Росі́йська правосла́вна це́рква (рос. Русская православная церковь, церк.-слов. Рꙋ́сскаѧ правосла́внаѧ цр҃ковь, коротко РПЦ; інше офіційне найменування — Московський патріархат, коротко МП), з моменту самопроголошення у 1448 — окремоправна помісна православна церква, яка посідає 5-те місце в диптиху автокефальних помісних церков. На початку XX ст. у її складі з'явився Український екзархат, який у 1990 р. через автокефальні настрої в Україні був перетворений на Українську православну церкву. Історично Московська патріархія є дочірньою церквою Київської Митрополії.
Російська православна церква | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Кафедральний собор Христа Спасителя, Москва | ||||
Засновники | Іона Московський | |||
Дата заснування | 15 грудня 1448 | |||
Статус | автокефальний | |||
У складі | Східної православної церкви | |||
Самостійність проголошена | самопроголошена у 1448 — відбувся розкольницький відрив від Київської митрополії | |||
Самостійність визнана | 1589 року визнається Єремією II Траносом (з порушенням церковних канонів) | |||
Перший предстоятель | Іов Патріарх Московський і всієї Русі | |||
Чинний предстоятель | Кирило, патріарх Московський і всієї Русі | |||
Центр | Москва (1448—1721); | |||
Кафедральний собор | Храм Христа Спасителя, Москва | |||
Резиденція предстоятеля | Свято-Данилів монастир, Москва | |||
Основна юрисдикція | Під питанням: | |||
Юрисдикція для діаспори | ||||
Літургічна мова | Новомосковський ізвод церковнослов'янської, обмежено мови народів Росії, у закордонних парафіях також на місцевих мовах (у тому числі українською) | |||
Музична традиція | московська, візантійська | |||
Церковний календар | юліанський, подекуди новоюліанський | |||
Єпископів | 382 | |||
Єпархій | 314 | |||
Навчальних закладів | 37 | |||
Монастирів | 972 (474 чоловічих і 498 жіночих) | |||
Парафій | 38649 | |||
Священиків | 40 514 штатних кліриків, включаючи 35 677 пресвітерів і 4837 дияконів | |||
Ченців і черниць | 5883 насельника і 9687 насельниць (включаючи рясофорів) | |||
Вірних | 110 млн (95 млн у Росії і 15 млн в автономних і напівавтономних церквах | |||
Офіційний сайт | patriarchia.ru/ua/ |
Найвищим керівним органом згідно з чинним статутом слугує Архиєрейський собор, нижчим за нього є Помісний собор, та Священний синод на чолі з предстоятелем церкви, патріархом Московським і всієї Русі Нині патріархом є Кирило (патріарх Московський).
У своєму статуті РПЦ декларує виключною канонічною юрисдикцією усі країни колишнього СРСР, за винятком Грузії та Вірменії. Це заперечують інші автокефальні православні церкви: Вселенський патріархат Константинополя, Румунський патріархат, а також Православна церква України.
Унаслідок рішення Синоду від 15 жовтня 2018 року РПЦ розірвала євхаристичне спілкування зі Вселенським патріархатом. Це стало відповіддю на надання автокефалії українській православній церкві та відкликання Константинопольським патріархатом 11 жовтня 2018 року Синодального листа 1686 року, який передавав право хіротонії Київського митрополита патріарху Московському.
Фактично є не православною помісною церквою, а давньою єретичною сектою з претензією на світове месіанство - див. Сергіанство, Царебожжя, Цезарепапізм, Політичне православ'я. Від свого створення характеризується гіперфіксацією на формальних атрибутах віри, а не на вченні, як такому (Каргокульт).
17 квітня 2024 року ПАРЄ визнала РПЦ інструментом кремлівської пропаганди "русского міра".
Членство
У межах СРСР, РПЦ у 1971 налічувала 71 єпархію (з цього числа 16 без правлячих єпископів) та 63 діючі єпископи (у тому числі, крім патріарха, 6 митрополитів, 27 архиєпископів та 29 єпископів).
1966 діяло приблизно 7 500 церков та така ж кількість духовенства РПЦ.
Число вірян РПЦ, ймовірно, становить 50 — 100 млн. Поза межами СРСР до РПЦ належать: Західно-Європейський Екзархат (4 єп.) з осідком у Лондоні, Центрально-Європейський Екзархат (4 єп.) з осідком у Східному Берліні, Екзархат Центральної та Південної Америки (1 єп.) з осідком у Буенос-Айресі й управління парафіями РПЦ у Канаді (1 єп.) з осідком в Едмонтоні; парафії у США, духовні місії у Святій Землі, і постійне представництво при Світовій Раді Церков у Женеві. З-поміж російських закордонних Церков (до них належить чимало українців), у порозумінні з Московським центром, перебуває Автокефальна Православна Церква в Америці (раніше митрополія Російської Православної Церкви в Америці), натомість цілковито відокремлена від Московської патріархії т. зв. «Закордонна» Російська Православна Церква.
Назва
У Синодальний період не існувало одностайного (офіційно або юридично зафіксованого) найменування православної церковної організації на території Росії, і в різних джерелах зустрічаються такі варіанти, як то: Православна католична греко-російська церква, Російська Церква, Російська православна церква, Російська православна католична Церква, Греко-Російська Церква, Православна Греко-російська Церква, Російська Східно-православна Церква, а в XVIII столітті також і Російська Церква грецького закону. У внутрішніх урядових документах сукупність органів церковного управління в юрисдикції російського Святійшого Урядового Синоду іменувалася відомством православного віросповідання. У документах Всеросійського церковного собору (1917—1918) церква в Росії, як правило, іменується «Православна Російська Церква».
Історія
Свою історію Московський патріархат виводить від хрещення Київської Руси в 988 р., але немає канонічного та безпреривного рукополложення в монахи від часів прийняття хрещення киянами за часів князя Володимира[]. Проте існування цієї Церкви починається після нападу монголів на Київ у 1240, коли загинув київський митрополит Іосиф, а в 1299 київський митрополит Максим переніс свою резиденцію (церковно-слов'янською — «сидалище») поближче до володарів Золотої Орди, до Владимира на Клязьмі, у ці часи засновується Сарайська єпархія, навертаються до православ'я ординські князі та знать. Митрополит Максим, хоча мав катедру у Володимирі на Клязьмі, але зберіг за собою титул Митрополита Київського й усієї Руси. Наступні митрополити перебували у Москві, що стала центром збору дані в ординському улусі. Разом із зміцненням Московії її митрополити намагалися позбутися залежності від Вселенськогого патріархату Константинополя, у юрисдикції якого й далі залишалася Київська митрополія.
Перша Московсько-Константинопольська схизма
Входження південноруських земель до складу Великого князівства Литовського і Королівства Польського, а також перенесення Київськими митрополитами своєї катедри на північний схід привели до серії внутрішніх церковно-адміністративних конфліктів. В середині XV ст. сформувалася західноруська митрополія, глава якої носив титул митрополита Київського і Галицького. Першоієрархи, які жили в Москві, стали носити титул «митрополитів всієї Руси». Відокремлення Московської церкви від Київської Митрополії Вселенського патріархату та її автокефалія були самопроголошена 15 грудня 1448 поставленням Собором єпископів Великого князівства Московського єпископа Рязанського Іони «Митрополитом Київським» самостійно, без дозволу Вселенського Патріархату. Через 10 років московський собор виразно маніфестував відрив МПЦ від Києва. Це було виявом довгого існування двох окремих східнослов'янських єпархій: Київської і Московської.
Порвавши зв'язок з центрами східного християнства, Московська православна церква щораз більше ставала знаряддям державної влади та не мала євхаристійного єднання з усім православним світом і 141 рік (1448-1589) перебувала в схизмі та невизнанні. Наприкінці 15 століття, коли Велике князівство Московське частково звільнилося від підлеглості Золотій Орді, створюється пропагандистська концепція, що Москва — це спадкоємець давнього й нового Риму — Константинополя та охоронець чистоти православ'я. Цьому сприяло і захоплення Константинополя османами у 1453, а ще перед тим спроба поєднання Східних і Західних церков (Флорентійська унія 1439), коли в Москві не прийняли прихильника унії, київського митрополита Ісидора. На цьому релігійно-обрядовому ґрунті розгорівся військовий конфлікт між Московським князівством та Новгородською республікою, коли після смерті в 1470 архиєпископа Великоновгородського та Псковського новгородці звернулись до канонічного Київського митрополита, щоб той висвятив їм нового архиєпископа, то великий князь московський Іван III сприйняв це як наступ на його канонічну територію й удерся в 1471 до Новгородської республіки. Після «Шелонської битви (14.07.1471)» було підписано «Коростинський мир», за умовами якого Іван III «примушував ставити архиєпископа на Москві». Концепцію теорії Третього Риму в Москві сформульовано в писаннях псковського ченця Філофея, про те, що деякі православні землі тепер зібрані під владою єдиного православного московського князя; що два передніші Рими впали, третій, Москва, стоїть, а «четвертому не бути» і негоже йому чинити насилля над «правовірними». Князя почали вважати за голову Церкви, що особливо виявилося від царювання Івана Грозного після якого всі московські правителі брали титул царів, представляючи себе наступниками візантійських імператорів-кесарів. Лунали голоси про необхідність підвищити і статус Московської церкви до патріархату. Однак зведенню Московської митрополії на ступінь патріаршества в той час заважали напружені відносини з Константинопольською церквою.
Її предстоятелі були ображені на Московію за односторонній перехід до автокефалії і не бажали офіційно її визнавати. У той же час без згоди Константинопольського та інших східних патріархів самостійне проголошення московського митрополита патріархом було б незаконним. Якщо царя на Москві можна було поставити самостійно, силою і авторитетом православної держави, то засновувати патріархат без попереднього рішення цього питання пріоритетними катедрами було неможливо. Історичні обставини склалися сприятливо для завершення програми автокефалії Московської церкви через встановлення патріаршества лише до кінця XVI ст., в правління царя Федора Івановича. Важливу роль в переговорах з цього питання зіграв фактичний правитель Московії того часу — брат цариці Ірини Борис Годунов, майбутній цар.
Стан християнства в Московських землях на 1575 добре зобразив посол до Москви . Коли посол запитав, чому князь дозволяє татарам забирати в рабство своїх одноплемінників і чинити наругу над жінками, послу відповіли:
«вони (маються на увазі московити) не вірять в Св. Матір Христа, в Дванадцять апостолів, чотирьох євангелістів і Єпископа Миколу, який славиться багатьма чудесами, і не шанують ікон, то їх (московитів) вони (татари) і не визнають за справжніх Християн»
Приїзд антіохійського патріарха Йоакима
Перший етап підготовки до заснування патріархату в Церкві Московії був пов'язаний з приїздом до Москви Антиохійського патріарха Іоакима в 1586 р. Ця подія стала поштовхом до роботи годуновських дипломатів для надання патріаршої гідности предстоятелю Московської церкви. Іоаким приїхав спершу на Русь, а звідти попрямував за фінансовою допомогою до Москви. І якщо в Речі Посполитій патріарху довелося бути свідком нового натиску католиків на православ'я і практично повного занепаду церковного життя Київської митрополії, то в Москві його зустріли з великою пошаною і пишністю.
Головною метою Патріаршого візиту був збір пожертвувань. На Антіохійській катедрі, як і на інших православних церквах під османською владою, висів гігантський на той час борг — 8 тисяч золотих. Московитів поява Іоакима в Москві вельми зацікавила: вперше в історії східний патріарх приїхав в Москву. У свідомості Годунова і його оточення цей безпрецедентний епізод майже миттєво і несподівано привів до життя проєкт, покликаний реалізувати на практиці ідею заснування Московського патріархату.
В 1587 з ініціативи Годунова на митрополичій катедрі Діонісія, пов'язаного з політичними противниками Бориса Федоровича, замінив лояльний Іов, раніше — архиєпископ Ростовський.
Ув'язнення Борисом Годуновим патріарха Єремії II Траноса
Московська православна церква 141 рік (з 1448 по 1589 роки) не мала офіційного визнання своєї автокефалії. У ті часи Константинопольська церква переживала період негараздів і фінансових труднощів. Новий патріарх Ієремія II незабаром після обрання відправився в руські землі за грошима. 11 липня 1588 року він прибув до Москви, де його зустрічали з великими почестями і розмістили на Рязанському подвір'ї. Через 5 днів Єремію прийняли в себе цар Федір Іванович і цариця Ірина. Вони обдарували грецького ієрарха сріблом, грошима, соболями. Єремія передав царю і цариці привезені в Москву святині, в тому числі частину мощей імператора Костянтина. Після урочистого прийому відбулися переговори Єремії з Борисом Годуновим. Тут з'ясувалося, що Єремія не готовий обговорювати домовленості 1586 р. московського уряду з Антіохійським патріархом Йоакимом про заснування Патріархату в Московії і приїхав тільки «заради милостині на церковні будови». Константинопольський патріарх наполягав, що без соборного обговорення він таке важливе питання вирішувати не може. Опинившись фактично під домашнім арештом на Рязанському подвір'ї, Єремія пішов на поступки, запропонувавши Москві обмежену автокефалію. При цьому необхідно було поминати Константинопольського патріарха за богослужінням і отримувати від нього освячене миро. Але до цього часу Церква Московії і без того півтора століття була фактично автокефальною.
Однак Єремія продовжив пошуки компромісу: він був готовий сам, втомившись від нескінченних негараздів в Константинополі, залишитися патріархом у Московії. Московська сторона запропонувала Єремії в такому випадку резиденцію у Володимирі на Клязьмі, а у Москві при государі залишиться митрополит Іов. Єремія погоджувався стати московським патріархом тільки за умови якщо його катедра буде перебувати в столиці. Переговори Годунова з Єремією тривали майже пів року. В середині січня 1589 р. Єремія дав обіцянку поставити в Московії патріарха з московитів і благословити подальше поставлення патріархів Московії собором московитських архиєреїв; цар же повинен був відпустити його в Константинополь.
Створення патріархату московською церквою
Поставлення першого патріарха Московського Іова
17 січня 1589 Федір Іванович скликав боярську Думу разом з церковним Собором: в Москву прибули 3 архиєпископи, 6 єпископів, 5 архімандритів і 3 соборних монастирських старці. Цар оголосив, що Єремія не бажає бути патріархом у Володимирі. Федір Іванович вирішив просити у Єремії благословення на поставлення Іова в патріархи Москви. У той же день була зібрана Дума з Освяченим Собором, і государ звернувся до Йова, запитавши у митрополита думки щодо заснування патріаршества. Іов відповів, що він разом з усіма архиєреями і Освяченим Собором «положили на волю благочестивого государя царя и великого князя».
23 січня в Успенський собор прибули патріарх Ієремія і члени Освяченого Собору, за винятком митрополита Іова. У приділі на честь Похвали Богородиці, традиційному місці обрання кандидатів на митрополита, було вчинено обрання трьох кандидатів на патріаршество. Потім всі архиєреї які брали участь у виборах на чолі з патр. Єремією прибули до палацу. Тут константинопольський патріарх доповів царю про кандидатів, і Федір Іванович вибрав Іова. Тільки після цього обраного патріарха Московського закликали до палацу, і він вперше зустрівся з Єремією. Тут же, в царських палатах, відбулося наречення Іова в патріархи. В Успенському соборі Кремля Єремія і наречений патріарх Іов відслужили короткий молебень. Три дні по тому там же відбулася церемонія поставлення першого московського патріарха; Єремія з сонмом архиєреїв здійснив над Іовом повну архиєрейську хіротонію, що було неканонічним, оскільки Іов вже прийняв єпископський сан і не потребував хіротонії.
