом із жінками та дітьми. Саме місто після розорення було вщент спалене й зруйноване, включно із церквами, яких у 20-тисячному місті було аж 40, та монастирем. Понад 30 тисяч явних і неявних прихильників Мазепи було посаджено на палю, колесовано, четвертовано, повішено чи страчено іншим чином. Для залякування населення трупи невинно вбитих сплавляли на плотах. 900 мазепинців серед представників старшини засудили до страти, їхню долю намагався полегшити Іван Скоропадський якого Петро І назвав новим Мазепою.
У 1709 році цар Петро І наказав скоротити число студентів Києво-Могилянської академії із двох тисяч до 161-го, а найкращим науково-просвітницьким силам звелів перебратися з Києва до Москви. Зокрема, це Інокентій Гізель[] (1600—1683), Йоаникій Ґалятовський[] (1620—1688), Лазар Баранович[] (1616—1693), Дмитро Туптало, Стефан Яворський, Феофан Прокопович, Симеон Полоцький [] (1629—1680). Саме вони відіграли визначальну роль у культурному розвитку тодішньої Московії.
У 1711—1712 рр. за наказом Петра І відбулося насильницьке переселення (згін) населення з Правобережної України на Лівобережну та повна ліквідація правобережних козацьких полків. За різними оцінками було переселено від 100 до 200 тис. осіб, тобто майже все населення краю.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpqTDFCbGRHVnlYMGxmUkdWd2FXTjBaV1JmWkhWeWFXNW5YM1JvWlY5UVpYSm1iM0p0WVc1alpWOWhaMkZwYm5OMFgzUm9aVjlTZFhOemFXWnBZMkYwYVc5dVgyOW1YMVZyY21GcGJtVXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkJsZEdWeVgwbGZSR1Z3YVdOMFpXUmZaSFZ5YVc1blgzUm9aVjlRWlhKbWIzSnRZVzVqWlY5aFoyRnBibk4wWDNSb1pWOVNkWE56YVdacFkyRjBhVzl1WDI5bVgxVnJjbUZwYm1VdWFuQm4uanBn.jpg)
1720 року з'явився Сенатський указ про заборону книгодрукування українською мовою та вилучення українських текстів з церковних книг
Влада гетьмана була обмежена, а після смерті Івана Скоропадського (1722) Петро І не дозволив обрати його наступника. Контроль над державними справами України перейшов до Малоросійської колегії (1722), чим фактично було покладено край державній системі управління України. Спроба наказного гетьмана Павла Полуботка відстояти українську автономію привела до нових репресій: гетьман і вища старшина були кинуті до Петропавловської фортеці, де П. Полуботок помер (1724).
За Петра І десятки тисяч українських козаків і селян, посланих на будівництво фортець, каналів тощо, загинули від непосильної праці, хвороб і голоду. 104 версти Ладозького каналу були густо встелені трупами кільканадцяти тисяч українських козаків. «Вікно в Європу» — місто Санкт-Петербург (1703) зводилося на кістках тисяч українців.
Тарас Шевченко про нього писав: «це той перший, що розпинав нашу Україну».
Із Підгірців прихопив із собою погруддя Яна ІІІ Собеського та його дружини, які досі прикрашають собою його Літній палац у Петербурзі.
Проголошення імперії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZpTHpFNU9EaGZRMUJCWHpZd01EVXVhbkJuTHpJd01IQjRMVEU1T0RoZlExQkJYell3TURVdWFuQm4uanBn.jpg)
Після перемоги в Північній війні і укладення Ніштадтського миру у вересні 1721 року Сенат і Синод вирішили піднести Петру титул імператора всеросійського з наступним формулюванням: «як звичайно від римського сенату за знатні справи імператорів їх такі титули публічно ним в дар приношені і на статутах для пам'яті у вічні пологи підписані».
22 жовтня (2 листопада) 1721 року Петро I прийняв титул, не просто почесний, свідчення про нову роль Росії в міжнародних справах. Королівство Пруссія і Республіка Об'єднаних провінцій негайно визнали новий титул російського царя, Швеція в 1723, Османська імперія в 1739, Королівство Великої Британії і Габсбурзька монархія в 1742, Королівство Франція і Іспанія в 1745 і, нарешті, Річ Посполита в 1764 році.
Смерть
За інформацією поданою лейблікарем Лаврентієм Блюментростом, вже в 44 роки, Петро І мав такі хвороби: хронічний бронхіт, , хронічна ниркова недостатність, сечокам'яна хвороба, хронічний гепатит, артеріальна гіпертензія. Приписаної дієти і заборони вживання алкоголю Петро І не дотримувався. Єдине лікування, яке він застосовував — промивання мінеральними водами. Вів розгульний спосіб життя.
Петро I помер близько 6-ї ранку 8 лютого 1725 року. За офіційною версією (наближені до нього камер'юнкер Бухгольц, Феофан Прокопович) — помер внаслідок запалення сечового міхура (цистит), через що припинилося сечовипускання, яке породжувало сильний біль, тому перед смертю сильно кричав, можливо через розрив сечового міхура, якій міг відбутися при затримці сечі.
Іншу версію «запустив» посол Франції при російському дворі Кампредон на основі інформації лікаря-італійця, який стверджував, що затримка сечовипускання пов'язана з «погано вилікуваним сифілісом». Її, зокрема, підтримував радянський науковець М. Покровський: через розпусний спосіб життя помер від ускладнень, які спричинила ця задавнена венерична хвороба, яку з 1696 по 1707 рік лікували препаратами ртуті. Таке лікування саме по собі було малоефективним і вкрай токсичним.
За версією Франсуа Вільбоа, який добре знав царя, той, ймовірно, хворів на гонорею, якою заразився від генеральші Чернишової десь 1721 року. Сильний біль при сечовипусканні, який згадують наближені до царя люди, є характерним для цієї хвороби.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt3TDBSbFlYUm9YMjltWDFCbGRHVnlYM1JvWlY5SGNtVmhkQzVxY0dWbkx6SXlNSEI0TFVSbFlYUm9YMjltWDFCbGRHVnlYM1JvWlY5SGNtVmhkQzVxY0dWbi5qcGVn.jpeg)
Похований у Петропавлівському соборі Петропавлівської фортеці Санкт-Петербурга.
Сім'я
Петро I був двічі одружений: з Євдокією Федорівною Лопухіною та з Мартою Скавронською — згодом імператриця Катерина I; мав від першого шлюбу сина Олексія, його вбили з власного наказу Петра I, а від другого — дочок Анну та Єлизавету (крім них 8 дітей Петра I померли в ранньому дитинстві).
Титул
- Государ, Цар і Великий князь всієї Русії
- Повний титул царя: рос. «Божиею милостию мы, пресветлейший и державнейший великий государь и великий князь Петр Алексеевич всея Великия и Малыя и Белыя России самодержец: Московский, Киевский, Владимерский, Новгородский, царь Казанский, царь Астраханский и царь Сибирский, государь Псковский, великий князь Смоленский, Тверский, Югорский, Пермский, Вятцкий, Болгарский и иных, государь и великий князь Новагорода Низовские земли, Черниговский, Рязанский, Ростовский, Ярославский, Белозерский, Удорский, Обдорский, Кондийский и всея северные страны повелитель, и государь Иверския земли, Карталинских и Грузинских царей, и Кабардинские земли, Черкасских и Горских князей и иных многих государств и земель Восточных и Западных и Северных Отчичь и Дедичь и наследник и государь и обладатель»
Родовід
Федір Микитович Романов | ||||||||||||||||
Романов Михайло Федорович | ||||||||||||||||
Алексій Михайлович | ||||||||||||||||
Петро I | ||||||||||||||||
Наришкіна Наталія Кирилівна | ||||||||||||||||
Оцінки
Відомі люди
У різні часи критики давали діаметрально протилежні оцінки Петру І. Дехто оцінював його реформи як згубні для Росії. Інші історики захоплювалися ним, офіційна імперська історіографія називала його «Петро Великий».