Підробка грамоти, яка визнавала патріаршество Московського митрополита
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUxTDBSdlkzVnRaVzUwWDI5bVgzUm9aVjlEYjI1emRHRnVkR2x1YjNCc1pWOURhSFZ5WTJoZlpYTjBZV0pzYVhOb2FXNW5YM1JvWlY5TmIzTmpiM2RmVUdGMGNtbGhjbU5vWVhSbExtcHdaeTh6TURCd2VDMUViMk4xYldWdWRGOXZabDkwYUdWZlEyOXVjM1JoYm5ScGJtOXdiR1ZmUTJoMWNtTm9YMlZ6ZEdGaWJHbHphR2x1WjE5MGFHVmZUVzl6WTI5M1gxQmhkSEpwWVhKamFHRjBaUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У перших числах лютого Єремія кілька днів провів в Троїце-Сергієвій лаврі, з початком Великого посту знову звернувся з проханням відпустити його в Константинополь, однак Годунов, посилаючись на труднощі шляху взимку, умовив його почекати ще деякий час. Це було необхідно, щоб підготувати для підписання Єремією документ про заснування Патріаршества в Москві — так звану «Уложенную грамоту». Характерною деталлю цієї грамоти, складеної в царській канцелярії, є згадка про згоду всіх східних патріархів на установлення в Москві патріаршества. Насправді на той момент таку згоду ще не було отримано.
Наступним етапом затвердження Московського патріарха мало стати внесення його на досить високе місце в патріарші диптихи — офіційний перелік глав православних церков. Московити хотіли, щоб Московського патріарха поминали в диптиху третім, після Константинопольського і Александрійського, перед Антіохійським і Єрусалимським патріархом. Після підписання грамоти Єремія, отримавши від царя щедрі подарунки, і поїхав в травні 1589 з Москви.
Виконуючи обіцянки, дані в Москві, в травні 1590 року він скликав у Константинополі собор, на якому розповів про заснування патріаршества в Московському царстві. Собор визнав це діяння і затвердив патріарший сан за предстоятелями Московської Церкви. Соборну грамоту в Москву привіз в 1591 р. Тирновський митрополит Діонісій і 20 червня її вручили царю. Під текстом вироку Собору східних ієрархів стоять 106 підписів (в тому числі підписи трьох патріархів, відсутній підпис Александрійського першосвятителя, тому що Александрійська катедра була тоді вакантною). Їх сучасний графологічний аналіз показав, що принаймні 66 із 106 підписів підроблені (виконані не зазначеними в цих підписах ієрархами).,
Немає необхідності сумніватися у факті проведення патріархом Єремією собору з приводу зведення Московської катедри на ступінь патріаршої, однак потрібно визнати, що учасників собору було значно менше, ніж кількість підписів під соборним вироком. Ймовірно, Єремія пішов на підробку грамоти з розрахунком на швидке отримання милостині з Московії і хотів створити більш представницьке враження про собор, ніж він був насправді.
У 1593 р. в Константинополі в присутності московського посла Г. Афанасьєва відбувся новий собор східних ієрархів, в якому брали участь патріархи Константинопольський, Александрійський (тимчасово керував також Антіохійською катедрою) і Єрусалимський. Собор, погодившись зі зведенням предстоятеля Церкви Московії в патріарший сан і підтвердив п'яте місце Церкви Московії в диптиху православних церков. Всі підписи на акті Великого Константинопольського собору 1593 року (42 ієрарха) — справжні.
Посли Московії сплатили фактично хабарвселенському патріарху Діонісію у розмірі «сорок сороків хутра та 200 золотих червінців» за отримання акту проголошення Московської Патріархії. Ці антиканонічні дії були помічені священниками, оскільки вони відбулися через акт симонії і тому відбувся церковний суд проти вселенського патріарха Діонісія, за рішенням якого з нього був знятий священничий сан (став як «розстрига»), він був позбавлений посади «вселенського патріарха», і як простий монах був ув'язнений у монастирі до кінця свого життя. Але отриманою у незаконний спосіб Грамотою стали користуватися в Московії проти Київської митрополії на реалізацію ідеології Третього Риму.
![]() | Цікаво підкреслити, що ніколи не було дано Православній церкві в Росії томосу про автокефалію! В 1589-1590 роках Вселенський патріарх Єремія II просто нормалізував ситуацію, піднявши цю кафедру на патріарше достоїнство, при тому, що було дозволено Московському архієрею «називатися» патріархом, при умові, що він мав поминати патріарха Вселенського і вважати його «як свого главу і першого», як сказано в грамоті. | ![]() |
— Архієпископ Тельміський Іов (Геча), |
Анексія Київської митрополії Московським Патріархатом
1686 Московська церква добивається поставлення на Київську катедру князя Четвертинського та за «подарунки» османському візиру перепідпорядковує собі частину давньоруської Київської митрополії, Чернігівську та Київську єпархії.. Цей акт був потім скасований Патріархом Григорієм VII в 1924, коли він видав Томос про визнання Польської православної церкви, в якому зазначив: «Перше відділення від Нашого Престолу Київської Митрополії та Православних Митрополій Литви та Польщі, залежних від неї, а також приєднання їх до Святої Московської Церкви відбулось не по писаним канонічним правилам, також не було дотримано все те, що було встановлено відносно повної церковної автономії Київського Митрополита, котрий носив титул Екзарха Вселенського Престолу»
Десятий з московських патріархів, Адріян, помер у 1700, після нього нового не поставлено, і понад 200 років Російська (Московська) церква не була патріархиєю.
Православна російська церква Санкт-Петербурзького синоду
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJoTDFObGJtRjBaWE41Ym05a0xtcHdaeTh5TlRCd2VDMVRaVzVoZEdWemVXNXZaQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У 1721 патріархат МП замінено Духовною Колегією («Святейший Правительствующий Синод»). Це завершило формальну деградацію МП, яка стала державною інституцією, що діяла під зверхністю й за «указом» царя (імператора). Контрольною інстанцією Синоду був його оберпрокурор, світський державний достойник, що його називали «царським оком». У 1917 російська церква позбулася, але на дуже короткий час, підлеглості світській владі.
В російській імперії надалі виконувала функції контролю "душ", відала веденням метричних книг, освітою, слідкувала за вільнодумством. Активно співпрацювала з царською "охранкою" до самого жовтневого перевороту. Так само була одним із найбільших землевласників і власників кріпаків.
МП, а з 1943 року РПЦ за СРСР
Незабаром після падіння монархії в Росії в березні 1917 року, був скликаний (підготовка якого велась ще з початку 1900-х років), який відкрився 15 серпня (ст. ст.) 1917 року в Москві. Найбільшим його рішенням було відновлення 28 жовтня того ж року, через кілька днів після захоплення влади більшовиками в Петрограді, патріаршества. На патріарший престол був обраний Тихон (Беллавін), митрополит Московський.
Перші кілька місяців після жовтневого перевороту 1917 року більшовики активно не вторгалися і не перешкоджали діяльності православної церкви (не рахуючи Декрету про землю, який конфіскував церковні землі); бюджетне фінансування церковних установ тривало.
Особлива комісія генерала Денікіна з розслідування більшовицьких злочинів, скоєних різними структурами більшовицької влади тільки в період 1918—1919 р., оцінює кількість загиблих у 1 766 118 осіб, з них 28 єпископів, 1215 священнослужителів.
Основною мішенню антирелігійної партійно-державної кампанії 1920-х і 1930-х років була "Патріарша церква", що мала найбільшу кількість послідовників. Майже весь її єпископат, значна частина священників, ченців і активних мирян були розстріляні або заслані до таборів; богословські школи й інші форми релігійного навчання, крім приватного, були заборонені. Основним інструментом проведення партійної політики щодо Патріархії РПЦ було 6-е відділення ОГПУ, очолюване , який проводив політику роз'єднання і підпорядкування органам ОГПУ єпископату та інших осіб духовенства і мирян.
22 червня 1941, дізнавшись про німецьке вторгнення, митрополит Сергій відразу ж пише послання «Пастирям і пасомим Христової Православної Церкви», в якому беззастережно заявляє про підтримку влади в майбутній боротьбі, нагадуючи православним про вождів російського народу — святих Олександра Невського і Димитрія Донського. У будь-який інший час несанкціоноване звернення до віруючих могло коштувати митрополиту голови. Однак в умовах війни все пройшло без наслідків.
Сталін в своїх перших військових виступах повторив пасажі Сергіївського послання. 3 липня 1941 р. прозвучало незвичайне для комуністичного лідера звернення «брати і сестри» (нарівні з «товаришами» і «громадянами»). Виступаючи на традиційному параді Червоної Армії 7 листопада 1941 р. Сталін вперше згадав героїв минулого: «Нехай надихає вас у цій війні, — говорив вождь, звертаючись до армії, — мужній образ наших великих предків — Олександра Невського, Димитрія Донського, Кузьми Мініна, Димитрія Пожарського, Олександра Суворова, Михайла Кутузова!». У 1941 р. вождь не був зацікавлений в атеїстичній пропаганді і хотів мати єдність народу перед обличчям серйозної зовнішньої загрози. Він прекрасно знав, що на захопленій території німці не перешкоджали відродженню церковного життя, що релігійний фактор враховувався гітлерівським керівництвом, і не хотів віддавати своїм ворогам такий козир.
1943 року у відповідь на відновлення діяльності православних церков на територіях СРСР, окупованих військами гітлерівської коаліції, Сталін з пропагандистською метою ухвалив рішення зняти заборону на діяльність РПЦ. Тим не менше у 1943-му році було репресовано понад тисячу священнослужителів, з яких 500 осіб було страчено.
Видання 14 вересня 1943 р. постанови № 993 Ради народних комісарів СРСР про організацію Ради в справах РПЦ було першим кроком для впровадження нової церковної політики СРСР. Ради у справах релігій та у справах РПЦ спочатку розвивали діло, визнане корисним, а потім лобіювали свій відомчий напрямок, захищаючи його від смикань курсу партії і опори непоступливих ієрархів. Як відмітив церковний історик П. Бондарчук «ця Рада фактично мала не лише контролювати РПЦ, а й скеровувати її діяльність». Таким чином РПЦ фактично перетворювалася на окремий державний орган СРСР. Крім того, використання РПЦ для зовнішньополітичних цілей підтвердилося її перейменуванням на Архиєрейському соборі єпископів у Москві (вересень 1943 р.) на «Російську православну церкву». Це означало, що РПЦ має об'єднати навколо себе не лише жителів Росії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkprTHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ09DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPVVFsUkRBbE9VRWxSREFsT1RNbFJEQWxPVEZmSlVRd0pVRXhKVVF3SlVFeEpVUXdKVUV4SlVRd0pVRXdYeVZFTUNWQ1JWOGxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrTWxSREFsUWpVbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrTmZKVVF4SlRneEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXhKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFYeVZFTUNWQk1DVkVNQ1U1UmlWRU1DVkJObDhsUkRBbFFqSmZNVGswTlM1d1pHWXZjR0ZuWlRFdE1qSXdjSGd0SlVRd0pUazBKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSTRKVVF3SlVJeUpVUXdKVUl3WHlWRU1DVTVSQ1ZFTUNVNVFTVkVNQ1U1TXlWRU1DVTVNVjhsUkRBbFFURWxSREFsUVRFbFJEQWxRVEVsUkRBbFFUQmZKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1ExOGxSREVsT0RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqRWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFqVmZKVVF3SlVFd0pVUXdKVGxHSlVRd0pVRTJYeVZFTUNWQ01sOHhPVFExTG5Ca1ppNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1944 році за ініціативи Московської патріархії РПЦ була створена танкова колона Дмитро Донський, на пожертви віруючих і передана в 1944 році танковим військам СРСР. До її складу входили 19 танків Т-34-85 і 21 вогнеметний танк ОТ-34.
Помісний собор 1945 року
Проведення Помісного собору 31 січня — 2 лютого 1945 р. (останній Собор відбувався у 1917—1918 рр.) на високому рівні засвідчило важливість РПЦ для радянської держави. Собор прийняв положення про управління Російською православною церквою і відкритим голосуванням обрав патріархом Московським і всієї Русі митрополита Ленінградського Алексія (Симанського).
Однак, хоча учасники Собору офіційно звертаючись до чиновників наголосили, що у «всій життєдіяльності церква зустрічає повне сприяння у своїх потребах з боку уряду», насправді настрої кліру не були такими оптимістичними. Так єпископ Херсонський і Миколаївський Михаїл у бесіді з уповноваженим Ради у справах РПЦ при Херсонському облвиконкомі А. Салміним зауважив відносно більшої частини учасників Собору те, що духовенство та миряни висловлювали певну недовіру, скептицизм та невпевненість у майбутній перспективі потепління відносин держави та церкви.
У другій половині 1945 року Алєксій (Сергеєв) був посланий патріархом Алексеєм І в США для переговорів з митрополитом Раніше у 1944 році у доповідній записці на ім'я Йосифа Сталіна зазначалось, що «НКДБ СРСР намічає під цим церковним прикриттям організувати розвідувальну резидентуру в США. До завдань резидентури входитимуть: 1) проведення роботи по возз'єднанню з московською патріархиєю всіх російських православних церков в США і поширення на них патріаршого впливу, 2) зав'язування потрібних зв'язків і вербування корисних нам осіб для ведення розвідувальної роботи в США».
За радянською конституцією церква в СРСР відокремлена від держави, проте МП (як й ін. рел. групи) є під пильним контролем держави через Раду у справах релігій при Раді Міністрів СРСР (від 1943 до 1965 — у справах РПЦ) та уповноважених Ради, які прикріплені до респ. рад мін. та область виконавчих комітетів. Діяльність РПЦ обмежена відправами у храмах служб і треб і не може виявлятися поза церквами у місіонерській, проповідницькій, навчальній, харитативній чи гром.-політ. ділянках (за винятком т. зв. «патріотичної» діяльності РПЦ, зокрема за кордоном). Церква позбавлена права власності на храми та начиння, які держава дає за відповідним договором у користування т. зв. «двадцяток» і їхніх виконавчих комітетів, складених з мирян, які піклуються госп. справами парафії, «наймають» «служителя культу» тощо. Як «двадцятки», так і всі «служителі культу» (єп. і свящ.) підлягають реєстрації в держ. органах; розривом «договору» на оренду церк. будинку чи «зняттям» «двадцятки» або свящ. з реєстрації влада може припинити леґальну (поза офіц. РПЦ, в СРСР діють у підпіллі окремі групи вірних) діяльність парафії. Попереднього дозволу влади вимагають також церк. собори, синоди та конференції, а також різні прилюдні церк. обряди поза церк. огорожею. Свящ. заборонено навчати дітей і підлітків релігії, а організоване навчання релігії особам понад 18 pp. допускається лише за дозволом влади, у кількох духовних школах.
Незважаючи на значне зростання кількості парафій в СРСР в порівнянні з довоєнним періодом, кількість архиєреїв була невеликою. 1 квітня 1946 р. до єпископату РПЦ, окрім Святішого патріарха, належало чотири митрополити, 21 архиєпископ і 36 єпископів.
Завдяки збереженню тенденції до збільшення кількість діючих храмів в радянській державі, РПЦ на 1 січня 1947 р. мала їх 13813, з яких на території України діяло 8815 (64 відсотки від всесоюзного показника), а на 1 січня 1949 р. РПЦ мала вже 14477 храмів. Причому зростання чисельності молитовних споруд в 1946—1947 рр. відбулося переважно завдяки приєднанню до РПЦ біля 2500 уніатських храмів.
В грудні 2017 року стало відомо, що СБУ зняла гриф «цілком таємно» з документів НКДБ про створення Московської Патріархії. В них, зокрема стверджується, що всіх делегатів т.з. Помісного Собору РПЦ МП 1945 року було завербовано чекістами.
лист, направлений у вересні 1944 року на місця за підписом начальника 2-го управління НКДБ СРСР Федотова і керівника п'ятого відділу 2-го управління Карпова
З розсекречених документів випливає, що НКДБ СРСР і його підрозділи в союзних і автономних республіках, краях і областях займалися підбором кандидатів для участі в соборі з представників духівництва й мирян. З цією метою потрібно було намітити «осіб, що мають релігійний авторитет серед духовенства і віруючих і в той же час перевірених на агентурній або патріотичній роботі».
Згідно з «Уставом» (Статутом) РПЦ МП (розділ і, пункт 4) РПЦ МП, не має спадкоємства з МП.
В квітні 1957 р. Московський патріярхат на доручення КДБ включився в акцію за поворот еміґрантів на батьківщину, друкуючи в газетці «За повернення на батьківщину» не тільки статті про «свободу Церкви в СССР», а теж «Звернення Синоду Московського Патріярхату до вірних священників та єпископів, що перебувають на чужині». У тому «зверненні» взивається еміґрантів до повороту на батьківщину, покликаючись на відомий «Указ» Верховної ради СРСР про амністію для «переміщених осіб».