Навпаки, офіційна радянська історіографія 1930-х років оцінювала діяльність Петра Першого таким чином:
Як особистість, Петро I поєднував величезну волю, талант організатора і багату ініціативу з крайньої психічною неврівноваженістю, жорстокістю, запійним пияцтвом та нестримною розпустою. Низка буржуазних істориків ідеалізувала Петра I як представника «державності», замазуючи його темні сторони і неправильно вважаючи його царювання різким переломним моментом, в той час як воно лише чітко розвинуло тенденції, що накреслилися раніше . Оригінальний текст (рос.)Как личность Петр I соединял огромную волю, талант организатора и богатую инициативу с крайней психической неуравновешенностью, жестокостью, запойным пьянством и безудержным развратом. Ряд буржуазных историков идеализировал Петра I как представителя «государственности», замазывая его темные стороны и неправильно считая его царствование резким переломным моментом, в то время как оно лишь отчетливо развило наметившиеся ранее тенденции.
Ставлення радянської влади стало більш позитивним починаючи з 1940-х років. Зокрема, його знову почали називати «Великим».
Характерними рисами П. I були розум, воля, енергія, широта поглядів, цілеспрямованість, допитливість, велика працездатність. Разом з тим він був запальний, жорстокий і безжальний, не зважав на інтереси і життя окремої особистості, не зупинившись перед смертним вироком навіть власному синові Олексію (1718). За всієї суперечливості своєї натури П. I увійшов до Росії як прогресивний державний і військовий діяч, який «... прискорював переймання західництва варварської Руссю, не зупиняючись перед варварськими засобами боротьби проти варварства» (Ленін В. І., Полн. зібр. тв., 5 видавництво, т. 36, с. 301). Оригінальний текст (рос.)Характерными чертами П. I были ум, воля, энергия, широта взглядов, целеустремлённость, любознательность, большая работоспособность. Вместе с тем он был вспыльчив, жесток и безжалостен, не считался с интересами и жизнью отдельной личности, не остановившись перед смертным приговором даже собственному сыну Алексею (1718). При всей противоречивости своей натуры П. I вошёл в историю России как прогрессивный государственный и военный деятель, который «... ускорял перенимание западничества варварской Русью, не останавливаясь перед варварскими средствами борьбы против варварства» (Ленин В. И., Полн. собр. соч., 5 изд., т. 36, с. 301).
У листі послу Франції в Росії Людовик XIV так відгукувався про Петра:
«Этот государь обнаруживает свои стремления заботами о подготовке к военному делу и о дисциплине своих войск, об обучении и просвещении своего народа, о привлечении иностранных офицеров и всякого рода способных людей. Этот образ действий и увеличение могущества, которое является самым большим в Европе, делают его грозным для его соседей и возбуждают очень основательную зависть.»
Михайло Ломоносов дав Петру захоплену оцінку:
«С кем сравню Великаго Государя? Я вижу в древности и в новых временах Обладателей, великими названных. И правда, пред другими велики. Однако пред Петром малы. … Комуж я Героя нашего уподоблю? Часто размышлял я, каков Тот, который всесильным мановением управляет небо, землю и море: дхнет дух Его — и потекут воды, прикоснется горам — и воздымятся.»
У Російській Федерації його вважають національним героєм.
Простий народ
Слова тобольського селянина Якова Солнишкова, сказані ним 1723 року, які часто цитують історики:
Рід царський пішов несамовитий… государ… Петро такий же розпусник, зжився з блудницею, простою шведкою, блудним гріхом, її за себе взяв, і ми за такого государя Богу не молимося…
Галерея
- Іван Адольський. Портрет Петра І
- Велике московське посольство і Петро І в одязі нідерландського матроса
- Меморіальна дошка Петрові І в Амстердамі
- Посмертна маска Петра I
- Марія Клементі. Петро І
- Скульптурна голова за посмертною маскою Петра Першого
- Зліпок руки Петра
- Скульптура Петра I у Петропавлівський фортеці, Санкт-Петербург, Шемякін
- Портрет Петра I в родинному колі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF5THlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFqRWxSREFsUWpBbFJERWxPRElsUkRBbFFqQWxSREFsUWtJbFJERWxPVFlsUkRFbE9FWXVYeVZFTUNVNVF5VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOeVZFTUNWQ01DVkVNU1U1TnlWRU1TVTROeVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUY4bFJERWxPVFlsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREFsUWpnbFJERWxPRGNsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdKVVF4SlRnd0pVUXhKVGd5SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3TGw4bFJEQWxPVU1sUkRBbFFqQWxSREFsUWprbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrUWxSREVsT0VaZkpVUXdKVGxETGw4bFJEQWxPVEl1WHlWRU1DVTVRaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNQzVmTVRjMk1pMHhOelkwTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVVlsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJERWxPRElsUkRBbFFqQWxSREFsUWpJbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSXhKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVReEpUaEdMbDhsUkRBbE9VTWxSREFsUWtVbFJEQWxRamNsUkRBbFFqQWxSREVsT1RjbFJERWxPRGNsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZkpVUXhKVGsySlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJNEpVUXhKVGczSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUM1ZkpVUXdKVGxESlVRd0pVSXdKVVF3SlVJNUpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkVKVVF4SlRoR1h5VkVNQ1U1UXk1ZkpVUXdKVGt5TGw4bFJEQWxPVUlsUkRBbFFrVWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREFsUWtVbFJERWxPREVsUkRBbFFqQWxSREFsUWpJbFJEQWxRakF1WHpFM05qSXRNVGMyTkM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Див. також
- Пам'ятники Петру I
- Російське бароко
- Лефортовський палац
- Меншиковський палац
- Літній сад
- 2720 Петро Перший — астероїд, який назвали на честь імператора.
- Блазневий, п'яний і навіжений собор
Примітки
- Nikiforov L. A. Peter I. Emperor of Russia
- Исаев Ю. Н. Чуваська енциклопедія — Чувашское книжное издательство, 2006. — С. 2567. — 2567 с. —
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118592955 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Catalog of the German National Library
- Lundy D. R. The Peerage
- Яз. Александр Петрович // Энциклопедический лексикон — СПб: 1835. — Т. 1. — С. 469.
- Александр Петрович // Энциклопедический словарь / под ред. И. Е. Андреевский — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1890. — Т. I. — С. 393.
- Александр Петрович // Русский биографический словарь. — СПб: Русское историческое общество, 1896. — Т. 1. — С. 135.
- Енциклопедя історії України : У 10 т / В. А. Смолій. — Київ : Наукова думка, 2012. — Т. 9. — С. 27-28. — .
- Павленко М. І. Петро Великий. М, 2010, с. 637, 691—692
- Для християн 2022-й, а для слов'ян ще й 7530 від Створення Миру, Клуб органічного землеробства, 26 червня 2022
- С. М. Соловьёв. История России с древнейших времён. Гл. 3
- Лише раби возвеличують своїх катів
- Особливий статус для української мови вимагали біля Адміністрації Президента. УНН
- Біля Адміністрації президента активісти вимагали особливого статусу для української мови Радіо Свобода
- Огієнко Іван, Українська церква: Нариси з історії української православної церкви [ 26 жовтня 2020 у Wayback Machine.]: У 2-х т. — К., 1993. — 284 с.
- . Архів оригіналу за 4 січня 2012. Процитовано 31 травня 2010.
- Іван Гавриш. Цар, що «зігнив живцем»… С. 18
- Кистенева О. А. ТЕРАПИЯ СИФИЛИСА В СРЕДНИЕ ВЕКА «SCI-ARTICLE.RU». № 16 (декабрь) 2014 УДК 61:1.76.01.09
- История сифилиса [1] [ 1 червня 2016 у Wayback Machine.]
- История сифилидологии: знаменательные факты
- Кожные и венерические болезни. Руководство для врачей / Скрипкин Ю. К. — М.: Медицина, 2002 год. — Т. 1. — 576 с. — .
- Нечкина М. Петр I.— Малая Советская Энциклопедия. Том шестой. Огневки — Пряжа. — М.: Акционерное об-во «Советская Энциклопедия», 1930.— Стб. 478.
- Петр I Великий
- Слово похвальное блаженныя памяти Государю Императору Петру Великому, говоренное апреля 26 дня 1755 года (рос.)
Бібліографія
Монографії
- Анисимов, Е. В. Время петровских реформ. Ленинград, 1989.
- Анисимов, Е. В. Государственные преобразования и самодержавие Петра Великого в первой четверти XVIII века. Санкт-Петербург, 1997.
- Анисимов, Е. В. Петр Великий. Личность и реформы. Санкт-Петербург, 2009.
- Бушкович П. Петр Великий. Борьба за власть (1671—1725). Москва, 2008.
- Горобець, В. М. Присмерк Гетьманщини: Україна в роки реформ Петра I. Київ, 1998
- Милюков, П. Государственное хозяйство России в первой чверти XVIII столетия и реформа Петра Великого. Санкт-Петербург, 1892.
- Павленко, Н. И. Петр Великий. Москва, 1990 (2-е видання: 2010).
- Соловьев, С. М. Публичные чтения о Петре Великом. Москва, 1984.
Довідники
- Горобець, В. М. Петро I // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2011. — Т. 8 : Па — Прик. — С. 186. — .
- Горобець, В. М. Петро I // Політична енциклопедія. Київ: Парламентське видавництво, 2011.
- Сербіна, Н. Ф. Петро I // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. Київ: Знання України, 2004, Т.2.
- Петр I. Материалы для биографии. В пяти томах / М. М. Богословский ; под ред. и с предисл. В. И. Лебедева. — [М.]: Соцэкгиз, 1940—1948.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Петро I
- Богословский М. М. Петр I. Материалы для биографии. ТТ. 1 — 5. — М.: ОГИЗ. Госполитиздат, 1940—1948. (рос.)
- Народження імперії Петра I Великого (кінец XVII — перша чверть XVIII ст.) (рос.)
- В. О. Ключевський. Курс російської історії (рос.)
- М. І. Костомаров. Російська історія в життєписі її головних діячів (рос.)
- С. М. Соловьёв. История России с древнейших времён (рос.)
- Былое России: Предки императора Петра I Алексеевича Великого Романова (до 5-го поколения) (рос.)
- Пётр 1-й в Переславле-Залесском, строительство потешной флотилии (рос.)
- Біографії на hrono.info (рос.)
- Хто зрадив гетьмана Мазепу? // Український тиждень
- Бородата історія з відчикриженою бородою
- Дм. Ив. Довгялло. Петр Великий в Северо-Западном Крае в 1705 году // Виленский календарь на 1905 простой год. Вильна: Типография «Русский Почин», 1904. — С. 36 — 52. (рос.)
- Соймонов Ф. И. История Петра Великого / отв. ред. П. А. Кротов. ― СПб.: Издательство «XVIII век», 2012. ― 456 с. (рос.)
- Томсинов В. А. Всем дóлжно хранить интерес государев и государственной: Петр I как законодатель // Опубліковано: Законодательство Петра I. 1696—1725 годы / Составитель, автор предисловия и вступительной статьи В. А. Томсинов. — М.: Зерцало, 2014. С. XVIII-XLVII. (рос.)
- Петро І як законодавець, законодавство Петра: 1) Воскресенский, Н. А. Законодательные акты Петра I: редакции и проекты законов, заметки, доклады, доношения, челобитья и иностранные источники / Н. А. Воскресенский; под ред. и предисл. Б. И. Сыромятникова. — Москва: Изд-во АН СССР. Т. 1: Акты о высших государственных установлениях. — 1945. — XLIII, 602 с.; 2) Памятники русского права Выпуск 8. Законодательные акты Петра I. Первая четверть XVIII в. / Под ред. К. А. Софроненко. — М.: Госюриздат, 1961. — 668 с. (additional link); 3) Законодательство Петра I. — М.: Юрид.лит., 1997. — 880 с.; 4) Законодательство Петра I. 1696—1725 годы / Составитель, автор предисловия и вступительной статьи В. А. Томсинов. — М.: Зерцало, 2014.; 5) Воскресенский Н. А. Законодательные Акты Петра I: Редакции и проекты законов, заметки, доклады, доношения, челобитья и иностранные источники / Под ред. и с предисл. Б. И. Сыромятникова; АН СССР. Ин-т права. [М.]: (Б. тип.), 2020. Том I. Акты о высших государственных установлениях. В пер. 602 с.; 6) Законодательные акты Петра I: Редакции и проекты законов, заметки, доклады. доношения, челобитья и иностранные источники. Сб. документов / Сост. Н. А. Воскресенский; Отв. ред. Е. В. Анисимов; Предисл. и подгот. текста Д. О. Серов; Археогр. предисл. А. А. Богданов; Центр истории России Нового времени НИУ ВШЭ; Рос. гос. арх. древ. актов. М.: Древлехранилище (Чехов: Чехов. печ. двор), 2020. Т. II. Акты об общественных классах; Т. III. Акты о промышленности и торговле. В пер. 762 с.; (link 1 + link 2); 7) Воскресенский Н. А. Петр Великий как законодатель: исследование законодательного процесса в России в эпоху реформ первой четверти XVIII века / Н. А. Воскресенский; под ред. Д. О. Серова. — Москва: Новое литературное обозрение, 2017. — 637.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro Petro ta Petro I znachennya Petro I Oleksi jovich ros Pyotr I Alekseevich 30 travnya 9 chervnya 1672 Moskva Moskovske carstvo 28 sichnya 8 lyutogo 1725 Sankt Peterburg Rosijska imperiya ostannij pravitel Moskovskogo carstva 1682 1721 i pershij imperator stvorenoyi nim Rosijskoyi imperiyi 1721 1725 Predstavnik moskovskoyi dinastiyi Romanovih Sin carya Oleksiya Mihajlovicha ta Nataliyi Narishkinoyi Zijshov na prestol pislya smerti carya Fedora Buv spivpravitelem svogo brata Ivana V Samostijno praviv z 1689 roku Dokorinno reformuvav Moskovsku derzhavu Oriyentuvavsya na protestantski krayini Yevropi Gollandiyu i Angliyu de pobuvav u 1697 1698 rokah Pridushiv strilecki bunti stvoriv novu regulyarnu armiyu i flot Proviv uryadovu reformu sformuvav Senat 1711 zaprovadiv 1718 1722 podiliv krayinu na guberniyi 1708 Za napolyagannyam Feofana Prokopovicha prijnyav titul imperatora 1721 a takozh likviduvav Moskovsku patriarhiyu 1700 zaminivshi yiyi Sinodom 1721 Zbuduvav Sankt Peterburg 1703 kudi perenis stolicyu 1713 Provodiv agresivnu zovnishnyu politiku Vzyav uchast u Velikij tureckij vijni peremig Osmaniv u 1686 1700 rr j otrimav vihid do Azovskogo morya Zdobuv peremogu nad Shveciyeyu u Velikij Pivnichnij vijni 1700 1721 vnaslidok chogo zakripivsya na Baltici Pridushiv antimoskovske povstannya ukrayinskogo getmana Ivana Mazepi pislya chogo obmezhiv samovryaduvannya kozackij Ukrayini Zaznav porazki u chergovij vijni z Osmanami 1710 1713 rr Zasnuvav Rosijsku akademiyu nauk 1724 Odruzhuvavsya dvichi z Yevdokiyeyu Lopuhinoyu i Katerinoyu I Batko rosijskih carevichiv Oleksiya Oleksandra Petra ta carivn Anni Yelizaveti i Nataliyi Pomer u Sankt Peterburzi Pohovanij u Petropavlivskomu sobori mista Petro I ros Pyotr IPetro IPortret rosijskogo imperatora Petra IPrapor Imperator i Samoderzhec Vserosijskij Prapor2 listopada 1721 8 lyutogo 1725 pid imenem Petro I Poperednik Zasnovnik tituluNastupnik Katerina IPrapor Gosudar Car i Velikij knyaz vsiyeyi Rusi Prapor8 lyutogo 1696 2 listopada 1721 pid imenem Petro I Poperednik Ivan V OleksijovichNastupnik vin sam yak Imperator Vserosijskij Im ya pri narodzhenni ros Romanov Pyotr AlekseevichNarodzhennya 30 travnya 9 chervnya 1672 1 2 Moskva Moskovske carstvo 3 4 Smert 28 sichnya 8 lyutogo 1725 1 2 52 roki Sankt Peterburg Rosijska imperiya 3 4 Prichina smerti gangrenaPohovannya Petropavlivskij soborKrayina Moskovske carstvo i Rosijska imperiyaReligiya pravoslav ya i RPCRid RomanoviBatko Oleksij Mihajlovich 