Одночасно Московська патріархія розпочала ревіндикацію (висунула домагання на «повернення власності») православних церков, як «власності» колишньої царської Росії, по всіх європейських країнах. Окрема делегація РПЦ відправилась по Західній Німеччині з метою умовити російських священників повернутися на батьківщину або, принаймні, перейти до юрисдикції Московського патріярхату.
Зв'язки із КДБ
Церква в СРСР перебувала під посиленим контролем з боку спецслужб. У 1965 році Рада у справах Російської православної церкви був з'єднаний з Радою у справах релігійних культів в єдиний наглядовий орган — Рада у справах релігій. Костянтин Харчев, голова цього органу в 1984—1989 роках, згодом пояснював: «Жоден кандидат на посаду єпископа або іншу високу посаду, будь то член Священного Синоду, не отримував її без схвалення ЦК КПРС і КДБ». Професор Натаніель Девіс звертає увагу на наступне: «Якщо єпископи хотіли захистити своїх людей і зберегти посаду, вони повинні були співпрацювати в якійсь мірі з КДБ, з комісарами Ради у справах релігій і з іншими партійними і урядовими властями». Патріарх Алексій II зізнавався, що єпископи йшли на компроміси з радянським урядом, включаючи його самого, і публічно каявся у вчинених компромісах.
Друга Московсько-Константинопольська схизма
20 серпня 1991 року була відновлена незалежність Естонії. Юридично відновивши Естонську Республіку зразка 1940 року і визнавши період з 1940 року по 1991-й часом радянської окупації, естонська влада ухвалила рішення провести реституцію та відновити правовідносини, які існували на дату початку першої радянської окупації в 1940 році. Тому, для того щоб у нових умовах православна церква в Естонії могла претендувати на майно, яким вона володіла на момент відновлення незалежності в 1991 році, церковною ієрархією було ухвалено рішення повернутися до Статуту зразка 1935 року, щоб спробувати оголосити існуючу Талліннську єпархію РПЦ правонаступницею ЕАПЦ, що існувала в 1940 році. У квітні 1992 року Собор Естонської Православної Церкви заявив про бажання залишатися в канонічному підпорядкуванні Московського патріарха і попросив у Москви про відновлення автономії, дарованої патріархом Тихоном в травні 1920 року.
12 серпня 1992 Священний Синод РПЦ підтвердив рішення патріарха Тихона про самостійність Православної Церкви в Естонії в справах церковно-господарських, церковно-адміністративних, шкільно-просвітницьких та церковно-цивільних. Одночасно з цим Естонській Церкві було повернуто назву, зафіксовану в статуті 1935 року — «Естонська Апостольська Православна Церква». Предстоятелем ЕАПЦ був призначений єпископ Талліннський і Естонський Корнилій (Якобс). 20 жовтня 1992 року Статут ЕАПЦ був схвалений Священним Синодом РПЦ.
Проте одночасно виникла група православних, які мали на меті відокремитися від Московського патріархату і відновити автономію в юрисдикції Вселенського патріархату. На початку 1993 року була оприлюднена декларація ініціативної групи естонських православних, в якій, зокрема, говорилося:
![]() | Нам кажуть про Москву, як про церкву-матір. Таке розуміння є для нас чужим і образливим. Ми хочемо служити Ісусові Христу і визнаємо своєю церквою первісну християнську церкву, засновану Апостолами, першоджерелом якої є Константинополь - місцезнаходження першого Патріархату Нового Риму. Ми, християни Естонської Православної Церкви, стомлені і пересичені політичним тиском Москви. Ми хочемо служити Богу в дусі та в правді (Ів. 4, 23). Виходячи з усього вищевикладеного, ми визнаємо тільки канонічний зв'язок з Константинополем, яку Естонська Православна Церква зберегла незмінно з 1923 р. | ![]() |
26 квітня 1993 патріарх Московський Алексій II спільно зі Священним Синодом РПЦ видав Томос, що відновив права автономії Естонської єпархії РПЦ в справах церковно-адміністративних, церковно-господарських, церковно-освітніх і церковно-цивільних. Єпархія отримала право називатися «Естонська Православна Церква». Єпископ Корнилій став предстоятелем Естонської Православної Церкви з титулом «Талліннський і всієї Естонії».
29 квітня 1993 в Пюхтицькому Успенському монастирі під головуванням патріарха Московського відбувся Собор Естонської Православної Церкви. На Соборі було вирішено відновити найменування «Естонська Апостольська Православна Церква», а також розробити новий Статут, прийнявши за основу Статут ЕАПЦ від 1935 року, і подати його на державну реєстрацію.
Паралельно Собору, що проходив у Пюхтицького монастирі, в талліннському Преображенському храмі відбулися збори членів парафій Апостольсько-Православної Церкви громадян Естонської Республіки. Вів ці збори 69-річний протоієрей Микола Суурсеет, який очолював Синод Естонської Апостольської Православної Церкви у вигнанні. Збори ухвалили два звернення: до патріарха Алексія II і до патріарха Вартоломія I. У цих зверненнях йшлося про те, що після здобуття незалежності державою, незалежність від Москви повинна отримати і Православна Церква в Естонії.
Вже влітку 1993 року дванадцять православних парафій подали заявку на реєстрацію Естонської Апостольської Православної Церкви на основі її постійного існування в вигнанні. 11 серпня 1993 року Департамент у справах віросповідань при МВС Естонії зареєстрував «Статут Естонської Апостольської Православної Церкви», поданий Стокгольмським Синодом ЕАПЦ. Зареєстрована ЕАПЦ проголосила себе правонаступницею довоєнної ЕАПЦ через правонаступництво Синоду в вигнанні, тому саме ця церква могла, відповідно до естонського законодавства, претендувати на майно, що належало ЕАПЦ до 1940 року. Незабаром права ЕАПЦ на майно були підтверджені і в судовому порядку.
17 листопада 1993 року на Помісному соборі ЕАПЦ МП був затверджений її Статут. У своїх рішеннях Собор постановив вважати «реєстрацію ЕАПЦ через зарубіжний Синод, проведену 11 серпня 1993 р. Департаментом у справах віросповідань при МВС ЕР, незаконною». Департамент у справах віросповідань відхилив прохання про реєстрацію Статуту. 10 грудня 1993 року віце-канцлер МВС Естонської республіки повідомив єпископа Корнилія про відмову в реєстрації Статуту ЕАПЦ МП і повідомив, що права ЕАПЦ вже відновлені 11 серпня 1993 року шляхом реєстрації статуту, поданого Стокгольмським Синодом.
У 1994 році з'явилося клопотання, підписане представниками 54 з 83 православних парафій в Естонії (включаючи як естоно- так і російськомовні парафії), в якому містилося прохання про приєднання до юрисдикції Вселенського патріархату. Цей документ був переданий митрополитам Константинопольської Церкви Іоанну (Зізіуласу) Пергамському і Філадельфійському. Восени того ж року прем'єр-міністр Естонії Март Лаар направив Константинопольському Патріарху Вартоломію лист з проханням «… затвердити утворений у 1923 році і анульований в окупаційний період канонічний зв'язок між Константинопольським Патріархатом і парафіями ЕАПЦ», а 7 лютого 1995 з аналогічним проханням звернувся президент Естонії Леннарт Мері.
У листопаді 1994 року Стамбул відвідала делегація РПЦ на чолі з митрополитом Кирилом (Гундяєвим), в ті часи — керівником Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московської патріархії. Делегація зустрілася з патріархом Вартоломієм I і поскаржилася на дії Стокгольмського Синоду та естонської влади щодо естонських православних. Константинопольський патріарх направив в Естонію своїх представників для вивчення ситуації на місці. В кінці лютого в Москві відбулася зустріч константинопольських представників з патріархом Московським.
25 лютого 1995 року патріарх Вартоломій, перебуваючи з візитом у Фінляндії, звернувся по радіо до православних естонців, закликавши їх до "якнайшвидшого відродженню Естонської Автономної Православної Церкви в безпосередньому спілкуванні з … Вселенським Патріархатом ". Константинопольський патріарх назвав Росію «небезпечним сусідом» для Естонії і підкреслив, що ті, хто молитовно поминають Московського патріарха, є «чужими естонському суспільству».
У середині травня 1995 року патріарх Алексій направив Вселенському патріарху листа, в якому відкинув ідею паралельного співіснування в Естонії православних парафій двох юрисдикцій. В кінці травня патріарх Вартоломій I в Фінляндії прийняв делегацію визнаної естонськими властями ЕАПЦ і підкреслив, що в Естонії, яка є правонаступницею Естонської Республіки, що існувала до 1940 року, повинна існувати Церква, яка є правонаступницею Церкви, заснованої Томосом Константинопольського патріарха.
21 серпня 1995 року ВЗЦЗ МП опублікував заяву «До питання про дії Константинопольського Патріархату у зв'язку з релігійною ситуацією в Україні і в Естонії»,у якій зазначалося, що позиція Константинопольського патріархату є ворожою по відношенню до церковних структур Московського патріархату, до священноначалля РПЦ і є грубим втручанням в російсько-естонські відносини.
1 грудня 1995 року Патріярх Алексій II надіслав листа президентові США Біллу Клінтону. У листі містилося прохання «… зробити все можливе для усунення кричущої несправедливості» і здійснити «максимальний вплив на уряд Естонії у справі нормалізації становища Церкви в цій країні відповідно з її законами та загальноприйнятими нормами прав людини». Архієпископ Корнилій зі свого боку також направив послання аналогічного змісту президенту Фінляндії Мартті Ахтісаарі.
9 грудня 1995 в Таллінні пройшов більш ніж 20-тисячний хресний хід вірян ЕАПЦ МП проти дій Вселенського патріархату та естонської влади.
3 січня 1996 року в Стамбул приїхала делегація Московського патріархату для чергових переговорів. Константинополь оголосив, що в наступному місяці він має намір прийняти ЕАПЦ під свій омофор. Сторони не дійшли єдиної думки, але погодилися з тим, що кожна парафія має самостійно визначитися зі своєю юрисдикцією. Домовилися тільки про те, що у парафій повинні залишитися права на будівлі наявних у них храмів. Наступна зустріч повинна була пройти в Москві на початку лютого.
4 січня 1996 митрополит Філадельфійський Мелітон направив послання «Православним громадам в Естонії», в якому від імені патріарха Вартоломія закликав естонців до вірності Вселенському патріархату. У цьому посланні було ясно висловлено бажання Константинополя прийняти під свій омофор ЕАПЦ, включаючи також і російськомовні парафії, які мали б об'єднатися в окрему єпархію.
15 січня 1996 архієпископ Корнилій за неузгоджений перехід в юрисдикцію Константинополя заборонив у священнослужінні шість кліриків Естонської Апостольської Православної Церкви Московського патріархату з офіційним формулюванням: «за організацію громади, окремої від єпископа, і вчинення таким чином розколу в Церкві». Всього ж до цього часу під заборону потрапило дев'ять священиків Естонської Церкви, які спробували змінити юрисдикційну належність свою і своїх парафій.
16 січня 1996 року в Естонію прибули представники Вселенського патріарха: єпископ Йоенсууйський Амвросій (Яаскеляйнен) (Фінляндська Автономна Православна Церква) та священик тієї ж церкви Хейки Хуттунен. Вони зустрічалися з естонськими священнослужителями і державними чиновниками, в тому числі з прем'єр-міністром і президентом. Після закінчення візиту було заявлено про те, що Константинопольський патріархат прийме естонських православних в свою юрисдикцію.
17 січня патріарх Алексій II направив послання православної пастви в Естонії, в якому попереджав її, що «поширене канцелярією Константинопольської Патріархії послання» православним громадам Естонії є «антиканонічним як за своїм змістом, так і по самому факту даного поводження». Патріарх закликав естонську владу «проявити розсудливість і не заохочувати спроб розділити Православну Церкву за національною ознакою».
У кінці січня 1996 року канцелярія Священного Синоду Константинопольської Церкви направила в Московську патріархію повідомлення про відмову делегації з Константинополя прибути в Москву відповідно до ухваленого 3 січня рішенням для продовження двосторонніх переговорів. Патріарх Алексій II в своїй відповіді патріарху Вартоломію наполягав на відновленні перемовин. 1 лютого 1996 року Фанар в своєму листі умовою продовження переговорів висунув вимогу зняти канонічні заборони, накладені архієпископом Корнилієм на групу кліриків Естонської Православної Церкви за спробу переходу в юрисдикцію Вселенського патріархату.
2 лютого 1996 року Патріярх Алексій II звернувся з листом до предстоятелів помісних Православних Церков, в якому була викладена позиція Московського патріархату щодо взаємовідносин з Константинополем з питань естонського православ'я і виражена тривога. У цьому ж листі московський патріарх звернувся з проханням до предстоятелів помісних Церков здійснити «…авторитетний вплив на підтримку нашого братнього заклику до Святішого Патріарха Вартоломія продовжити розпочатий діалог і утриматися від прийняття квапливих і неузгоджених з нашою Церквою односторонніх заходів в естонському питанні.»
20 лютого 1996 року Священний Синод Вселенського патріархату під головуванням патріарха Вартоломія I вирішив відновити дію Томосу 1923 року, виданого патріархом Мелетієм IV, що заснував Естонську митрополію. Це рішення було зафіксовано в Патріаршому та Синодальному акті. На думку Константинополя, в 1978 році дію Томосу 1923 року патріархом Димитрієм було лише призупинено, так як його неможливо було ввести в дію, але Томос в 1978 році не був визнаний недійсним, неспроможним або відкликаним. Архієпископ Карельський і всієї Фінляндії Іоанн (Рінне), предстоятель автономної Фінляндської Православної Церкви, був призначений місцеблюстителем відновленої в правах ЕАПЦ. Йому було доручено здійснювати нагляд за проведенням опитування віруючих щодо приєднання Митрополії до Вселенського Патріархату, після чого повинно було статися обрання і поставлення канонічного єпископату ЕАПЦ. Як підкреслювалося в документі, це рішення було ухвалено Константинопольським патріархатом на наполегливе прохання естонського уряду і переважної більшості естонських православних парафій, які просили прийняти їх під захист Вселенського патріархату. У Москві про це дізналися лише 22 лютого, після того як на прес-конференції в Стамбулі було оголошено відповідне комюніке.
22 лютого патріарх Алексій II послав термінову телеграму патріарху Вартоломію. У ній він від імені єпископату і Священного Синоду РПЦ висловив рішучий протест і заявив, що дії Константинопольського патріархату Московська патріархія розцінює як антиканонічну акцію, яка може привести до призупинення євхаристійного спілкування між двома Церквами і до припинення поминання імені предстоятеля Константинопольської Церкви в диптиху Російської Православної Церкви. У той же день, 22 лютого в Таллінні делегація Константинопольської Православної Церкви передала естонському уряду Патріарше та Синодальне Діяння про заснування Естонської Митрополії.
23 лютого терміново зібрався Священний Синод РПЦ, який визнав відновлення Константинопольським патріархатом Томосу 1923 року розкольницькою акцією, яка змушує РПЦ призупинити канонічне і євхаристійне спілкування з Константинопольським патріархатом і Фінляндською автономною архієпископією, а також припинити поминання Константинопольського патріарха по диптиху предстоятелів Помісних Православних Церков. Було вирішено передати дане питання на розгляд майбутнього Архієрейського Собору РПЦ. Про рішення Синоду патріарх Московський повідомив патріархові Константинопольському телеграмою. 23 лютого 1996 року, на Божественній літургії, що відбувалася в Московському катедральному Богоявленському соборі патріарх Алексій II в присутності 50 єпископів, що співслужили йому, численних кліриків і мирян не виголосив імені Вартоломія I в числі глав помісних православних Церков. Це сталося вперше за всю історію взаємин між двома патріархатами. Почалася перша Московсько-Констанопольська схизма.