4 Mati Narishkina Nataliya Kirilivna 4 Shlyub Lopuhina Yevdokiya Fedorivna i Katerina I 4 Diti Oleksij Petrovich 4 Anna Petrivna Yelizaveta Petrivna 5 4 d 5 Petro Petrovich carevich 5 d 5 Oleksandr Petrovich d d 5 d 5 d 5 i d 5 Avtograf Nagorodi Mediafajli b u VikishovishiVislovlyuvannya u VikicitatahRoboti u VikidzherelahImenaPetro I ros Pyotr I za zahidnoyu tradiciyeyu z poryadkovim nomerom pravitelya Petro Oleksi jovich ros Pyotr Alekseevich z patronimom za moskovskoyu tradiciyeyu imenuvannya monarhiv Petro Oleksi jovich Roma nov ros Pyotr Alekseevich Romanov povne im ya i prizvishe Petro Veli kij ros Pyotr Velikij z prizviskom prijnyatim u rosijskij istoriografiyi Molodi rokiMolodshij sin carya Oleksiya Mihajlovicha vid drugogo shlyubu z Nataliyeyu Narishkinoyu narodivsya 30 travnya 1672 roku U ditinstvi Petro otrimav domashnyu osvitu z yunih rokiv znav nimecku movu potim navchavsya niderlandskoyi anglijskoyi ta francuzkoyi mov Za dopomogoyu palacovih majstriv opanuvav bagato remesel teslyarne tokarne zbrojove kovalske tosho Majbutnij imperator buv fizichno micnij ruhlivij dopitlivij i zdatnij mav dobru pam yat Zakolot strilciv 1682 roku U kvitni 1682 roku Petra zveli na prestol pislya smerti bezditnogo carya Fedora Oleksijovicha v obhid jogo zvedenogo starshogo brata Ivana Odnak sestra Petra ta Ivana carivna Sofiya Oleksiyivna i rodichi pershoyi druzhini Oleksiya Mihajlovicha Miloslavski vikoristali strileckij bunt u Moskvi dlya palacovogo perevorotu U travni 1682 roku prihilnikiv i rodichiv Narishkinih ubili abo zaslali starshim carem ogolosili Ivana a Petra molodshim carem pri pravitelci regentci Sofiyi Za pravitelki Sofiyi Petro zhiv u seli Preobrazhenskomu pid Moskvoyu Tut zi svoyih rovesnikiv Petro sformuvav potishni polki majbutnyu imperatorsku gvardiyu U ti roki carevich poznajomivsya iz sinom pridvornogo konyuha Oleksandrom Menshikovim yakij nadali stav pravoyu rukoyu imperatora U drugij polovini 1680 h rokiv pochalisya zitknennya mizh Petrom i Sofiyeyu Oleksiyivnoyu yaka pragnula yedinovladdya U serpni 1689 otrimavshi zvistki pro pidgotovku Sofiyeyu palacovogo perevorotu Petro pospishno viyihav iz Preobrazhenskogo do Troyice Sergiyevoyi lavri kudi pribuli virni jomu vijska i jogo prihilniki Ozbroyeni zagoni dvoryan zibrani gincyami Petra Oleksijovicha otochili Moskvu Sofiyu vidluchili vid vladi i pomistili v Novodivochij monastir yiyi nablizheni zaslani abo stracheni Samostijne caryuvannyaDokladnishe Velike posolstvo Petro I pid chas podorozhi Yevropoyu 1697 98 Pislya smerti Ivana Oleksijovicha 1696 rik stav yedinoderzhavnim carem Volodiyuchi silnoyu voleyu cilespryamovanistyu ta velikoyu pracezdatnistyu dzherelo Petro protyagom usogo zhittya popovnyuvav svoyi znannya ta navichki v riznih oblastyah pridilyayuchi osoblivu uvagu vijskovij ta morskij spravi U 1689 1693 rokah pid kerivnictvom gollandskogo majstra Timmermana i moskovskogo majstra Karceva Petro vchivsya buduvati korabli na Pereslavskomu ozeri U 1697 1698 rokah pid chas pershoyi zakordonnoyi poyizdki projshov povnij kurs artilerijskih nauk u Kenigsberzi piv roku pracyuvav tesleyu na verfyah Amsterdama Gollandiya vivchayuchi korabelnu arhitekturu ta kreslennya planiv zakinchiv teoretichnij kurs korablebuduvannya v Angliyi Za nakazom Petra I za kordonom zakupovuvalisya knizhki priladi zbroya zaproshuvalisya inozemni majstri ta naukovci Petro I zustrichavsya z Gotfridom Vilgelmom Lejbnicem Nyutonom ta inshimi vchenimi v 1717 roci vin buv obranij pochesnim chlenom Parizkoyi Akademiyi nauk ReformiDokladnishe Reformi Petra I U roki caryuvannya proviv veliki reformi spryamovani na podolannya vidstalosti Moskovskogo carstva vid peredovih krayin Zahodu Peretvorennya torknulisya usih sfer suspilnogo zhittya Petro I rozshiriv vlasnicki prava pomishikiv nad majnom i osobististyu kripakiv zaminiv podvirne opodatkuvannya selyan podushnim vidav ukaz pro posesijnih selyan yakih dozvolyalosya kupuvati vlasnikam manufaktur praktikuvav masovu pripisku derzhavnih i yasachnih selyan do kazennih i privatnih zavodiv mobilizaciyu selyan i mistyan v armiyu i na budivnictvo mist fortec kanaliv tosho Ukaz pro yedinonasliduvannya 1714 rik zrivnyav pomistya i votchini nadavshi yih vlasnikam pravo peredavati neruhome majno odnomu z siniv i tim samim zakripiv dvoryansku vlasnist na zemlyu Tabel pro rangi 1722 rik vstanoviv poryadok prisvoyennya chiniv u vijskovij i civilnij sluzhbi ne za znatnistyu a za osobisti zdibnosti ta zaslugi Cerkovna reforma Odnim iz peretvoren Petra I bula zdijsnena nim cerkovna reforma spryamovana na likvidaciyu avtonomnoyi vid moskovskoyi derzhavi cerkovnoyi yurisdikciyi ta absolyutne pidporyadkuvannya moskovskoyi cerkovnoyi iyerarhiyi caryu Dlya upravlinnya majnom patriarshogo ta arhiyerejskih domiv a takozh monastiriv v tomu chisli j selyan sho yim nalezhali priblizno 795 tis bulo vidnovleno na choli z yakij znovu stav zaviduvati sudom nad monastirskimi selyanami j kontrolyuvati pributki vid cerkovno monastirskih zemlevolodin U 1701 roci vijshla seriya ukaziv dlya reformuvannya upravlinnya cerkovno monastirskimi volodinnyami ta ustroyu pobutu chenciv U 1721 roci Petro zatverdiv skladannya yakogo bulo dorucheno pskovskomu yepiskopu nablizhenomu do carya ukrayincyu Feofanu Prokopovichu V rezultati vidbulas dokorinna reforma cerkvi sho likviduvala avtonomiyu duhovenstva j cilkom pidkorila jogo derzhavi Chenciv Petro I nazivav nerobami i zbiravsya yih zmusiti sluzhiti derzhavi a ukazom 28 sichnya 1723 roku postrig u chenci j chernici Uryadovo administrativna reforma U 1697 1698 rokah Petro pobuvav za kordonom u Nimechchini Niderlandiv Angliyi de znajomivsya z riznimi storonami yevropejskogo zhittya tehniki j kulturi Reformi derzhavnogo aparatu pri Petri I stali vazhlivim krokom na shlyahu peretvorennya moskovskogo samoderzhavstva XVII stolittya v chinovnicko dvoryansku monarhiyu XVIII stolittya z yiyi byurokratiyeyu ta sluzhivimi stanami 1700 roku Petro zminiv sistemu litochislennya z tak zvannoyi vizantijskoyi eri vid sotvorinnya svitu do zahidnoyevropejskoyi eri vid Rizdva Hristovogo 1703 roku Petro I zaklav Sankt Peterburg yakij stav u 1712 roci stoliceyu derzhavi U 1708 1709 rokah zamist povitiv voyevodstv i namisnictv bulo zasnovano 8 potim 10 gubernij na choli z gubernatorami U 1719 roci guberniyi buli rozdileni na 47 provincij 1711 roku misce Boyarskoyi dumi zajnyav novij vishij organ vikonavchoyi i sudovoyi vladi Kontrolnij aparat predstavlyali spochatku fiskali a potim prokurori na choli z general prokurorom Protyagom 1718 1722 rokiv zamist moskovskih ukaziv buli zasnovani kolegiyi kozhna z yakih vidala pevnoyu galuzzyu chi sferoyu upravlinnya i pidporyadkovuvalas Senatu 1721 roku za napolyagannyam Feofana Prokopovicha Petro I prijnyav titul imperatora a Rosiya bula progoloshena imperiyeyu Vpershe v istoriyi Rosiyi buli zasnovani postijni diplomatichni predstavnictva i konsulstva za kordonom skasovani zastarili formi diplomatichnih vidnosin ta etiketu Togo zh 1721 roku bulo likvidovano Moskovskij patriarhat misce yakogo zastupila derzhavna struktura Sinod na choli z Prokopovichem Gospodarska reforma Petro I stvoriv yedinu sistemu pomishickogo zemlevolodinnya z obov yazkovoyu sluzhboyu dvoryanstva zaprovadiv novu sistemu podatkiv zokrema tak zvane podushne vidav ukaz pro posesijnih selyan za yakim vlasnikam zavodiv dozvolyalos kupuvati kripakiv Praktikuvav masove pripisuvannya selyan do kazennih i privatnih manufaktur mobilizaciyu selyan i mishan v armiyu na budivnictvo mostiv fortec kanaliv Petro I vzhivav energijni zahodi dlya rozvitku promislovosti metalurgijnoyi sudnobudivnoyi tekstilnoyi tosho ta torgivli pri uchasti i kontroli derzhavi sistema torgovelno promislovih monopolij zokrema Petro I spriyav pidnesennyu produktivnih sil krayini zaohochuvav rozvitok manufaktur shlyahiv spoluchennya vnutrishnoyi i zovnishnoyi torgivli Osvitnya reforma Dokladnishe Peterburzka akademiya nauk Gustav Mardefeld Moskovskij car Petro Velikij 1707 Veliki reformi Petrom I buli provedeni takozh v galuzi kulturi i osviti Z yavilasya svitska shkola bula likvidovana monopoliya duhovenstva na osvitu Petrom I buli zasnovani Pushkarska shkola 1699 Shkola matematichnih i navigackih nauk 1701 mediko hirurgichna shkola vidkrito pershij rosijskij zagalnodostupnij teatr U Sankt Peterburzi buli zasnovani Morska akademiya 1715 inzhenerna ta artilerijska shkoli 1719 shkoli perekladachiv pri kolegiyah vidkrito pershij moskovskij muzej Kunstkameru 1719 z publichnoyu bibliotekoyu Vodnochas suttyevo bula skorochena Kiyevo Mogilyanska akademiya 20 grudnya 1699 roku Petro I vidav ukaz pro pochatok roku z 1 sichnya zamist 1 veresnya i vvedennya Yulianskogo kalendarya z litochislennyam vid Rizdva Hristovogo tim samim vidkinuvshi 5508 rokiv slov yanskogo litochislennya V ukazi jshlosya pro te sho pislya 31 grudnya 1699 nastane 1 sichnya 1700 vid Rizdva Gospoda Boga i spasu nashogo Isusa Hrista Ranishe litochislennya velosya vid Stvorennya svitu u vizantijskij tradiciyi 1703 roku bula nadrukovana persha kniga rosijskoyu movoyu z arabskimi ciframi 1705 roku Petro I vviv zaboronu na nosinnya rosijskogo i cherkeskogo plattya Zamist nogo Petro poveliv odyagati verhnosaksonski a spidnye chereviki kamzoli tosho nimecki Vid 1715 roku nosinnya rosijskogo plattya i borid karayetsya katorgoyu i konfiskaciyeyu majna v carsku kaznu 1710 roku bulo zaprovadzheno novij alfavit zi sproshenim zobrazhennyam bukv bukvi psi omega i deyaki inshi viklyucheni z alfavitu Za rozporyadzhennyam Petra I buli provedeni ekspediciyi v Serednyu Aziyu na Dalekij Shid do Sibiru ta in pokladeno pochatok sistematichnomu vivchennyu geografiyi rosijskih teritorij i kartografuvannya Za Petra I pochala vihoditi persha gazeta Vedomosti 1702 i silami yevropejskih vchenih u Peterburzi bula zasnovana Akademiya nauk 1724 Vijskova reforma Dokladnishe Vijskovi reformi Petra I Yevgen Lansere Flot dobi Petra I 1909 rik Spravoyu vsogo jogo zhittya bulo posilennya vijskovoyi potuzhnosti Moskovskogo carstva i pidvishennya jogo roli na mizhnarodnij areni Jomu dovelosya prodovzhuvati vijnu z Osmanskoyu imperiyeyu sho pochalasya v 1686 roci vesti bagatorichnu borotbu za vihid Moskovskogo carstva do morya na Pivnochi ta na Pivdni U rezultati Azovskih pohodiv 1695 1696 moskovskimi vijskami buv zajnyatij Azov i Moskovske carstvo vijshlo do beregiv Azovskogo morya U dovgij Pivnichnij vijni 1700 1721 roki Moskovske carstvo pid kerivnictvom Petra I domoglosya povnoyi peremogi otrimalo vihid do Baltijskogo morya sho dalo jomu mozhlivist vstanoviti bezposeredni zv yazki iz zahidnimi krayinami Pislya Perskogo pohodu 1722 1723 do Rosijskoyi imperiyi vidijshlo zahidne uzberezhzhya Kaspijskogo morya z mistami Derbent i Baku U roki Pivnichnoyi vijni Petro I stvoriv regulyarnu armiyu i vijskovo morskij flot Osnovoyu ustroyu zbrojnih sil stala rekrutska povinnist 1705 i obov yazkova vijskova sluzhba dvoryan sho oderzhuvali oficerskij chin pislya zakinchennya vijskovoyi shkoli abo sluzhbi ryadovimi ta serzhantami gvardiyi Organizaciyu ozbroyennya ta sporyadzhennya pravila navchannya i taktiki prava i obov yazki vsih chiniv armiyi ta flotu viznachali Vijskovij statut 1716 Morskij statut 1720 i Morskij reglament 1722 u rozrobci yakih brav uchast Petro I Pridilyayuchi bagato uvagi tehnichnomu pereozbroyennyu armiyi i flotu Petro I nalagodiv rozrobku ta virobnictvo novih tipiv korabliv novih zrazkiv garmat i boyepripasiv stvoriv strunku sistemu bazuvannya flotu na Azovskomu Baltijskomu i Kaspijskomu moryah Bulo zbudovano veliku kilkist grebnih i vitrilnih suden Pikluyuchis pro moralnij duh vijsk Petro I nagorodzhuvav generaliv sho vidznachilisya zasnovanim nim u 1698 roci ordenom Svyatogo Andriya Pervozvannogo soldativ i oficeriv medalyami ta pidvishennyam u chinah soldat takozh groshima U toj zhe chas Petro I vviv v armiyi suvoru disciplinu z tilesnimi pokarannyami i smertnu karu za tyazhki vijskovi zlochini Zovnishnya politikaPol Delarosh Portret Petra IDokladnishe Velika turecka vijna Moskovsko turecka vijna 1686 1700 Velika Pivnichna vijna ta Moskovsko turecka vijna 1710 1713 Petro provodiv shirokomasshtabnu zavojovnicku zovnishnyu politiku Moskovska derzhava ekspluatuyuchi kozacki formuvannya z Maloyi Rusi Ukrayini i Velikoyi Rusi Donu Yaiku Volgi prodovzhuvala rozpochatu she za pravlinnya Sofiyi vijnu z Osmanskoyu imperiyeyu Krimskim hanstvom i Osmanskoyu imperiyeyu Krimski pohodi 1687 i 1689 Azovski pohodi 1695 96 sho zavershilisya zahoplennyam pivnichnogo uzberezhzhya Azovskogo morya likvidaciyeyu osmansko tatarskih fortec u nizhnij techiyi Dnipra j skasuvannyam danini sho yiyi Moskovske carstvo do togo chasu platilo Osmanskij imperiyi divis Karlovickij kongres 1696 99 i 1700 Uklavshi soyuz z Daniyeyu Norvegiyeyu ta polskim korolem Avgustom Frederikom Petro I rozpochav Pivnichnu vijnu 1700 21 proti Shvedskoyi imperiyi v yakij ukrayinski kozacki