Тоді ж — 23 лютого — патріарх Алексій II звернувся з посланням до архиєпископа Корнилія, пастирів, чернецтва і всіх вірних чад Естонської Апостольської Православної Церкви (Московського патріархату). У цьому посланні Константинопольський патріархат був звинувачений у вторгненні на «канонічну територію» РПЦ і в гріху розколу. У цьому ж гріху були наперед звинувачені ті клірики, які перейдуть під юрисдикцію Константинополя. Патріарх нагадав, що «гріх розколу не змивається навіть кров'ю мучеництва». Священикам і парафіянам ЕАПЦ МП було заборонено вступати «в євхаристійне і молитовне спілкування з розкольниками, які, за словами Серафима Саровського, Царства Божого не успадкують.»
24 лютого Константинопольський патріарх Вартоломій I направив патріарху Алексію II відповідь на його телеграму. У листі, зокрема, йшлося про те, що Російська церква «…того часу займалася вигнанням православних естонців і отримувала певну вигоду від цього і користувалася цим моментом для того, щоб зайняти території Естонської Православної Церкви. Підстави єпархії архієпископа Корнилія не є канонічними і було б неправильно говорити про божественні та священні канони у даному випадку.» Вселенський патріарх підкреслював: І далі: «події, які є неканонічними в якийсь конкретний час, ніколи не отримують благословення, ніколи не розглядаються як дійсні і ніколи не створюють прецеденту».
24 лютого в Таллінні делегація Вселенського патріархату на чолі з митрополитом Халкидонским Йоакимом (Нерандзулісом) в співслужінні архієпископа Іоанна Фінляндського і естонського духовенства відслужила Божественну літургію. Цей акт означав відновлення богослужбового життя автономної Естонської Апостольської Православної Церкви на своїй батьківщині.
29 лютого ВЗЦЗ МП виступив з меморандумом присвяченим церковній ситуації в Естонії, а на наступний день — 1 березня — вже Священний Синод РПЦ прийняв заяву. У ній викладався погляд Московської патріархії на історію православ'я в Естонії (особливо приділялася увага ХХ століттю) і роль РПЦ (природно, провідну) в цій історії. Пояснювалося ставлення РПЦ до «першості честі» Вселенських патріархів. Розповідалася історія складних взаємин між Російською і Константинопольської Церквами. В заяві оскаржувалося право Константинополя на частину «канонічної території» РПЦ і висувалися звинувачення Вселенському престолу в порушенні значної кількості церковних канонів. Синод ще раз нагадав про те, що канонічне і євхаристійне спілкування з Константинопольським патріархатом і Фінляндською Автономною архієпископією призупинено, як і поминання Константинопольського патріарха. Священний синод звернувся до предстоятелів Помісних Православних Церков з проханням закликати Константинопольського патріарха відмовитися від неканонічного (з точки зору РПЦ) діяння. Синод також закликав естонські і фінляндські органи державної влади «проявити розсудливість і не заохочувати спроби розколоти Православну Церкву в Естонії» і «…припинити дискримінацію канонічної Церкви під керуванням Архієпископа Талліннського і всієї Естонії Корнилія, і визнати права власності за місцевими церковними громадами». Одночасно була заявлено про готовність продовжувати переговори з метою «повної нормалізації становища Православ'я в Естонії і відновлення єдності Святого Православ'я.»
На початку березня голова ВЗЦЗ МП митрополит Кирила (Гундяєв), його заступник архієпископ Калузський і митрополит Крутицький Ювеналій (Поярков) проведели зустрічі з предстоятелями Сербської, Антіохійської, Єрусалимської, Болгарської і Польської Православних Церков. Після цього делегація РПЦ на чолі з митрополитом Кирилом (Гундяєвим) вирушила до швейцарського Цюріха на переговори з делегацією Константинопольського патріархату, яку очолював митрополит Філадельфійський Мелітон, генеральний секретар Синоду Вселенського патріархату.
Для того щоб продемонструвати міцність позицій РПЦ всередині Естонії, 16 березня 1996 року в Таллінні було проведено черговий хресний хід, в якому взяло участь близько 26 тисяч осіб.
22 березня 1996 року Державна Дума Російської Федерації прийняла заяву «Про порушення прав православних віруючих в Естонії» в якій висловлювалася глибока заклопотаність ситуацією, «пов'язаної з порушенням прав віруючих Естонської Апостольської Православної Церкви, яка зберігає духовно-канонічну єдність з Московським Патріархатом». У заяві зазначалося, що влада Естонії відмовляє ЕАПЦ МП в реєстрації під її історичною назвою, що православні громади, які не бажають переходити в юрисдикцію Константинопольського патріархату, позбавляються своїх храмів і святинь, що естонська влада нагнітає релігійний конфлікт, спрямований на обмеження в Естонії прав російськомовних православних віруючих. У зв'язку з цим Державна Дума РФ звернулася до Парламентської асамблеї Ради Європи, Комісії ООН з прав людини з пропозицією в найкоротші терміни розглянути зазначену проблему і відповідним чином вплинути на естонську владу, яка, на думку депутатів Державної Думи РФ, порушувала права людини в Естонії.
У квітні в Цюріху відбулися переговори спільної комісії Константинопольського та Московського патріархатів, в результаті яких був узгоджений текст меморандуму, який повинен був бути «ратифікований» Синодами обох Церков. 16 травня 1996 року одночасно в Стамбулі і в Москві Священні Синоди обох патріархатів на основі Цюріхських домовленостей квітня 1996 року ухвалили рішення про подолання кризи, що виникла між двома Церквами. Було вирішено, що:
- Константинопольський патріархат вводить чотиримісячний мораторій на своє рішення від 20 лютого 1996 року про утворення ЕАПЦ. Протягом цих чотирьох місяців парафії повинні вибрати в яку юрисдикцію вони хочуть перейти;
- Московський патріархат надає клірикам, які схочуть перейти в юрисдикцію Вселенського патріархату, таку можливість, включаючи тих кліриків, які раніше були заборонені в служінні;
- обидва патріархати зобов'язалися співпрацювати з метою, щоб всі православні в Естонії, незалежно від юрисдикційної приналежності, отримали однакові права, включаючи право на майно;
- у зв'язку з досягненням цієї угоди Священний Синод РПЦ відновлює перерване спілкування з Константинопольським патріархатом.
У вересні 1996 року Священні Синоди обох Церков ухвалили списки парафій, які визначилися зі своєю юрисдикцією. Тільки два приходи не ухвалили певного рішення. Тому термін мораторію було продовжено ще на 3 місяці. Питання ж про власність на церковне майно залишалося невирішеним.
24 вересня 1997 року в Одесі пройшла зустріч Константинопольського та Московського патріархів. Серед багатьох питань обговорювалося і естонське, але конкретних рішень ухвалено не було.
18 березня 1999 року Собором ЕАПЦ митрополитом Талліннським і всієї Естонії, предстоятелем цієї Церкви був обраний народжений у Конго в родині греків-кіпріотів єпископ Назіанзскій, вікарій Галльської митрополії Константинопольського патріархату 59-річний Стефан (Хараламбідіс), який у той час ніс послух на півдні Франції. Таким чином, в Таллінні з'явилося дві православні кафедри і два православних ієрарха стали мали титул «всієї Естонії». Патріарх Вартоломій I закликав РПЦ визнати митрополита Стефана єдиним канонічним і законним першоієрархом Естонської Православної Церкви. Але Московська патріархія, вважаючи Естонію виключно своєю «канонічною територією», не визнала митрополита Стефана главою Естонської Церкви і відмовилася вступати з ним в будь-які офіційні відносини. Так, у серпні 2000 року Ювілейний Архієрейський Собор РПЦ підкреслив, що він (Собор) «… не вважає за можливе позитивно відповісти на пропозицію священноначалія Константинопольської Православної Церкви про визнання Російською Православною Церквою канонічного статусу автономії за церковною юрисдикцією Константинопольського Патріархату, яка присутня в Естонії з 1996 року, оскільки визнання за нею т кого статусу не відповідає в повній мірі історичного розвитку і сучасного стану Православ'я в Естонії.» Крім того, Собор постановив:
![]() | Вважати неприйнятним участь представників Російської Православної Церкви в міжправославних форумах, де офіційно представлені учасники від так званої «Автономної Естонської Православної Церкви» Константинопольського Патріархату. | ![]() |
З 26 жовтня по 1 листопада 2000 року в Естонії з візитом перебував патріарх Вартоломій I. Про свій намір відвідати Естонію Константинопольський патріарх до відома патріарха Московського не поставив. В ході цього візиту Вселенський патріарх заявив про те, що «Цюріхські угоди неправильно розуміються» Московською патріархією, а саме:
- у РПЦ немає підстав домагатися правонаступництва щодо Естонської Церкви, що існувала до 1940 року;
- ЕАПЦ Константинопольського патріархату має правонаступництво в Естонії і повинна керувати православними парафіями на всій території країни;
- укладені в 1996 році Цюріхські угоди не можна трактувати як згоду на паралельне існування в Естонії двох православних юрисдикцій;
- парафії в юрисдикції РПЦ в Естонії повинні знаходитися в юрисдикції Московської патріархії у формі екзархату (представництва) або окремих (подвір'їв);
- в Естонії може бути тільки один архієрей з титулом «всієї Естонії», а при ньому може бути екзарх (представник), що опікується парафіями, що знаходяться в юрисдикції РПЦ;
- архієпископ Корнилій повинен бути зміщений зі свого поста.
Головною перешкодою для подальшого просування у напрямку до нормалізації становища всередині естонського православ'я була відсутність у ЕАПЦ МП державної реєстрації. Починаючи з 1993 року новий Статут декілька разів подавався на реєстрацію. І кожен раз державні органи відмовлялися його зареєструвати. Але 17 квітня 2002 року Статут Естонської Православної Церкви в юрисдикції Московського патріархату був нарешті зареєстрований. Щоб реєстрація Статуту все ж відбулася, довелося «церковній структурі в юрисдикції Московського патріархату» навіть відмовитися від назви «ЕАПЦ»: релігійна структура стала називатися «Естонська Православна Церква Московського Патріархату» (ЕПЦ МП). Складним також було питання власності на церковну нерухомість. Гострота питання хто є правонаступником ЕАПЦ «зразка 1940 року» стає зрозумілою, якщо взяти до уваги, що до анексії Естонії Радянським Союзом, ЕАПЦ належало приблизно 5 % землі, в тому числі майже весь острів Сааремаа. Ще більшої гостроти додава тей факт, що за часів радянської влади в Естонії православні храми практично не будувалися (за кількома рідкісними винятками). А отже, переважна більшість церковних споруд відповідно до прийнятих в країні правил реституції майже автоматично переходили у власність ЕАПЦ. А над громадами ЕПЦ МП нависла загроза залишитися в буквальному сенсі під відкритим небом. Цюріхські 1996 року і Берлінські 2001 року угоди між Москвою і Константинополем, здавалося, відкривали дорогу для вирішення цієї проблеми. Та невизнання Москвою ЕАПЦ та її предстоятеля митрополита Стефана значно уповільнювало процес пошуку шляхів вірішення цієї проблеми.
Посередником у перемовинах між двома православними Церквами виступила держава: переговори проходили у форматі «МВС Естонії — ЕАПЦ», «МВС Естонії — ЕПЦ МП». На початку жовтня 2002 року була досягнута угода про те, що ЕАПЦ відмовлялася на користь держави від частини належної їй майна, яке використовувала в своїй діяльності ЕПЦ МП. За це ЕАПЦ отримувала від держави грошову компенсацію, розмір якої в кінцевому підсумку склав 50 млн. естонських крон. Держава, в свою чергу, передавало отримані від ЕАПЦ будівлі в довгострокову оренду парафіям ЕПЦ МП за реально символічну орендну плату (1 естонська крона в місяць). Частина храмів перебували в муніципальній власності і там майнові питання для ЕПЦ МП вирішувалися дещо простіше.Процес передачі власності розтягнувся на декілька років: лише у червні 2009 року ЕПЦ МП отримала майно, яке мало бути передано в її користь згідно з досягнутими в 2002 році домовленостями.
Ознакою зниження гостроти конфлікту між Москвою і Константинополем, став візит патріарха Московського Алексія II у вересні 2003 року на свою батьківщину, в Естонію. Влітку 2008 року патріархи Алексій II і Вартоломій I вперше після початку естонського кризи відслужили спільну Літургію на Володимирській гірці в Києві та провели зустріч у Києво-Печерській Лаврі.
Третя Московсько-Константинопольська схизма
Московський патріархат ухвалив рішення не брати участь у Всеправославному соборі в червні 2016 року на Криті (Греція), в підготовці якого він спільно з іншими церквами брав участь з 1961 року. Рішення собору, що розглядав під головуванням Вселенського патріарха Вартоломія обмежене коло питань дисциплінарно-канонічного характеру, не були прийняті Московським патріархатом.
2018 року різко загострилися стосунки РПЦ з Константинопольським патріархатом, напружені з 1920-х років.
15 жовтня 2018 року на засіданні Синоду РПЦ в Мінську було ухвалено рішення визнати неможливим подальше перебування з ним у євхаристійному спілкуванні. В опублікованій заяві синоду повідомлялося про причини такого рішення:
- підтвердження наміру Константинопольського патріархату надати автокефалію Українській Церкві;
- створення ставропігії Константинопольського Патріарха в Києві;
- прийняття в спілкування Філарета та Макарія;
- скасування дії соборної грамоти Константинопольського Патріархату 1686 року про передачі Київської митрополії Московському Патріархату.
Це була відповідь на дії синоду Вселенського патріархату, який заявив про намір створити єдину автокефальну помісну церкву в Україні, відновив в церковному спілкуванні предстоятелів УПЦ КП і УАПЦ і скасував дію соборної грамоти 1686 року про тимчасову передачу права хіротонії Київського митрополита до юрисдикції Московського патріархату, за умови обов'язкового поминання ним Константинопольського патріарха, як свого першоієрарха. Зі свого боку, Константинопольський патріархат заявив, що він не розриває євхаристійного спілкування з Російською православною церквою.
13 листопада 2018 р. собор єпископів УПЦ (МП) у Києві ще раз нагадав, що вважає рішення Священного Синоду Вселенського Патріархату від 11 жовтня 2018 року стосовно українського церковного питання недійсними. Виданий указ про «заборону у священнослужінні без права причастя Святих Христових Таїн» прот. Петру Зуєву, багаторічному керівнику відділу інформації та зв'язків з громадськістю Київської єпархії УПЦ (МП), члену Синодальної комісії по діалогу з УАПЦ та УПЦ-КП. Заборонено саме «за грубе порушення рішень Священного Синоду УПЦ від 13 листопада 2018 року», а синодальна довідка конкретизує причину заборони: «співслужіння з „екзархом“ Константинопольського Патріархату». За те ж саме був заборонений у священнослужінні і прот. Георгій Коваленко. Слід зазначити, що Константинопольський Патріархат не підтримав Московську схизму, не відмовився від євхаристійного спілкування з РПЦ, виконуючи канони православної церкви поминає при богослужінні предстоятеля Російської православної церкви московського патріарха. Цю вимогу також було прописано в Томосі для ПЦУ.
8 лютого 2019 року відбулось поминання митрополита Епіфанія й визнання Православної церкви України давнім патріархатом Александрії та всієї Африки, РПЦ оголосила, що її очільник Кирило перестане згадувати під час Богослужінь Патріарха Александрійського Теодора ІІ.
13 лютого 2019 р. керуючий справами УПЦ (МП) митр. Бориспільський Антоній (Паканич) і заступник голови ВЗЦЗ УПЦ (МП) прот. Микола Данилевич взяли участь в урочистостях, пов'язаних з 50-річчям митр. Варненського Іоанна, що проходили у болгарському місті Варна. Окрім архиєреїв Болгарської Православної Церкви, в урочистостях взяли участь і ієрархи Константинопольського Патріархату так званих «Нових територій», митрополит Едеський Іоіль та митрополит Еласонський Харитон. Митр. Таким чином 2 клірики УПЦ (МП) порушили канонічну постанову синоду своєї церкви але не понесли ніяких покарань за співслужіння із є екзархом Вселенської Патріархії у Центральній Македонії митр. Іоілем та Патріаршим Екзархом Олімпу митр. Харитоном. Коли ж журналісти звернули увагу на співслужіння і порушення правила синоду, УПЦ (МП) дала офіційний коментар в якому пояснила таке співслужіння 7-ма пунктами.