formuvannya brali uchast yak u skladi vijsk korolya Shveciyi Karla XII tak i u skladi moskovskih vijsk Pislya vidkritoyi pidtrimki getmanom Ivanom Mazepoyu Karla XII Petro nakazav znishiti getmansku stolicyu Baturin Carskimi vijskami yakimi keruvav Oleksandr Menshikov bulo zamordovano vid 10 do 20 tisyach za riznimi danimi miscevih zhiteliv Pivnichna vijna sho trivala z pereminnim uspihom zakinchilas Nishtadtskij mir 1721 yakij zakripiv za Moskovskim carstvom kolishni shvedski volodinnya v shidnij Baltici z novoyu stoliceyu carstva Sankt Peterburgom Estlyandiyu Liflyandiyu chastinu Finlyandiyi i zabezpechiv Moskoviyi vigidne strategichne stanovishe v Kurlyandiyi Nevdala vijna z Osmanskoyu imperiyeyu 1710 11 rokiv sho zakinchilas Prutskim mirnim dogovorom 1711 pozbavila Moskovske carstvo vladi nad Ukrayinoyu ta jogo zavoyuvan na Azovskomu mori Zate uspishna vijna z Persiyeyu Iranom 1722 1723 zmicnila rosijski poziciyi na Zakavkazzi bulo priyednano kaspijske uzberezhzhya z mistami Derbentom i Baku V oblasti vnutrishnoyi politiki Petro I zdijsniv nizku vazhlivih reform sho mali na meti stvorennya na osnovi zemel kolishnoyi Rusi novoyi imperiyi Rosijskoyi Dlya cogo planuvalasya shirokomasshtabna centralizaciya i rozbudova derzhavnogo aparatu tehnichna ta kulturna modernizaciya Politika shodo Ukrayini Dokladnishe Baturinska tragediya ta Zgin naselennya z Pravoberezhnoyi Ukrayini v Livoberezhnu 1711 1712 Vlasnimi slovami car Petro I vislovivsya pro ukrayinciv tak zelo umny i my ot etogo mozhem byt ne v avantazhe Vin poslidovno provodiv centralizatorsku politiku obmezhennya politichnoyi avtonomiyi Livoberezhnoyi i Slobidskoyi Ukrayini zmenshuyuchi kozacki volnosti Zokrema pislya smerti Ivana Skoropadskogo kozakam bulo zaboroneno obirati novogo getmana a nakaznij getman Pavlo Polubotok buv usunutij Petro I zobrazhenij pid chas vulichnogo performansu z pomizh inshih rosijskih praviteliv dushiteliv ukrayinskoyi identichnosti 2015 r Pislya ukladennya getmanom I Mazepoyu ugodi zi Shvedskoyu imperiyeyu 1708 ta shvedsko ukrayinskoyi porazki u Poltavskij bitvi 1709 za nakazom Petra I bula zrujnovana getmanska stolicya Baturin a jogo zhiteli vinisheni Za riznimi ocinkami bulo vbito ponad 14 tisyach zhiteliv Baturina razom iz zhinkami ta ditmi Same misto pislya rozorennya bulo vshent spalene j zrujnovane vklyuchno iz cerkvami yakih u 20 tisyachnomu misti bulo azh 40 ta monastirem Ponad 30 tisyach yavnih i neyavnih prihilnikiv Mazepi bulo posadzheno na palyu kolesovano chetvertovano povisheno chi stracheno inshim chinom Dlya zalyakuvannya naselennya trupi nevinno vbitih splavlyali na plotah 900 mazepinciv sered predstavnikiv starshini zasudili do strati yihnyu dolyu namagavsya polegshiti Ivan Skoropadskij yakogo Petro I nazvav novim Mazepoyu U 1709 roci car Petro I nakazav skorotiti chislo studentiv Kiyevo Mogilyanskoyi akademiyi iz dvoh tisyach do 161 go a najkrashim naukovo prosvitnickim silam zveliv perebratisya z Kiyeva do Moskvi Zokrema ce Inokentij Gizel dzherelo 1600 1683 Joanikij Galyatovskij dzherelo 1620 1688 Lazar Baranovich dzherelo 1616 1693 Dmitro Tuptalo Stefan Yavorskij Feofan Prokopovich Simeon Polockij dzherelo 1629 1680 Same voni vidigrali viznachalnu rol u kulturnomu rozvitku todishnoyi Moskoviyi U 1711 1712 rr za nakazom Petra I vidbulosya nasilnicke pereselennya zgin naselennya z Pravoberezhnoyi Ukrayini na Livoberezhnu ta povna likvidaciya pravoberezhnih kozackih polkiv Za riznimi ocinkami bulo pereseleno vid 100 do 200 tis osib tobto majzhe vse naselennya krayu Petro I ta imitaciya Senatskogo ukazu 1720 roku bilya Administraciyi Prezidenta Ukrayini Performans proti rusifikaciyi ta z vimogoyu zakonodavchogo zahistu ukrayinskoyi movi sho buv provedenij ruhom Vidsich u Den ukrayinskoyi pisemnosti ta movi 2015 roku 1720 roku z yavivsya Senatskij ukaz pro zaboronu knigodrukuvannya ukrayinskoyu movoyu ta viluchennya ukrayinskih tekstiv z cerkovnih knig Vlada getmana bula obmezhena a pislya smerti Ivana Skoropadskogo 1722 Petro I ne dozvoliv obrati jogo nastupnika Kontrol nad derzhavnimi spravami Ukrayini perejshov do Malorosijskoyi kolegiyi 1722 chim faktichno bulo pokladeno kraj derzhavnij sistemi upravlinnya Ukrayini Sproba nakaznogo getmana Pavla Polubotka vidstoyati ukrayinsku avtonomiyu privela do novih represij getman i visha starshina buli kinuti do Petropavlovskoyi forteci de P Polubotok pomer 1724 Za Petra I desyatki tisyach ukrayinskih kozakiv i selyan poslanih na budivnictvo fortec kanaliv tosho zaginuli vid neposilnoyi praci hvorob i golodu 104 versti Ladozkogo kanalu buli gusto vsteleni trupami kilkanadcyati tisyach ukrayinskih kozakiv Vikno v Yevropu misto Sankt Peterburg 1703 zvodilosya na kistkah tisyach ukrayinciv Taras Shevchenko pro nogo pisav ce toj pershij sho rozpinav nashu Ukrayinu Iz Pidgirciv prihopiv iz soboyu pogruddya Yana III Sobeskogo ta jogo druzhini yaki dosi prikrashayut soboyu jogo Litnij palac u Peterburzi Progoloshennya imperiyiPetro I na poshtovij marci SRSR Pislya peremogi v Pivnichnij vijni i ukladennya Nishtadtskogo miru u veresni 1721 roku Senat i Sinod virishili pidnesti Petru titul imperatora vserosijskogo z nastupnim formulyuvannyam yak zvichajno vid rimskogo senatu za znatni spravi imperatoriv yih taki tituli publichno nim v dar prinosheni i na statutah dlya pam yati u vichni pologi pidpisani 22 zhovtnya 2 listopada 1721 roku Petro I prijnyav titul ne prosto pochesnij svidchennya pro novu rol Rosiyi v mizhnarodnih spravah Korolivstvo Prussiya i Respublika Ob yednanih provincij negajno viznali novij titul rosijskogo carya Shveciya v 1723 Osmanska imperiya v 1739 Korolivstvo Velikoyi Britaniyi i Gabsburzka monarhiya v 1742 Korolivstvo Franciya i Ispaniya v 1745 i nareshti Rich Pospolita v 1764 roci SmertZa informaciyeyu podanoyu lejblikarem Lavrentiyem Blyumentrostom vzhe v 44 roki Petro I mav taki hvorobi hronichnij bronhit hronichna nirkova nedostatnist sechokam yana hvoroba hronichnij gepatit arterialna gipertenziya Pripisanoyi diyeti i zaboroni vzhivannya alkogolyu Petro I ne dotrimuvavsya Yedine likuvannya yake vin zastosovuvav promivannya mineralnimi vodami Viv rozgulnij sposib zhittya Petro I pomer blizko 6 yi ranku 8 lyutogo 1725 roku Za oficijnoyu versiyeyu nablizheni do nogo kamer yunker Buhgolc Feofan Prokopovich pomer vnaslidok zapalennya sechovogo mihura cistit cherez sho pripinilosya sechovipuskannya yake porodzhuvalo silnij bil tomu pered smertyu silno