У жовтні 2019-го в РПЦ заявили, що планують розірвати молитовне та євхаристійне спілкування з ієрархами Церкви Греції, що є частиною грецького православ'я. Причиною цьому послужило визнання цією церквою Православної церкви України в серпні 2019-го.3 листопада РПЦ припинила євхаристійне спілкування не з усією церквою, а лише з її главою, архиєпископом Атенським і всієї Греції Ієронімом II.
20 листопада 2019 року на патріаршій службі ані на Великому вході, ані на Великій похвалі Патріарх Московський Кирило не пом'янув жодного зі своїх колег по імені, сказавши лише: «Пом'яни, Господи, патріархів православних».
26 грудня 2019 року Синод РПЦ у Москві розірвав відносини з Александрійським Патріархом. РПЦ почала створювати на його канонічній території паралельну ієрархію, що заборонено Апостольськими правилами. Крім того, московський Синод вирішив призупинити діяльність представництва (подвір'я) Александрійського Патріархату при Московському патріаршому престолі. Представництво Патріарха Московського при Патріархові Александрійському вирішено перетворити на парафію РПЦ в Каїрі.
Що стосується парафій РПЦ в Африці, то вони будуть виведені з юрисдикції Александрійського Патріархату й отримають ставропігійний статус, тобто перейдуть в пряме підпорядкування очільникові РПЦ Кирилу.
24 жовтня 2020 року архиєпископ Кіпру Хризостом ІІ пом'янув предстоятеля Православної церкви України Епіфанія під час літургії при рукоположенні нового єпископа Арсінойського Панкратія. Пізніше Хризостом ІІ пояснив, що мусив нарешті ухвалити рішення про визнання, а якщо хтось з членів синоду захоче обговорити його, то він до цього готовий. Знову ж, 20 листопада Патріарх Московський і всієї Русі Кирило припинив молитовне поминання архиєпископа Кіпрського Хризостома II. Також було обірване євхаристійне співслужіння з тими ієрархами Кіпрської церкви, які вступили в церковне спілкування з представниками Православної церкви України.
25 листопада 2020 з'явилося комюніке Синоду Кіпрської православної церкви щодо визнання ПЦУ, де Священний Синод підтримав рішення архиєпископа Хризостома ІІ визнати ПЦУ..20 грудня 2020 року Глава Церкви Кіпру архиєпископ Хризостом II, заявив в інтерв'ю, що Російська православна церква не є прикладом для наслідування через її невизнання ПЦУ.
Відносини з Православною церквою України
Синод Православної церкви Росії не визнав Православну церкву України, заявивщи про «неканонічний характер» Об'єднавчого собору в Києві (2018) і назвавши його «об'єднанням розкольників» і звернувся до предстоятелів та помісних православних церков із закликом не визнавати ПЦУ як автокефальну помісну православну церкву. Закордонні автономії Московського патріархату також висловилися про невизнання Православної церкви України, зокрема РПЦ в Україні — 17 грудня 2018 року, РПЦ в Білорусі — 21 грудня 2018 року, РПЦ в Америці — 28 січня 2019 року тощо. Синод наклав заборони на двох єпископів УПЦ МП, а також чотирьох інших кліриків, які брали участь в Об'єднавчому соборі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekk0TDAxbGRISnZjRzlzYVhSaGJsOVRlVzFsYjI1ZmIyWmZWbmx1Ym5sMGMyRXVhbkJuTHpJd01IQjRMVTFsZEhKdmNHOXNhWFJoYmw5VGVXMWxiMjVmYjJaZlZubHVibmwwYzJFdWFuQm4uanBn.jpg)
З вищих кліриків і видних діячів УПЦ (МП) в Об'єднавчому соборі взяли участь митрополит Вінницький і Барський Симеон (Шостацький) і митрополит Переяслав-Хмельницький і Вишневський, вікарій Київської митрополії Олександр (Драбинко), в інтронізації митрополита Київського Епіфанія — ректор Відкритого православного університету Святої Софії-Премудрости і шеф-редактор порталу «Православ'я в Україні» протоієрей Георгій Коваленко. Митрополит Черкаський і Канівський Софроній (Дмитрук), який раніше заявляв про підтримку автокефалії Української церкви, не прибув на Об'єднавчий собор, пославшись на хворобу, і в подальшому піддав критиці Статут ПЦУ, заявивши, що «не хоче бути васально залежним від греків», назвав ПЦУ «грецькою церквою» і в той же час заявив про відмову поминати Московського патріарха і залишатися в Московському патріархаті.
В свою митрополит Київський Епіфаній до отримання томосу в ході здійснення літургії не згадував патріарха Московського і всієї Русі Кирила в числі предстоятелів помісних православних церков, пояснюючи це так: «У даний час я не згадую, бо ми знаходимося в стані війни. І тому український народ не сприймає того, щоб новообраний предстоятель згадував ім'я російського патріарха». Починаючи з різдвяного богослужіння 7 січня 2019 року, митрополит Епіфаній вперше почав згадувати патріарха Московського Кирила в числі предстоятелів всіх інших помісних православних церков, згідно диптиху.
З боку Православної церкви України, митрополит Київський Епіфаній підтримав законопроєкт «Про свободу совісті та релігійні організації», який, зокрема, передбачає, що церква, яка входить в структуру релігійної організації «з центром в державі-агресора», зобов'язана в назві відображати належність до такої релігійної організації за межами країни:
![]() | Кожен православний українець повинен розуміти, у яку церкву він ходить. Навіщо ховатися за якимись вивісками, які не відповідають дійсності? Я вірю, що це не викличе ніяких протистоянь, тому що зараз упорядковується законодавство України, згідно з яким і будуть полегшені ці переходи православних парафій від Російської православної церкви в Україні до єдиної Православної церкви України. | ![]() |
— Митрополит Київський і всієї України Епіфаній |
Організація та структура
Релігійна мережа
Релігійна мережа Російської православної церкви у країнах, станом на 01.01.2012:
Країна | Єпархій | Парафій | Монастирів | Духовних навчальних закладів |
Росія | 100 | 13119 | 429 | 59 |
Україна | 46 | 12340 | 191 | 20 |
Білорусь | 11 | 1567 | 33 | 6 |
Список оберпрокурорів Синоду, що очолювали МП
- Болтін Іван Васильович (19. 06.1722 — 11. 05. 1725)
- (11. 05. 1725 — 02. 12. 1730)
- Кречетніков Микита Семенович (03. 11. 1740 — 1741)
- (31. 12. 1741 — 29. 03. 1753)
- Львов Афанасій Іванович (18. 12. 1753 — 17. 04. 1758)
- Козловський Олексій Семьонович (17. 04. 1758 — 09. 06. 1763)
- Мелісіно Іван Іванович (10. 06. 1763 — 24. 10. 1768)
- Чебишов Петро Петрович (24. 10. 1768 — 07. 05. 1774)
- Акчурін Сергій Васильович (12. 05. 1774 — 28. 06 1786)
- Наумов Аполос Іванович (28. 06. 1786 — 26. 07 1791)
- граф Мусін-Пушкін Олексій Іванович (1791—1797)
- князь (1797—1799)
- граф (1799—1802)
- (31. 12. 1802 — 07. 10. 1803)
- князь Голіцин Олександр Миколайович (21. 10. 1803 — 24. 10. або 19 листопада1817; до травня 1824 року — Міністерство духовних справ та народної освіти Російської імперії.
- князь (24. 11. 1817 — 02. 04. 1833)
- дійсний тайний радник Нєчаєв Степан Дмитрович (1833 — 25. 06. 1836)
- граф (24. 02. 1836 — 16. 01. 1855)
- (25. 12. 1855 — 20. 09. 1856)
- граф (20. 09. 1856 — 28. 02. 1862)
- Ахматов Олексій Петрович (з березня 1862 — по червень 1865)
- граф Толстой Дмитро Андрійович (23. 06. 1865 — 23. 04. 1880)
- Побєдоносцев Костянтин Петрович (24. 04. 1880 — 19. 10. 1905)
- князь (20. 10. 1905 — 04. 04. 1906)
- князь Ширінський-Шихматов Олексій Олександрович (26 квітня — 9 липня 1906)
- Ізвольський Петро Петрович (27. 06. 1906 — 05. 02. 1909)
- (05. 02. 1909 — 02. 05. 1911)
- (02. 05. 1911 — 04. 07. 1915)
- (05. 07. 1915 — 26. 09. 1915)
- (01. 10. 1915 — 07. 08. 1916)
- (30. 08.1916 — 03. 03. 1917)
- (03. 03 1917 — 24. 07. 1917)
- Карташов Антон Володимирович (25. 07. — 05. 08. 1917).
Навчальні заклади
Згідно з інформацією 2016 року РПЦ мала одну загальноцерковну аспірантуру та докторантуру, 5 духовних академій (у Москві, Санкт-Петербурзі, Києві, Кишиневі, Мінську), 6 університетів та інститутів, 53 духовних семінарії, 29 духовних училищ.
1973 року РПЦ мала 2 духовні академії: Московську (в Загорську) та Ленінградську — і три духовні семінарії: в Загорську, Ленінграді й Одесі. У всіх згаданих богословських школах у 1973 вчилося приблизно 500 студентів. Крім того, у Загорську діють заочні богословські курси.
Освітній рівень духовенства
Вадою МП був низький освітній рівень духовенства, яке у XV—XVI ст. зазвичай неспроможне було виголошувати проповіді. Щоб зарадити цьому, спроваджувано з закордону вчених богословів, серед них у першій половині XVI століття Максима Грека (Михайло Триволіс), який перекладав церковні книги з грецької мови. Серед численного духовенства, спроваджуваного з України з XVII століття були й такі визначні учені, як , Дмитро Туптало, Феофан Прокопович та ін.
З XIX століття дуже поліпшився освітній рівень російського духовенства; у царській Росії високу освіту давали 4 духовні академії (у Києві, Москві, Петербурзі й Казані), середню — численні (59) духовні семінарії, а нижчу — духовні училища, яких було близько 200. Ця мережа духовних шкіл існувала до 1918.
Володіння РПЦ
РПЦ колись скупчувала у своєму володінні величезні земельні маєтності. У зв'язку з цим розросталося чисельність духовенства, світського та чернечого. Багатство церкви держава обмежувала забороною набувати нові землі (1649), створенням короткотривалої контрольної установи () тощо. Назрівав конфлікт, що виявився особливо за патріарха Нікона (1652-1658), який намагався зміцнити становище та вплив церкви. Його заходи закінчилися невдачею та засланням його самого. Також натрапили на гострий опір його намагання ввести реформи у церковно-обрядові справи. Прихильники старовини (Старообрядці, старовіри) виступили проти виправлень церковних книг і обрядів. Жорстокі переслідування не зламали опозиції, але змусили старообрядців рятуватися переселенням у відлюдні місцевості за межі Московії, частково й на українські та білоруські землі. Туди ж рятувалися від переслідувань послідовники й інших релігійних груп.
Друковані видання
Офіційний орган РПЦ — місячник «Журнал Московської Патріархії» (рос. Журнал Московской Патриархии). Крім принагідних книг, збірок (у тому числі неперіодичних збірок духовних академій під назвою «Богословские Труды»), РПЦ видає місячник «Православний Вісник» (орган екзарха всієї України) та за кордоном «Stimme der Orthodoxie» (орган Центрально-європейського екзархату).
З 1989 року видається газета «Церковний вісник» (до лютого 2003 року — «Московський церковний вісник») — офіційний орган Московської патріархії.
«Православна енциклопедія». Росія витратила на закупівлю православних енциклопедій у РПЦ 600 млн рублів. Найбільший замовник енциклопедії — Міністерство культури Росії. З 2011 року відомство заплатило Церковно-науковому центру за ці книги 511 млн рублів, підрахували «Відкриті медіа» за даними держзакупівель. Під час одного зі своїх візитів до Ватикану Володимир Путін презентував кілька томів православної енциклопедії РПЦ Папі Римському.
Експансія
Експансія на руські землі
У своїй експансії МП, використовуючи політичну могутність держави, поширила свої впливи на єпархії Київської митрополії, особливо після підписання «березневих статей 1654» (Переяславської угоди). Київська митрополія боронилася проти цього, бажаючи залишитися у підпорядкуванні Константинопольського патріарха. Проте в 1686 приєднання Київської митрополії до Москви стало доконаним фактом. Освічене духовенство переведено з Київської митрополії до Москви, пізніше — до Петербурга, де воно працювало у церковній адміністрації, шкільництві, проповідництві тощо. Місіонери МП охрещували інородців на півн. і півд.-сх. європейської Московії (згодом Росії) та в Сибіру. МП поширила свої впливи і на Америку, де з 1870 існує єпархія єпископа алеутського і аляскінського.
Зросійщення народів
МП посилювала зросійщення приєднаних до Росії народів і церков (на поч. 19 століття підпорядковано Грузинську Православну Церкву, яка відновила свою автокефалію лише після революції 1917, незаконне насильне приєднання Білоруської греко-католицької церкви та Української греко-католицької церкви Полоцьким собором з нав'язуванням російської мови в житті католиків Білорусі й України, тощо). Зокрема Київській митрополії заборонено було плекати традиційну богослужбову мову, обряди, звичаї та наказано (1720) українським друкарням, щоб у їхніх виданнях «жодної різниці й особливого наріччя не було», а згодом від духовенства вимагалося виголошувати церковнослов'янські тексти з російською вимовою.
Попри зовнішнє знеособлення МП, у масі вірних не згасало релігійне піднесення та прямування до християнської досконалості, що виявилося у містичних течіях, які заперечували панівну церкву, і в чинах тих подвижників, що належали до МП. Церква прославилася багатьма святими; між ними дехто, як Сергій Радонезький († 1392) та Серафим Саровський († 1833) шановані й поза російськими землями. Ці подвижники здебільшого оселялися у найдальших і найнесприятливіших околицях імперії, зокрема на Соловецьких островах Білого моря (1429). Інші вдавалися до надзвичайних виявів своєї релігійності, наприклад юродиві (, та ін.).
Сучасний стан
У 2016 р. російська кампанія «Срєда» провела соціологічне дослідження і виявила, що понад 69 % росіян не знають головного розрізнення у вченні про Трійцю між православними та католиками. За даними МВС в акції «Безсмертний полк» брали участь 10.4 мільйони росіян, а у святкуванні Великодня — 4.3, тобто у два рази менше. За результатами опитування проведеного у 2018 р. Великдень є важливим святом для 31 % населення Росії, в той час, як день перемоги для 71 %.
Звинувачення в єресі
На Всеправославному соборі на о. Криті 21 червня 2016 р. РПЦ МП була звинувачена в єресі етнофілетизму (див. Вселенські собори); звинувачення проголосив кіпрський архиєпископ Хризостом II.
Російська православна церква та Україна
Верховна Рада України затвердила звернення до патріарха Константинопольського Вартоломія I 16 червня 2016 р. про надання автокефалії, але сучасна РПЦ виступає категорично проти відновлення історичної справедливості: скасування патріархом Константинопольським акту 1686 року про тимчасове право Московського патріархату висвячувати митрополитів Київських, надання Томосу Українській православній Церкві, скликання об'єднавчого Собору в Україні з цією метою.
Латвійська православна церква
У жовтні 2022 року Латвійська православна церква заявила про вихід зі складу РПЦ та надіслала до Кирила Гундяєва запит на отримання автокефалії.
Російська православна церква та грецькі патріархати
У липні 1948 в Москві урочисто відзначали 500-річчя автокефалії Російської Православної Церкви. До ювілею була приурочена Нарада Голів і представників помісних Православних Церков (спочатку керівництво СРСР задумувало захід як вселенський собор «для вирішення питання про присвоєння Московської Патріархії титулу Вселенської»), яке засудило екуменічний рух і унію як знаряддя експансії папізму. Однак на нараду не прибули предстоятелі Східних грецьких патріархатів.