krichav mozhlivo cherez rozriv sechovogo mihura yakij mig vidbutisya pri zatrimci sechi Inshu versiyu zapustiv posol Franciyi pri rosijskomu dvori Kampredon na osnovi informaciyi likarya italijcya yakij stverdzhuvav sho zatrimka sechovipuskannya pov yazana z pogano vilikuvanim sifilisom Yiyi zokrema pidtrimuvav radyanskij naukovec M Pokrovskij cherez rozpusnij sposib zhittya pomer vid uskladnen yaki sprichinila cya zadavnena venerichna hvoroba yaku z 1696 po 1707 rik likuvali preparatami rtuti Take likuvannya same po sobi bulo maloefektivnim i vkraj toksichnim Za versiyeyu Fransua Vilboa yakij dobre znav carya toj jmovirno hvoriv na gonoreyu yakoyu zarazivsya vid generalshi Chernishovoyi des 1721 roku Silnij bil pri sechovipuskanni yakij zgaduyut nablizheni do carya lyudi ye harakternim dlya ciyeyi hvorobi Smert Petro 1 Pohovanij u Petropavlivskomu sobori Petropavlivskoyi forteci Sankt Peterburga Sim yaDokladnishe Romanovi ta Spisok ditej Petra I Petro I buv dvichi odruzhenij z Yevdokiyeyu Fedorivnoyu Lopuhinoyu ta z Martoyu Skavronskoyu zgodom imperatricya Katerina I mav vid pershogo shlyubu sina Oleksiya jogo vbili z vlasnogo nakazu Petra I a vid drugogo dochok Annu ta Yelizavetu krim nih 8 ditej Petra I pomerli v rannomu ditinstvi TitulGosudar Car i Velikij knyaz vsiyeyi Rusiyi Povnij titul carya ros Bozhieyu milostiyu my presvetlejshij i derzhavnejshij velikij gosudar i velikij knyaz Petr Alekseevich vseya Velikiya i Malyya i Belyya Rossii samoderzhec Moskovskij Kievskij Vladimerskij Novgorodskij car Kazanskij car Astrahanskij i car Sibirskij gosudar Pskovskij velikij knyaz Smolenskij Tverskij Yugorskij Permskij Vyatckij Bolgarskij i inyh gosudar i velikij knyaz Novagoroda Nizovskie zemli Chernigovskij Ryazanskij Rostovskij Yaroslavskij Belozerskij Udorskij Obdorskij Kondijskij i vseya severnye strany povelitel i gosudar Iverskiya zemli Kartalinskih i Gruzinskih carej i Kabardinskie zemli Cherkasskih i Gorskih knyazej i inyh mnogih gosudarstv i zemel Vostochnyh i Zapadnyh i Severnyh Otchich i Dedich i naslednik i gosudar i obladatel Rodovid Fedir Mikitovich Romanov Romanov Mihajlo Fedorovich Aleksij Mihajlovich Petro I Narishkina Nataliya Kirilivna OcinkiVidomi lyudi U rizni chasi kritiki davali diametralno protilezhni ocinki Petru I Dehto ocinyuvav jogo reformi yak zgubni dlya Rosiyi Inshi istoriki zahoplyuvalisya nim oficijna imperska istoriografiya nazivala jogo Petro Velikij Navpaki oficijna radyanska istoriografiya 1930 h rokiv ocinyuvala diyalnist Petra Pershogo takim chinom Yak osobistist Petro I poyednuvav velicheznu volyu talant organizatora i bagatu iniciativu z krajnoyi psihichnoyu nevrivnovazhenistyu zhorstokistyu zapijnim piyactvom ta nestrimnoyu rozpustoyu Nizka burzhuaznih istorikiv idealizuvala Petra I yak predstavnika derzhavnosti zamazuyuchi jogo temni storoni i nepravilno vvazhayuchi jogo caryuvannya rizkim perelomnim momentom v toj chas yak vono lishe chitko rozvinulo tendenciyi sho nakreslilisya ranishe Originalnij tekst ros Kak lichnost Petr I soedinyal ogromnuyu volyu talant organizatora i bogatuyu iniciativu s krajnej psihicheskoj neuravnoveshennostyu zhestokostyu zapojnym pyanstvom i bezuderzhnym razvratom Ryad burzhuaznyh istorikov idealiziroval Petra I kak predstavitelya gosudarstvennosti zamazyvaya ego temnye storony i nepravilno schitaya ego carstvovanie rezkim perelomnym momentom v to vremya kak ono lish otchetlivo razvilo nametivshiesya ranee tendencii Stavlennya radyanskoyi vladi stalo bilsh pozitivnim pochinayuchi z 1940 h rokiv Zokrema jogo znovu pochali nazivati Velikim Harakternimi risami P I buli rozum volya energiya shirota poglyadiv cilespryamovanist dopitlivist velika pracezdatnist Razom z tim vin buv zapalnij zhorstokij i bezzhalnij ne zvazhav na interesi i zhittya okremoyi osobistosti ne zupinivshis pered smertnim virokom navit vlasnomu sinovi Oleksiyu 1718 Za vsiyeyi superechlivosti svoyeyi naturi P I uvijshov do Rosiyi yak progresivnij derzhavnij i vijskovij diyach yakij priskoryuvav perejmannya zahidnictva varvarskoyi Russyu ne zupinyayuchis pered varvarskimi zasobami borotbi proti varvarstva Lenin V I Poln zibr tv 5 vidavnictvo t 36 s 301 Originalnij tekst ros Harakternymi chertami P I byli um volya energiya shirota vzglyadov celeustremlyonnost lyuboznatelnost bolshaya rabotosposobnost Vmeste s tem on byl vspylchiv zhestok i bezzhalosten ne schitalsya s interesami i zhiznyu otdelnoj lichnosti ne ostanovivshis pered smertnym prigovorom dazhe sobstvennomu synu Alekseyu 1718 Pri vsej protivorechivosti svoej natury P I voshyol v istoriyu Rossii kak progressivnyj gosudarstvennyj i voennyj deyatel kotoryj uskoryal perenimanie zapadnichestva varvarskoj Rusyu ne ostanavlivayas pered varvarskimi sredstvami borby protiv varvarstva Lenin V I Poln sobr soch 5 izd t 36 s 301 U listi poslu Franciyi v Rosiyi Lyudovik XIV tak vidgukuvavsya pro Petra Etot gosudar obnaruzhivaet svoi stremleniya zabotami o podgotovke k voennomu delu i o discipline svoih vojsk ob obuchenii i prosveshenii svoego naroda o privlechenii inostrannyh oficerov i vsyakogo roda sposobnyh lyudej Etot obraz dejstvij i uvelichenie mogushestva kotoroe yavlyaetsya samym bolshim v Evrope delayut ego groznym dlya ego sosedej i vozbuzhdayut ochen osnovatelnuyu zavist Mihajlo Lomonosov dav Petru zahoplenu ocinku S kem sravnyu Velikago Gosudarya Ya vizhu v drevnosti i v novyh vremenah Obladatelej velikimi nazvannyh I pravda pred drugimi veliki Odnako pred Petrom maly Komuzh ya Geroya nashego upodoblyu Chasto razmyshlyal ya kakov Tot kotoryj vsesilnym manoveniem upravlyaet nebo zemlyu i more dhnet duh Ego i potekut vody prikosnetsya goram i vozdymyatsya U Rosijskij Federaciyi jogo vvazhayut nacionalnim geroyem Prostij narod Slova tobolskogo selyanina Yakova Solnishkova skazani nim 1723 roku yaki chasto cituyut istoriki Rid carskij pishov nesamovitij gosudar Petro takij zhe rozpusnik zzhivsya z bludniceyu prostoyu shvedkoyu bludnim grihom yiyi za sebe vzyav i mi za takogo gosudarya Bogu ne molimosya GalereyaIvan Adolskij Portret Petra I Velike moskovske posolstvo i Petro I v odyazi niderlandskogo matrosa Memorialna doshka Petrovi I v Amsterdami Posmertna maska Petra I Mariya Klementi Petro I Skulpturna golova za posmertnoyu maskoyu Petra Pershogo Zlipok ruki Petra Skulptura Petra I u Petropavlivskij forteci Sankt Peterburg Shemyakin Portret Petra I v rodinnomu koliPoltavska bataliya Mozayichna istorichna kartina Majsternya