Програма «200 храмів для Москви»
2010 року створено Фонд підтримки будівництва храмів Москви, підписано розпорядження, що регулює виділення земельних ділянок під храми. Датою початку програми вважається 29 квітня 2011 р.Володимир Ресін, відповідальний за зведення в Москві 200 храмів РПЦ. Побудова храмів та виділення земельних ділянок викликало обурення та протести в москвичів. Керівник РЦП Кіріл заявляв, що в середньому будується «три храми на день».
2011
28 вересня почалося будівництво храму на честь святителя Стефана Пермського в московському районі Південне Бутово.
2012—2015
2015 року в парку «Торфянка» на півночі Москви мітингувальники протестували проти будівництва храму, вимагаючи зберегти зелений масив поряд з будинками. Після декількох тижнів протистояння будівництво перенесли на ділянку неподалік.
2016
У квітні було побудовано храм на честь Іверської ікони божої матері при академії ФСБ на Мічурінському проспекті, який освятив патріарх Кирило.
У грудні 2016 року на будмайданчику храму на честь Феодора Ушакова (який будується в рамках «програми 200») відбулося «освячення хреста на головний купол військового храму пам'яті воїнів державної безпеки Росії» тобто ВЧК-НКВД-КГБ-ФСБ. Освятив храм єпископ Дмитрівський Феофілакт, вікарій Патріарха Кирила який і відслужив панахиду за жертвами катастрофи літака ТУ-154.
2017
В районі Куркіно на північному заході Москви 13 листопада 2017 року почалося будівництво храму, проти якого виступили місцеві жителі. Роботи почалися, незважаючи на відсутність документів, а прохід мітингувальникам проти забудови перегородили привезені автобусами люди.
2018
Станом на квітень 2018 року в рамках «Програми-200» в Москві буде «введений в експлуатацію» 21 храмовий комплекс РПЦ МП. Володимир Ресін Заявив що, в цілому в період 2010—2018 рр. в Москві зведено 62 храмові комплекси (45 по «програмі-200» і 17 — понад неї).
2019
Улітку 2019 на півночі Москви хотіли будувати черговий храм в рамках програми. Доречність нового храму викликало обурення у місцевих жителів.
Критика
Критикується за екуменічну, комерційну і політичну діяльність. Перебуває в затяжному юрисдикційно-канонічному конфлікті з першою по честі Константинопольською православною церквою.
Ця церква зазнавала критики в усі часи, зокрема й власними співвітчизниками:
"Наша московська церква, аби мати від держави гарантії свого існування та поступок, беззастережно віддала себе в рабство державі. Вказані в державних карних законах види примусу та насильства — це єдина зброя, якою наша церква бореться з відступниками та іншою вірою. Крихка й сумнівна єдність нашої церкви тримається лише насильством та фальшем (брехнею), яку наша держава не лише визнає, а й підтримує. Наприклад, підробляє документи вигаданого церковного Собору, або переклад документів Вселенських Соборів. Вся оборонна й наступальна діяльність нашої церкви — це суцільне шахрайство, фальш і брехня, які чиняться безкарно, під захистом державної цензури, яка пильнує, аби хтось не викрив всіх тих шахрайств... Наша московська церква визнає за основу саму зверхність держави над церквою та потребу державного керування церквою. Ця засада записана в наших державних та церковних законах".
Патріарх Філарет звинувачує РПЦ в порушенні канонів, і каже, що в 1992 році Харківський «Собор був скликаний незаконно, тому що, згідно з канонами, його повинен був скликати я, як митрополит Київський, а його скликав єпархіальний архиєрей Харківський..Так само РПЦ порушує канони протягом усієї своєї історії. Наприклад, коли Російська імперія підкорила Грузію, Грузинський патріархат — католікос, що існував століттями, був ліквідований. Замість католікоса був призначений екзарх, причому росіянин, а не грузин. Аналогічна історія була і з Молдовою. Коли вона була приєднана до СРСР, то і Молдавську церкву теж приєднали до РПЦ, хоча Молдавська церква була частиною Румунської. Церкви балтійських країн теж були приєднані до РПЦ, хоча вони були у складі Константинопольського патріархату. Це все порушення церковних канонів, але ніхто не міг заперечувати, тому що і Російська імперія, і пізніше СРСР були сильними державами».
Єпископ з Тюменської області опублікував допис, в якому оголосив багатих архиєреїв Російської православної церкви слугами антихриста. Він підкреслив, що прояви «нахабства, жадібності і ненаситності» з боку кліру вже привели до відділення великої кількості людей від церкви.
Священник Владислав Лапердин занесений в базу сайту «Миротворець» через те що надавав «гуманітарну допомогу» бойовикам-найманцям «Новоросії», та незаконно перетинав Державного кордону України в зоні проведення АТО. Отримав від терористів медаль «Захисник Новоросії».
Російська Православна церква створила Храм збройних сил РФ, через який її критикували, оскільки на мозаїках зображені червоні зірки та прапори СРСР (символи радянського тоталітарного режиму), лідери СРСР, також планувалося зобразити Путіна та Шойгу. Сходи та підлога храму зроблені з німецьких танків.
У 2016 році Ростовська єпархія РПЦ навчала дітей «ДНР» військовій справі і служила молебні за «Новоросію».
Улітку 2020 Голова Служби Зовнішньої розвідки України Валерій Кондратюк заявив, що спецслужби Росії впливають на дестабілізацію України через Російську православну Церкву. Восени того ж року єпископ РПЦ був заборонений у служінні через найдену у нього нарколабораторію й співмешканця на ім'я Каїн Монтанеллі.
6 травня 2024 року парламент Естонії засудив дії РПЦ і оголосив її інституцією, яка підтримує російську агресію проти України.
Див. також
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Російська православна церква |
- Відділ зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату
- Синодальний відділ із взаємин Церкви з суспільством та засобами масової інформації
- Руська православна церква
- Православна російська церква
- Російський світ
- Анатема Патріарха Тихона
- Московсько-Константинопольська схизма (2018)
- Схизма Московсько-Константинопольська (1996)
- Блазневий, п'яний і навіжений собор
Зауваження
Примітки
- Окрім колишніх земель Великого Князівства Руського, які є канонічною територію Православної церкви України як спадкоємиці Київської митрополії. Ці землі належать Вселенському Патріарху.
- Статут Руської Православної Церкви, Гл. I
- Канонічна територія Православної церкви України як спадкоємиці Київської митрополії. Належить Вселенському Патріарху
- Канонічна територія Православної церкви Естонії
- Канонічна територія Православної церкви України як спадкоємиці Київської митрополії. Належить Вселенському Патріарху.
- Канонічна територія Православної церкви України як спадкоємиці Київської митрополії (належить Вселенському Патріарху) та Православної церкви Румунії (належить Румунському Патріарху)
- Канонічна територія Православної церкви України як спадкоємиці Київської митрополії. Належить Митрополиту Київському
- З точки зору Вселенського патріарха Київська митрополія ніколи не передавалась в підпорядкування Московському патріархату і до надання Томоса ПЦУ належала Вселенському патріархату
- В УПЦ МП начинают работу над переводами богослужения на украинский язык(рос.)
- . www.pravmir.com. Архів оригіналу за 25 грудня 2012. Процитовано 25 грудня 2012.
- . www.pravmir.com. Архів оригіналу за 30 травня 2013. Процитовано 25 грудня 2012.
- Russian Orthodox Church | History & Facts. Encyclopedia Britannica (англ.).
- Brien, Joanne O.; Palmer, Martin (2007). The Atlas of Religion (англ.). Univ of California Press. с. 22. ISBN .
- Помилка цитування: Неправильний виклик тегу
<ref>
: для виносок під назвою:2
не вказано текст - Вселенський Патріархат має документи, які доводять, що РПЦ є дочірньою Церквою УПЦ – Філарет. 5 канал (укр.). Процитовано 2 жовтня 2018.
- Синод УПЦ КП: РПЦ – є донькою Київської митрополії, а не її матір’ю - pravoslavnews.com.ua. pravoslavnews.com.ua (ua) . Процитовано 2 жовтня 2018.
- Устав Русской Православной Церкви [ 2012-05-04 у Wayback Machine.] (рос.)
- Вселенський патріарх Варфоломій закинув РПЦ впадання у єресь.
- РПЦ оголосила “священну війну” Заходу, який “впав у сатанізм”
- «Вічне та канонічне». Як імперія привласнила собі українське православ’я
- Російське «православ'я» офіційно визнало себе ідеологічним придатком Кремля
- ПАРЄ визнала РПЦ інструментом кремлівської пропаганди
- Russia (International Religious Freedom Report 2007) (англ.)
- Великое в малом
- Прот. Ведомство православного исповедания. Православная энциклопедия. — М. : Церковно-научный центр «Православная энциклопедия», 2004. — Т. VII. — С. 369. — .(рос.)
- . doc.histrf.ru. Архів оригіналу за 24 жовтня 2018. Процитовано 1 лютого 2019.
- cerkvarium. . cerkvarium.org (uk-ua) . Архів оригіналу за 14 вересня 2018. Процитовано 14 вересня 2018.
- Даниил Принц из Бухова. Начало и возвышение Московии (рос.)
- Шпаков А. Я. Государство и Церковь в их взаимных отношениях в Московском государстве: Царствование Федора Ивановича; Учреждение патриаршества в России. Одесса, 1912.
- Успенский Б. А. Царь и патриарх: Харизма власти в России: Византийская модель и ее русское переосмысление. М., 1998.
- Фонкич Б. Л. Из истории учреждения патриаршества в России: Соборные грамоты 1590 и 1593 гг. // Проблемы палеографии и кодикологии в СССР. М., 1974. С.251-260.
- . Архів оригіналу за 24 жовтня 2018. Процитовано 2 лютого 2019.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - Скрынников Р. Г. Крест и корона: Церковь и государство на Руси IX—XVII вв. СПб., 2000.
- Православная энциклопедия. — М., 2000. — Том «Русская православная церковь». — С. 79.
- Богданов А. П. Русские патриархи: 1589—1700. Т.1. М., 1999.
- Иов, патриарх Московский // Православная энциклопедия. Т.25. М., 2011. С.253-264.
- Чи готова сторічна дипломатія до викликів непередбачуваного століття?. Зеркало недели | Дзеркало тижня | Mirror Weekly. Процитовано 17 серпня 2020.
- 2016р.14. Християнський Голос 2946 (PDF).
- Кожна церква повинна поважати суверенітет України – Юрій Тимошенко. Радіо Свобода (укр.). Процитовано 17 серпня 2020.
- В. Бурега «Присоединение Киевской Митрополии к Московскому Патриархату: Как это было» [1] [ 2017-07-26 у Wayback Machine.]
- Цит. по: Ігор (Ісіченко), архієпископ. Історія Христової Церкви в Україні. Б. м.: Видавництво «Акта», 2008. С. 305. См. так же: Полонська-Василенко Н. Історичні підвалини УАПЦ. Мюнхен, 1964. С. 113—116.
- Соколов А. В. и Православная церковь в России, февраль 1917 — январь 1918 гг. Дисс. д-ра ист. наук. — СПб, 2014. — С. 525, 612—613.
- . Архів оригіналу за 18 грудня 2013. Процитовано 1 серпня 2009.
- Соколов Б. В. «Сто великих войн» Гражданская война в России (1917—1922 годы)
- С. П. Мельгунов. «Красный террор» в Россіи 1918—1923. IV. На гражданской войне.
- Остлинг Р. Крест встречается с Кремлём [ 21 травня 2013 у Wayback Machine.] // Тайм: журнал. — 24.6.2001.
- История восстановления Московской патриархии Сталиным в 1943 году. www.rusbaptist.stunda.org. Процитовано 12 квітня 2019.
- Рада у справах РПЦ в 1940-х роках: контекст взаємин держави і церкви. «Релігія в Україні». оригіналу за 25 березня 2013. Процитовано 24 червня 2019.
- Повоєнна Україна: нариси соціальної історії (друга половина 1940-х — середина 1950-х рр.): Колективна монографія/ Відп. ред. В. М. Даниленко: У 3-х частинах. — Ч 3. — К.: Інститут історії України НАН України, 2010. — 336 с.
- . «Россия.info». Архів оригіналу за 9 березня 2010.
- 22. Повоєнна Україна: нариси соціальної історії (друга половина 1940-х — середина 1950-х рр.): Колективна монографія / Відп. ред. В. М. Даниленко: У 3-х частинах. — Ч 3. — К.: Інститут історії України НАН України, 2010. — 336 с.
- Михайлуца М. І. Православна церква на Півдні України в роки Другої світової війни (1939—1945) / Микола Іванович Михайлуца. — Одеса: Вид-во «ВМВ», 2008. — 392 с.
- Як НКДБ СРСР у 1945 році послали в США кгбіста в рясі. Документ. Духовний фронт (укр.). 19 грудня 2019. Процитовано 19 грудня 2019.
- 29. Цыпин Владислав, протоиерей. История русской церкви 1917—1997. Книга девятая / Владислав Александрович Цыпин. — М: Изд-во Спасо-Преображенского Валаамского монастыря, 1917. — 832 с.
- Історія релігії в Україні: Навчальний посібник / А. М. Колодний, П. Л. Яроцький, Б. О. Лобовик та ін.; За ред. А. М. Колодного, П. Л. Яроцького. — К,: Т-во «Знання», КОО, 1999. — С. 536;
- Московський патріархат створювали агенти НКВС, - свідчать розсекречені СБУ документи. https://espreso.tv/. Еспресо TV. 10 грудня 2017. Процитовано 10 грудня 2017.
- [2]Бабкін М. А. Статут Руської православної церкви: припустимо ототожнення РПЦ і ПРЦ? // Суспільні науки і сучасність. М., 2015. № 1. С. 108—114] (рос.)
- Статут Руської Православної Церкви [ 2012-05-04 у Wayback Machine.] (рос.)
- УКРАЇНСЬКИЙ ВИЗВОЛЬНИЙ Рух у боротьбі з НКВД - КґБ (PDF) (українська) . Видання організаційно-кадрової референтури. 1958.
- Цитата по: прот. Н.Балашов, прот. И.Прекуп «Мораль и право vs политическая целесообразность? Из истории церковно-государственных отношений в Эстонии»(рос.) — процитовано 12.12.2019
- Томос Святейшего Патриарха Московского и всея Руси Алексия II епископу Таллинскому и всея Эстонии Корнилию(рос.)
- Н.Бєлякова «Православная церковь в общественно-политической жизни прибалтийских государств» (у збірці «Православная церковь при новом патриархе» (під ред. О.Малашенка та С.Філатова) с.341-400) (рос.) — процитовано 12.12.2019
- Цит. по: Заявление Священного Синода Русской Православной Церкви 1 марта 1996 года [ 2019-12-12 у Wayback Machine.](рос.) — процитовано 12.12.2019
- Цит. по: «К вопросу о действиях Константинопольского Патриархата в связи с религиозной ситуацией на Украине и в Эстонии» — заява ВЗЦЗ РПЦ [ 2019-12-12 у Wayback Machine.] (рос.) — процитовано 12.12.2019
- М.Зоріна «К вопросу о Православной Церкви в Эстонии в конце XX века»
- «Заявление Священного Синода Русской Православной Церкви 1 марта 1996 года» [ 2019-12-12 у Wayback Machine.](рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II. Письмо Патриарху Константинопольскому Варфоломею I(рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II Из письма Патриарху Константинопольскому Варфоломею I 30 января 1996 года(рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II Обращение к Предстоятелям Поместных Православных Церквей(рос.)
- Див.: Деяние Константинопольского Патриархата o возобновлении Патриаршего и Синодального Томоса 1923 года касательно Православной Эстонской Митрополии [ 2019-12-17 у Wayback Machine.](рос.) або Patriarchal and Synodical Act concerning the reactivation of the Patriarchal and Synodical Tomos of 1923 regarding the Orthodox Metropolitanate of Estonia(англ.)
- Витяг з комюніке див.: Из коммюнике Верховного Секретариата и Священного Синода Вселенского Патриархата от 22 февраля 1996 года(рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II Срочная телеграмма Патриарху Константинопольскому Варфоломею I(рос.)
- Див.: Журнал заседания Священного Синода Русской Православной Церкви от 23 февраля 1996 года(рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II Телеграмма Патриарху Константинопольскому Варфоломею I(рос.)
- Патриарх Московский и всея Руси Алексий II «Послание Преосвященному Корнилию, Архиепископу Таллинскому и всея Эстонии, пастырям, монашествующим и всем верным чадам Эстонской Апостольской Православной Церкви» [ 2019-12-17 у Wayback Machine.](рос.)
- Letter of Ecumenical Patriarch Bartholomew to Patriarch Alexy of Moscow concerning the Orthodox in Estonia(англ.), переклад російською: «Константинопольский Патриарх Варфоломей направил ответное послание Патриарху Алексию II…»(рос.)
- «Меморандум Отдела внешних церковных сношений Московского Патриархата по церковному положению в Эстонии.» Сообщение для органов информации от 29.02.1996 [ 2019-12-19 у Wayback Machine.](рос.)
- «Заявление Государствшной Думы Федерального Собрания РФ „О нарушении прав православных верующих в Эстонии“»(рос.)
- Див.: «Эстонская Православная Церковь» у: Рональд Роберсон «Восточные Христианские Церкви»(рос.)
- «Поездка Святейшего Патриарха в Одесскую епархию» [ 2019-12-20 у Wayback Machine.](рос.)
- «Определение Юбилейного Архиерейского Собора о положении Православной Церкви в Эстонии»(рос.)
- Див.: «Заявление Священного Синода Русской Православной Церкви 8 ноября 2000 года» [ 2019-12-20 у Wayback Machine.](рос.)
- «Состоялась регистрация Устава Эстонской Православной Церкви Московского Патриархата»(рос.)
- Александр Солдатов «Эстонский церковный узел начинает распутываться»(рос.)
- «О современном положении Эстонской Православной Церкви Московского Патриархата» (Сообщение службы коммуникации ОВЦС МП, газета «Мир Православия» № 1 (70), 2004)(рос.)
- Очередной Собор Эстонской Православной Церкви Московского Патриархата (газета «Мир Православия» № 06 (135), 2009)(рос.)
- Див.: Журнал № 48 заседания Священного Синода от 6 октября 2003 года(рос.)
- Журнал № 57 заседания Священного Синода Русской Православной Церкви от 6 октября 2008 года(рос.)
- [3]
- Постановления Освященного Архиерейского Собора Русской Православной Церкви (29 ноября ― 2 декабря 2017 года) // §§ 38, 39.
- "Где нам теперь молиться?" Православные за рубежом обсуждают решение РПЦ (брит.). BBC News Русская служба. 23 жовтня 2018. Процитовано 26 жовтня 2018.
- УПЦ МП розірвала зв’язок з Константинополем і відмовилася змінити свою назву. https://zaxid.net/. zaxid.net. 13 листопада 2018. Процитовано 13 листопада 2018.
- УПЦ МП розірвала відносини з Константинополем: подробиці екстреного Собору. https://www.obozrevatel.com/. Обозреватель. 13 листопада 2018. Процитовано 13 листопада 2018.
- . mitropolia.kiev.ua. Архів оригіналу за 3 червня 2019. Процитовано 19 лютого 2019.
- . cerkvarium.org. Архів оригіналу за 1 квітня 2019. Процитовано 19 лютого 2019.
- В ПЦУ пояснили, чому Епіфаній поминав патріарха Кирила на літургії з томосом. https://www.unian.ua/. Уніан. 08 січня 2019, 13:42. Процитовано 03-02-2019.
- . http://religionpravda.com.ua/. . 8 листопада 2019. Архів оригіналу за 10 лютого 2020. Процитовано 8 листопада 2019.
- Коментар ВЗЦЗ УПЦ щодо публікації сайту “Церкваріум” під назвою “Митрополит Московського патріархату співслужив з представниками Константинополя” — Відділ зовнішніх церковних зв'язків УПЦ. vzcz.church.ua. Процитовано 19 лютого 2019.
- РПЦ розірве відносини з Грецькою церквою через визнання ПЦУ. РБК-Украина (рос.). Процитовано 17 жовтня 2019.
- Елладська церква визнала канонічність автокефалії ПЦУ
- РПЦ припинила спілкування з главою Елладської церкви. РБК-Украина (рос.). Процитовано 3 листопада 2019.
- . http://religionpravda.com.ua/. . 20 листопада 2019. Архів оригіналу за 26 січня 2020. Процитовано 20 листопада 2019.
- . http://religionpravda.com.ua/. . 26 грудня 2019. Архів оригіналу за 14 серпня 2020. Процитовано 26 грудня 2019.
- З'явилося комюніке Синоду Кіпрської православної церкви щодо визнання ПЦУ (radiosvoboda.org)
- Глава Кіпрської церкви про визнання ПЦУ: РПЦ — не приклад для наслідування (radiosvoboda.org)
- Звернення Священного Синоду УПЦ до архіпастирів, пастирів, чернецтва та вірян від 17 грудня (укр.). Официальный сайт УПЦ МП. 17 грудня 2018. Процитовано 22 жовтня 2019.
- . Радіо Свобода, 28 грудня 2018
- . Руська Православна Церква — patriarchia.ru/ua/, 28 грудня 2018
- . Руська Православна Церква — patriarchia.ru/ua/, 17 грудня 2018
- . Гордон українською, 17 грудня 2018
- . Громадське телебачення, 21 грудня 2018
- . The Orthodox Church in America, 19 січня 2019 (англ.)
- Хоменко С., Червоненко В. Объединительный собор Украинской церкви: как все прошло и кто такой митрополит Епифаний. Русская служба Би-би-си, 16.12.2018.
- В інтронізації новообраного Предстоятеля ПЦУ взяв участь афонський ієромонах Хризостом, який у 2017 році читав публічну лекцію у ВПУ. Православіє в Україні, 04.02.2019.(укр.)
- Глуховський М. Митрополит Софроній: Я ні туди і ні сюди. Але у Московському патріархаті не залишаюся // Главком. — 27 грудня 2018.(укр.)
- Епифания помянули в Константинополе, а он проигнорировал Кирилла. BBC (рос.). 16 грудня 2018. оригіналу за 3 квітня 2019. Процитовано 10 грудня 2020.
- Епифаний объяснил, почему не будет поминать патриарха Кирилла. ВВС Україна, 30.12.2018.
- Глава новой церкви Украины в присутствии Порошенко помолился за патриарха Кирилла. Интерфакс-Религия, 7.01.2019
- Минкультуры Украины заявило о возможном принудительном переименовании УПЦ. ТАСС, 01.02.2019.
- Епифаний уверен, что решение Рады о переименовании УПЦ МП не вызовет противостояний. РБК-Україна, 21.12.2018.
- Луцька К. Митрополит Епіфаній: Розуміємо, що в Україні й надалі існуватиме Російська Православна Церква. Deutsche Welle, 03.01.2019.(укр.)
- Число религиозных организаций, зарегистрированных в Российской Федерации, на 1 января 2012 г.
- Релігійні організації в Україні (станом на 1 січня 2012 р.)
- . Архів оригіналу за 27 липня 2013. Процитовано 21 квітня 2013.
- Всі дати по юліанському календарю.
- Дати перших 2-х обер-прокурорів по: Высшие и центральные государственные учреждения России. 1801—1917. СПб.: Наука, 1998, Т. 1, стр. 135.
- Государственность России. М., 2001, кн. 4, стр. 109.
- Іноді включається в список обер-прокурорів — можливо, помилково.
- Высшие и центральные государственные учреждения России. 1801—1917. СПб.: Наука, 1998, Т.1, стр. 135.
- Д. Н. Шилов. Государственные деятели Российской империи. СПб., 2002, стр. 186.
- Д. Н. Шилов. Государственные деятели Российской империи. Главы высших и центральных учреждений. 1802—1917. СПб., 2002, стр. 620
- В РПЦ видали Енциклопедію, де про Кіріла написано більше, ніж про Ісуса Христа. Духовний фронт (укр.). 25 січня 2020. Процитовано 4 лютого 2020.
- . cerkvarium.org. Архів оригіналу за 6 грудня 2018. Процитовано 2018-12-05T08:49:08Z.
- «ΠΡΟΣΦΩΝΗΣΗ ΤΟΥ ΑΡΧΙΕΠΙΣΚΟΠΟΥ ΚΥΠΡΟΥ ΚΥΡΙΟΥ ΚΥΡΙΟΥ ΧΡΥΣΟΣΤΟΜΟΥ ΣΤΗΝ ΑΓΙΑ ΚΑΙ ΜΕΓΑΛΗ ΣΥΝΟΔΟ». "Official Site - The Holy and Great Council of the Orthodox Church". 20.06.2016. оригіналу за 24.06.2016. Процитовано 24 червня 2016.
εθνοφυλετισμού
(гр.) - «РПЦ розкритикувала прохання Ради про автокефальну церкву». ВВС. 16 червня 2016. оригіналу за 17-06-2016. Процитовано 17 червня 2016. (рос.)
- Латвійська церква виходить з РПЦ і просить автокефалію у Кирила. РБК-Украина (укр.). Процитовано 22 жовтня 2022.
- Цит. із звіту СДРПЦ до ЦК ВКП(б) щодо підсумків роботи за 1946 рік (14 лютого 1947 р.) за: Лисовой Н. Н. Русская Церковь и Патриархаты Востока. Три церковно-политические утопии XX века. // «Религии мира. История и современность». 2002. М., «Наука», стр. 151. (рос.)
- Деяния Совещания
- Программа «200 храмов» – факты и цифры. www.pravmir.ru (ru-RU) . Процитовано 8 вересня 2019.
- Новости строительства. 200hramov.ru. Процитовано 8 вересня 2019.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- «Три храма в сутки»: РПЦ знает, куда потратить деньги. Газета.Ru (рос.). Процитовано 10 січня 2020.
- Божья воля. lenta.ru. Процитовано 8 вересня 2019.
- «Ситуация с парком "Торфянка" не разрешилась». Коммерсантъ. Процитовано 8 вересня 2019.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- В Москве освятят крест для главного купола храма к 100-летию ВЧК-НКВД-КГБ-ФСБ | РОНС — Россия освободится нашими силами — Лента русских новостей. ronsslav.com. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- Скоріш за все мова у джерелах йде про Катастрофу Ту-154 над Чорним морем .
- ЗаНоСтрой.РФ. . ЗаНоСтрой.РФ (рос.). Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- Москва | Новости | Владимир Ресин подведет итоги строительства храмового комплекса в районе Черемушки. mosday.ru (рос.). Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- . credo.press (ru-RU) . Архів оригіналу за 2 жовтня 2018. Процитовано 2 жовтня 2018.
- THE RUSSIAN CANONICAL TERRITORY (англ.)
- В. Соловйов "Россия й Вселенская Церковь". V.Solovieff "La Russia et l'Eglise Univeiselle"
- . Архів оригіналу за 27 лютого 2021. Процитовано 5 травня 2011.
- Rbc.ua. Патріарх Філарет: Ми готові прийняти всіх архієреїв УПЦ МП в нову помісну церкву. РБК-Украина (укр.). Процитовано 17 вересня 2018.
- Wall. m.vk.com. Процитовано 28 листопада 2018.
- Епископ объявил богатеющее руководство РПЦ слугами антихриста. Процитовано 28 листопада 2018.
- Лапердин Владислав Витальевич. Myrotvorets.center (ru-RU) . Процитовано 12 грудня 2018.
- Награждение героев-ополченцев Новороссии в Алтайском крае! | Сибирская Солидарность. sib-solid.ru. Архів оригіналу за 7 березня 2016. Процитовано 12 грудня 2018.
- Награждение героев-ополченцев Новороссии в Алтайском крае! | Сибирска…. archive.fo. 7 березня 2016. Архів оригіналу за 7 березня 2016. Процитовано 12 грудня 2018.
- Ростовская епархия РПЦ обучает детей «ДНР» военному делу и служит молебны за «Новороссию» » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине. www.religion.in.ua. Процитовано 7 січня 2021.
- РФ використовує РПЦ для тиску на Українську державу, - Голова зовнішньої розвідки Валерій Кондратюк. Духовний фронт (укр.). 1 серпня 2020. Процитовано 1 серпня 2020.
- Охота за епископом. Как ФСБ добралась до православной церкви. Радио Свобода (рос.). Процитовано 17 грудня 2020.
- Парламент Естонії оголосив Московський патріархат інститутом, який підтримує агресію РФ. РБК-Украина (укр.). Процитовано 12 травня 2024.
Джерела та література
- Мицик Ю. А. . Московський Патріархат // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 87. — .
- Шулипа Ю. Ю. Как Путин убивает за рубежом: монография / Информационное издание «Национальной политики».— Киев-Берлин; Издание 1-е. К.: Стилос, 202L—492 с.
- Терновскій С. Изслѣдованіе о подчиненіи Кіевской митрополіи Московокому патріархату.— К., 1872 (рос. дореф.)
- Филарет, архієп. черниговский. Сокращенная история Русской Церкви. — П., 1877
- Макарий, митр. (Булгаков). История Русской Церкви. 12 тт. — П., 1877—1891
- Богданов А. П. Русские патриархи: 1589—1700. Т.1. М., 1999.
- Иов, патриарх Московский // Православная энциклопедия. Т.25. М., 2011. С.253-264.
- Скрынников Р. Г. Крест и корона: Церковь и государство на Руси IX—XVII вв. СПб., 2000.
- Успенский Б. А. Царь и патриарх: Харизма власти в России: Византийская модель и ее русское переосмысление. М., 1998.
- Фонкич Б. Л. Из истории учреждения патриаршества в России: Соборные грамоты 1590 и 1593 гг. // Проблемы палеографии и кодикологии в СССР. М., 1974. С.251-260.
- Шпаков А. Я. Государство и Церковь в их взаимных отношениях в Московском государстве: Царствование Федора Ивановича; Учреждение патриаршества в России. Одесса, 1912.
- Голубинский Е. История Русской Церкви. 2 тт. — М., 1901, 1917
- Харлампович К. Малороссийское влияние на великорусскую церковную жизнь. — Казань, 1914
- Brian-Chaninov. L'eglise Russe. — Париж, 1928
- Милюков П. Очерки по истории русской культури, т. II: Вера, творчество, образование. — Париж, 1930
- Никольский Н. История Русской Церкви. — М., 1930
- Лотоцький О. Автокефалія, т. II: Нарис історії автокефальних церков. — В., 1938
- Curtiss I.S. Church and State in Russia. The Last Years of the Empire 1900—1917. — Нью-Йорк, 1940
- Mourabieff A. A History of the Church in Russia. — Оксфорд, 1942
- Zernov N. The Russians and Their Church. — Лондон, 1945
- Amman A.M. Abriss der ostslavischen Kirchengeschichte. — Відень, 1950
- Curtiss J.S. The Russian Church and the Soviet State 1917—1950. — Бостон, 1953
- Heyer F. Die Orthodoxe Kirche in der Ukraine von 1917 bis 1945. — Кельн-Браунсфельд, 1953
- Власовський І. Нарис історії Української православної церкви. 4 тт. Нью-Йорк—Бавнд-Брук, Нью-Джерсі, 1956, 1957, 1961, 1966
- Московская Патриархия, Русская Православная Церковь. Устройство, положение, деятельность. — М., 1958
- Карташев А. Очерки по истории Русской Церкви. 2 тт. — Париж, 1958
- Kischkowsky A. Die sowjetische Religionspolitik und die Russische Orthodoxe Kirche. — Мюнхен, 1960
- Struve N. Les Chretiens en URSS. — Париж, 1963
- Smolitsch P. Geschichte der Russischen Kirche 1700 — 1917. T. I. — Лейден, 1964
- Chrysostomus I. Kirchengeschichte Russlands des neuesten Zeit. т. 3. — Мюнхен-Зальцбурґ, 1965—1968
- Академия Наук СССР. Институт истории. Церковь в истории России (IX в. — 1917). Критические очерки. — М., 1967
- Константинов Д. Гонимая Церковь. (Русская Православная Церковь в СССР). Нью-Йорк 1967
- Hayward В. & Fletcher W.С. (eds.) Religion and the Soviet State: A Dilemma of Power. — Нью-Йорк, 1969
- Codevilla G. Stato e Chiesa nell' Unione Sovietica. — Мілан, 1972
- Могильницька Г. Хроніка великого ошуканства. — Київ, 2009.