M V Lomonosava 1762 1764 Div takozhPam yatniki Petru I Rosijske baroko Lefortovskij palac Menshikovskij palac Litnij sad 2720 Petro Pershij asteroyid yakij nazvali na chest imperatora Blaznevij p yanij i navizhenij soborPrimitkiNikiforov L A Peter I Emperor of Russia d Track Q5375741 Isaev Yu N Chuvaska enciklopediya Chuvashskoe knizhnoe izdatelstvo 2006 S 2567 2567 s ISBN 978 5 7670 1471 X d Track Q22918706d Track Q4517503d Track Q19909792 Deutsche Nationalbibliothek Record 118592955 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Catalog of the German National Library d Track Q23833686 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 Yaz Aleksandr Petrovich Enciklopedicheskij leksikon SPb 1835 T 1 S 469 d Track Q4532135d Track Q4536514d Track Q656d Track Q21282452d Track Q26299779 Aleksandr Petrovich Enciklopedicheskij slovar pod red I E Andreevskij SPb Brokgauz Efron 1890 T I S 393 d Track Q656d Track Q602358d Track Q23892884d Track Q24329937d Track Q19908137d Track Q4065721 Aleksandr Petrovich Russkij biograficheskij slovar SPb Russkoe istoricheskoe obshestvo 1896 T 1 S 135 d Track Q21175472d Track Q1960551d Track Q25858488d Track Q4401007d Track Q656 Enciklopedya istoriyi Ukrayini U 10 t V A Smolij Kiyiv Naukova dumka 2012 T 9 S 27 28 ISBN 978 966 00 1290 5 Pavlenko M I Petro Velikij M 2010 s 637 691 692 Dlya hristiyan 2022 j a dlya slov yan she j 7530 vid Stvorennya Miru Klub organichnogo zemlerobstva 26 chervnya 2022 S M Solovyov Istoriya Rossii s drevnejshih vremyon Gl 3 Lishe rabi vozvelichuyut svoyih kativ Osoblivij status dlya ukrayinskoyi movi vimagali bilya Administraciyi Prezidenta UNN Bilya Administraciyi prezidenta aktivisti vimagali osoblivogo statusu dlya ukrayinskoyi movi Radio Svoboda Ogiyenko Ivan Ukrayinska cerkva Narisi z istoriyi ukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkvi 26 zhovtnya 2020 u Wayback Machine U 2 h t K 1993 284 s Arhiv originalu za 4 sichnya 2012 Procitovano 31 travnya 2010 Ivan Gavrish Car sho zigniv zhivcem S 18 Kisteneva O A TERAPIYa SIFILISA V SREDNIE VEKA SCI ARTICLE RU 16 dekabr 2014 UDK 61 1 76 01 09 Istoriya sifilisa 1 1 chervnya 2016 u Wayback Machine Istoriya sifilidologii znamenatelnye fakty Kozhnye i venericheskie bolezni Rukovodstvo dlya vrachej Skripkin Yu K M Medicina 2002 god T 1 576 s ISBN 5 225 02856 X Nechkina M Petr I Malaya Sovetskaya Enciklopediya Tom shestoj Ognevki Pryazha M Akcionernoe ob vo Sovetskaya Enciklopediya 1930 Stb 478 Petr I Velikij Slovo pohvalnoe blazhennyya pamyati Gosudaryu Imperatoru Petru Velikomu govorennoe aprelya 26 dnya 1755 goda ros BibliografiyaMonografiyi Anisimov E V Vremya petrovskih reform Leningrad 1989 Anisimov E V Gosudarstvennye preobrazovaniya i samoderzhavie Petra Velikogo v pervoj chetverti XVIII veka Sankt Peterburg 1997 Anisimov E V Petr Velikij Lichnost i reformy Sankt Peterburg 2009 Bushkovich P Petr Velikij Borba za vlast 1671 1725 Moskva 2008 Gorobec V M Prismerk Getmanshini Ukrayina v roki reform Petra I Kiyiv 1998 Milyukov P Gosudarstvennoe hozyajstvo Rossii v pervoj chverti XVIII stoletiya i reforma Petra Velikogo Sankt Peterburg 1892 Pavlenko N I Petr Velikij Moskva 1990 2 e vidannya 2010 Solovev S M Publichnye chteniya o Petre Velikom Moskva 1984 Dovidniki Gorobec V M Petro I Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 186 ISBN 978 966 00 1142 7 Gorobec V M Petro I Politichna enciklopediya Kiyiv Parlamentske vidavnictvo 2011 Serbina N F Petro I Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Kiyiv Znannya Ukrayini 2004 T 2 Petr I Materialy dlya biografii V pyati tomah M M Bogoslovskij pod red i s predisl V I Lebedeva M Socekgiz 1940 1948 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Petro I Bogoslovskij M M Petr I Materialy dlya biografii TT 1 5 M OGIZ Gospolitizdat 1940 1948 ros Narodzhennya imperiyi Petra I Velikogo kinec XVII persha chvert XVIII st ros V O Klyuchevskij Kurs rosijskoyi istoriyi ros M I Kostomarov Rosijska istoriya v zhittyepisi yiyi golovnih diyachiv ros S M Solovyov Istoriya Rossii s drevnejshih vremyon ros Byloe Rossii Predki imperatora Petra I Alekseevicha Velikogo Romanova do 5 go pokoleniya ros Pyotr 1 j v Pereslavle Zalesskom stroitelstvo poteshnoj flotilii ros Biografiyi na hrono info ros Hto zradiv getmana Mazepu Ukrayinskij tizhden Borodata istoriya z vidchikrizhenoyu borodoyu Dm Iv Dovgyallo Petr Velikij v Severo Zapadnom Krae v 1705 godu Vilenskij kalendar na 1905 prostoj god Vilna Tipografiya Russkij Pochin 1904 S 36 52 ros Sojmonov F I Istoriya Petra Velikogo otv red P A Krotov SPb Izdatelstvo XVIII vek 2012 456 s ros Tomsinov V A Vsem dolzhno hranit interes gosudarev i gosudarstvennoj Petr I kak zakonodatel Opublikovano Zakonodatelstvo Petra I 1696 1725 gody Sostavitel avtor predisloviya i vstupitelnoj stati V A Tomsinov M Zercalo 2014 S XVIII XLVII ros Petro I yak zakonodavec zakonodavstvo Petra 1 Voskresenskij N A Zakonodatelnye akty Petra I redakcii i proekty zakonov zametki doklady donosheniya chelobitya i inostrannye istochniki N A Voskresenskij pod red i predisl B I Syromyatnikova Moskva Izd vo AN SSSR T 1 Akty o vysshih gosudarstvennyh ustanovleniyah 1945 XLIII 602 s 2 Pamyatniki russkogo prava Vypusk 8 Zakonodatelnye akty Petra I Pervaya chetvert XVIII v Pod red K A Sofronenko M Gosyurizdat 1961 668 s additional link 3 Zakonodatelstvo Petra I M Yurid lit 1997 880 s 4 Zakonodatelstvo Petra I 1696 1725 gody Sostavitel avtor predisloviya i vstupitelnoj stati V A Tomsinov M Zercalo 2014 5 Voskresenskij N A Zakonodatelnye Akty Petra I Redakcii i proekty zakonov zametki doklady donosheniya chelobitya i inostrannye istochniki Pod red i s predisl B I Syromyatnikova AN SSSR In t prava M B tip 2020 Tom I Akty o vysshih gosudarstvennyh ustanovleniyah V per 602 s 6 Zakonodatelnye akty Petra I Redakcii i proekty zakonov zametki doklady donosheniya chelobitya i inostrannye istochniki Sb dokumentov Sost N A Voskresenskij Otv red E V Anisimov Predisl i podgot teksta D O Serov Arheogr predisl A A Bogdanov Centr istorii Rossii Novogo vremeni NIU VShE Ros gos arh drev aktov M Drevlehranilishe Chehov Chehov pech dvor 2020 T II Akty ob obshestvennyh klassah T III Akty o promyshlennosti i torgovle V per 762 s link 1 link 2 7 Voskresenskij N A Petr Velikij kak zakonodatel issledovanie zakonodatelnogo processa v Rossii v epohu reform pervoj chetverti XVIII veka N A Voskresenskij pod red D O Serova Moskva Novoe literaturnoe obozrenie 2017 637