- Могильницька Г. Літос (Або Камінь із пращі правди на розбиття митрополичого блудослів'я) Броварі, «Українська ідея», 2005.
- Журнал Московской Патриархии. — М., 1931—1935, 1943
- Епархіяльний Вісник. — Л., 1946—1948
- Правос. Вісник. — Л.-К., 1948—1963, 1968.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Музиченко Ярослава. Москва, яку не знаємо. Про відмінності в обрядовості й церковному мистецтві київської й московської православних традицій розповідає архієпископ Харківський і Полтавський Ігор (Ісіченко) // Україна Молода, № 73, 22 квітня 2009 року
- Патріархат-рейдер // Український тиждень, № 6 (171), 11.02.2011
- У Росії хочуть збудувати православний Ватикан. https://risu.org.ua/. Релігійно-інформаційна служба України. 28 червня 2019. Процитовано 29 червня 2019.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Російська православна церква |
- Московська патріархія // Українська Релігієзнавча Енциклопедія
- Лев Регельсон. Даты и документы 1917—1953 гг.
- Лев Регельсон. Трагедия Русской Церкви. 1917—1953
- Віктор Орлов. КДБ одягнене в рясу. — Бібліотека Якова Кротова
- К. Г. Преображенський. Отруєнняя в Закордонній Церкві
- К. Г. Преображенський. Митрополит Лавр усыпляет бдительность.
- Записки колишнього підполковника КДБ: Російська православна церква і спецслужби
- Багатьох українських священників, які підтримують РФ, судитимуть у Гаазі, - дослідник геноцидів Тоттен
- Патріарх РПЦ: «російська культура» охоплює і Україну
- Православні богослови з усього світу засудили «русскій мір» як єретичне лжевчення
- ПЦУ закликає Вселенського патріарха Варфоломія визнати ідеологію "русского міра" єретичною, а главу РПЦ Кирила - схизматом, позбавивши його права посідати патріарший престол
- Юродивий «русскій мір»
- В РПЦ оголосили Україні “священну війну”
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rosi jska pravosla vna ce rkva ros Russkaya pravoslavnaya cerkov cerk slov Rꙋ sskaѧ pravosla vnaѧ cr kov korotko RPC inshe oficijne najmenuvannya Moskovskij patriarhat korotko MP z momentu samoprogoloshennya u 1448 okremopravna pomisna pravoslavna cerkva yaka posidaye 5 te misce v diptihu avtokefalnih pomisnih cerkov Na pochatku XX st u yiyi skladi z yavivsya Ukrayinskij ekzarhat yakij u 1990 r cherez avtokefalni nastroyi v Ukrayini buv peretvorenij na Ukrayinsku pravoslavnu cerkvu Istorichno Moskovska patriarhiya ye dochirnoyu cerkvoyu Kiyivskoyi Mitropoliyi Rosijska pravoslavna cerkva ros Russkaya pravoslavnaya cerkov cerk slov Rꙋ sskaѧ pravosla vnaѧ cr kovKafedralnij sobor Hrista Spasitelya MoskvaZasnovniki Iona MoskovskijData zasnuvannya 15 grudnya 1448Status avtokefalnijU skladi Shidnoyi pravoslavnoyi cerkviSamostijnist progoloshena samoprogoloshena u 1448 vidbuvsya rozkolnickij vidriv vid Kiyivskoyi mitropoliyiSamostijnist viznana 1589 roku viznayetsya Yeremiyeyu II Tranosom z porushennyam cerkovnih kanoniv Pershij predstoyatel Iov Patriarh Moskovskij i vsiyeyi RusiChinnij predstoyatel Kirilo patriarh Moskovskij i vsiyeyi RusiCentr Moskva 1448 1721 Sankt Peterburg 1721 1917 Moskva z 1917 Kafedralnij sobor Hram Hrista Spasitelya MoskvaRezidenciya predstoyatelya Svyato Daniliv monastir MoskvaOsnovna yurisdikciya Rosiya Azerbajdzhan Kazahstan Kirgizstan KNR Tadzhikistan Turkmenistan Uzbekistan Yaponiya Pid pitannyam Bilorus Estoniya Latviya Litva Moldova Ukrayina chastkovo cherez UPC MP Yurisdikciya dlya diaspori Rosijska pravoslavna cerkva zakordonom Zahidna ta Centralna Yevropa Centralna ta Pivdenna Amerika Shidna ta Pivdenno Shidna AziyaLiturgichna mova Novomoskovskij izvod cerkovnoslov yanskoyi obmezheno movi narodiv Rosiyi u zakordonnih parafiyah takozh na miscevih movah u tomu chisli ukrayinskoyu Muzichna tradiciya moskovska vizantijskaCerkovnij kalendar yulianskij podekudi novoyulianskijYepiskopiv 382Yeparhij 314Navchalnih zakladiv 37Monastiriv 972 474 cholovichih i 498 zhinochih Parafij 38649Svyashenikiv 40 514 shtatnih klirikiv vklyuchayuchi 35 677 presviteriv i 4837 diyakonivChenciv i chernic 5883 naselnika i 9687 naselnic vklyuchayuchi ryasoforiv Virnih 110 mln 95 mln u Rosiyi i 15 mln v avtonomnih i napivavtonomnih cerkvahOficijnij sajt patriarchia ru ua Najvishim kerivnim organom zgidno z chinnim statutom sluguye Arhiyerejskij sobor nizhchim za nogo ye Pomisnij sobor ta Svyashennij sinod na choli z predstoyatelem cerkvi patriarhom Moskovskim i vsiyeyi Rusi Nini patriarhom ye Kirilo patriarh Moskovskij U svoyemu statuti RPC deklaruye viklyuchnoyu kanonichnoyu yurisdikciyeyu usi krayini kolishnogo SRSR za vinyatkom Gruziyi ta Virmeniyi Ce zaperechuyut inshi avtokefalni pravoslavni cerkvi Vselenskij patriarhat Konstantinopolya Rumunskij patriarhat a takozh Pravoslavna cerkva Ukrayini Unaslidok rishennya Sinodu vid 15 zhovtnya 2018 roku RPC rozirvala yevharistichne spilkuvannya zi Vselenskim patriarhatom Ce stalo vidpoviddyu na nadannya avtokefaliyi ukrayinskij pravoslavnij cerkvi ta vidklikannya Konstantinopolskim patriarhatom 11 zhovtnya 2018 roku Sinodalnogo lista 1686 roku yakij peredavav pravo hirotoniyi Kiyivskogo mitropolita patriarhu Moskovskomu Faktichno ye ne pravoslavnoyu pomisnoyu cerkvoyu a davnoyu yeretichnoyu sektoyu z pretenziyeyu na svitove mesianstvo div Sergianstvo Carebozhzhya Cezarepapizm Politichne pravoslav ya Vid svogo stvorennya harakterizuyetsya giperfiksaciyeyu na formalnih atributah viri a ne na vchenni yak takomu Kargokult 17 kvitnya 2024 roku PARYe viznala RPC instrumentom kremlivskoyi propagandi russkogo mira ChlenstvoU mezhah SRSR RPC u 1971 nalichuvala 71 yeparhiyu z cogo chisla 16 bez pravlyachih yepiskopiv ta 63 diyuchi yepiskopi u tomu chisli krim patriarha 6 mitropolitiv 27 arhiyepiskopiv ta 29 yepiskopiv 1966 diyalo priblizno 7 500 cerkov ta taka zh kilkist duhovenstva RPC Chislo viryan RPC jmovirno stanovit 50 100 mln Poza mezhami SRSR do RPC nalezhat Zahidno Yevropejskij Ekzarhat 4 yep z osidkom u Londoni Centralno Yevropejskij Ekzarhat 4 yep z osidkom u Shidnomu Berlini Ekzarhat Centralnoyi ta Pivdennoyi Ameriki 1 yep z osidkom u Buenos Ajresi j upravlinnya parafiyami RPC u Kanadi 1 yep z osidkom v Edmontoni parafiyi u SShA duhovni misiyi u Svyatij Zemli i postijne predstavnictvo pri Svitovij Radi Cerkov u Zhenevi Z pomizh rosijskih zakordonnih Cerkov do nih nalezhit chimalo ukrayinciv u porozuminni z Moskovskim centrom perebuvaye Avtokefalna Pravoslavna Cerkva v Americi ranishe mitropoliya Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v Americi natomist cilkovito vidokremlena vid Moskovskoyi patriarhiyi t zv Zakordonna Rosijska Pravoslavna Cerkva NazvaU Sinodalnij period ne isnuvalo odnostajnogo oficijno abo yuridichno zafiksovanogo najmenuvannya pravoslavnoyi cerkovnoyi organizaciyi na teritoriyi Rosiyi i v riznih dzherelah zustrichayutsya taki varianti yak to Pravoslavna katolichna greko rosijska cerkva Rosijska Cerkva Rosijska pravoslavna cerkva Rosijska pravoslavna katolichna Cerkva Greko Rosijska Cerkva Pravoslavna Greko rosijska Cerkva Rosijska Shidno pravoslavna Cerkva a v XVIII stolitti takozh i Rosijska Cerkva greckogo zakonu U vnutrishnih uryadovih dokumentah sukupnist organiv cerkovnogo upravlinnya v yurisdikciyi rosijskogo Svyatijshogo Uryadovogo Sinodu imenuvalasya vidomstvom pravoslavnogo virospovidannya U dokumentah Vserosijskogo cerkovnogo soboru 1917 1918 cerkva v Rosiyi yak pravilo imenuyetsya Pravoslavna Rosijska Cerkva IstoriyaSvoyu istoriyu Moskovskij patriarhat vivodit vid hreshennya Kiyivskoyi Rusi v 988 r ale nemaye kanonichnogo ta bezprerivnogo rukopollozhennya v monahi vid chasiv prijnyattya hreshennya kiyanami za chasiv knyazya Volodimira dzherelo Prote isnuvannya ciyeyi Cerkvi pochinayetsya pislya napadu mongoliv na Kiyiv u 1240 koli zaginuv kiyivskij mitropolit Iosif a v 1299 kiyivskij mitropolit Maksim perenis svoyu rezidenciyu cerkovno slov yanskoyu sidalishe poblizhche do volodariv Zolotoyi Ordi do Vladimira na Klyazmi u ci chasi zasnovuyetsya Sarajska yeparhiya navertayutsya do pravoslav ya ordinski knyazi ta znat Mitropolit Maksim hocha mav katedru u Volodimiri na Klyazmi ale zberig za soboyu titul Mitropolita Kiyivskogo j usiyeyi Rusi Nastupni mitropoliti perebuvali u Moskvi sho stala centrom zboru dani v ordinskomu ulusi Razom iz zmicnennyam Moskoviyi yiyi mitropoliti namagalisya pozbutisya zalezhnosti vid Vselenskogogo patriarhatu Konstantinopolya u yurisdikciyi yakogo j dali zalishalasya Kiyivska mitropoliya Persha Moskovsko Konstantinopolska shizma Dokladnishe Moskovsko Konstantinopolska shizma XV XVI st Vhodzhennya pivdennoruskih zemel do skladu Velikogo knyazivstva Litovskogo i Korolivstva Polskogo a takozh perenesennya Kiyivskimi mitropolitami svoyeyi katedri na pivnichnij shid priveli do seriyi vnutrishnih cerkovno administrativnih konfliktiv V seredini XV st sformuvalasya zahidnoruska mitropoliya glava yakoyi nosiv titul mitropolita Kiyivskogo i Galickogo Pershoiyerarhi yaki zhili v Moskvi stali nositi titul mitropolitiv vsiyeyi Rusi Vidokremlennya Moskovskoyi cerkvi vid Kiyivskoyi Mitropoliyi Vselenskogo patriarhatu ta yiyi avtokefaliya buli samoprogoloshena 15 grudnya 1448 postavlennyam Soborom yepiskopiv Velikogo knyazivstva Moskovskogo yepiskopa Ryazanskogo Ioni Mitropolitom Kiyivskim samostijno bez dozvolu Vselenskogo Patriarhatu Cherez 10 rokiv moskovskij sobor virazno manifestuvav vidriv MPC vid Kiyeva Ce bulo viyavom dovgogo isnuvannya dvoh okremih shidnoslov yanskih yeparhij Kiyivskoyi i Moskovskoyi Porvavshi zv yazok z centrami shidnogo hristiyanstva Moskovska pravoslavna cerkva shoraz bilshe stavala znaryaddyam derzhavnoyi vladi ta ne mala yevharistijnogo yednannya z usim pravoslavnim svitom i 141 rik 1448 1589 perebuvala v shizmi ta neviznanni Naprikinci 15 stolittya koli Velike knyazivstvo Moskovske chastkovo zvilnilosya vid pidleglosti Zolotij Ordi stvoryuyetsya propagandistska koncepciya sho Moskva ce spadkoyemec davnogo j novogo Rimu Konstantinopolya ta ohoronec chistoti pravoslav ya Comu spriyalo i zahoplennya Konstantinopolya osmanami u 1453 a she pered tim sproba poyednannya Shidnih i Zahidnih cerkov Florentijska uniya 1439 koli v Moskvi ne prijnyali prihilnika uniyi kiyivskogo mitropolita Isidora Na comu religijno obryadovomu grunti rozgorivsya vijskovij konflikt mizh Moskovskim knyazivstvom ta Novgorodskoyu respublikoyu koli pislya smerti v 1470 arhiyepiskopa Velikonovgorodskogo ta Pskovskogo novgorodci zvernulis do kanonichnogo Kiyivskogo mitropolita shob toj visvyativ yim novogo arhiyepiskopa to velikij knyaz moskovskij Ivan III sprijnyav ce yak nastup na jogo kanonichnu teritoriyu j udersya v 1471 do Novgorodskoyi respubliki Pislya Shelonskoyi bitvi 14 07 1471 bulo pidpisano Korostinskij mir za umovami yakogo Ivan III primushuvav staviti arhiyepiskopa na Moskvi Koncepciyu teoriyi Tretogo Rimu v Moskvi sformulovano v pisannyah pskovskogo chencya Filofeya pro te sho deyaki pravoslavni zemli teper zibrani pid vladoyu yedinogo pravoslavnogo moskovskogo knyazya sho dva perednishi Rimi vpali tretij Moskva stoyit a chetvertomu ne buti i negozhe jomu chiniti nasillya nad pravovirnimi Knyazya pochali vvazhati za golovu Cerkvi sho osoblivo viyavilosya vid caryuvannya Ivana Groznogo pislya yakogo vsi moskovski praviteli brali titul cariv predstavlyayuchi sebe nastupnikami vizantijskih imperatoriv kesariv Lunali golosi pro neobhidnist pidvishiti i status Moskovskoyi cerkvi do patriarhatu Odnak zvedennyu Moskovskoyi mitropoliyi na stupin patriarshestva v toj chas zavazhali napruzheni vidnosini z Konstantinopolskoyu cerkvoyu Yiyi predstoyateli buli obrazheni na Moskoviyu za odnostoronnij perehid do avtokefaliyi i ne bazhali oficijno yiyi viznavati U toj zhe chas bez zgodi Konstantinopolskogo ta inshih shidnih patriarhiv samostijne progoloshennya moskovskogo mitropolita patriarhom bulo b nezakonnim Yaksho carya na Moskvi mozhna bulo postaviti samostijno siloyu i avtoritetom pravoslavnoyi derzhavi to zasnovuvati patriarhat bez poperednogo rishennya cogo pitannya prioritetnimi katedrami bulo nemozhlivo Istorichni obstavini sklalisya spriyatlivo dlya zavershennya programi avtokefaliyi Moskovskoyi cerkvi cherez vstanovlennya patriarshestva lishe do kincya XVI st v pravlinnya carya Fedora Ivanovicha Vazhlivu rol v peregovorah z cogo pitannya zigrav faktichnij pravitel Moskoviyi togo chasu brat carici Irini Boris Godunov majbutnij car Stan hristiyanstva v Moskovskih zemlyah na 1575 dobre zobraziv posol do Moskvi Koli posol zapitav chomu knyaz dozvolyaye tataram zabirati v rabstvo svoyih odnopleminnikiv i chiniti narugu nad zhinkami poslu vidpovili voni mayutsya na uvazi moskoviti ne viryat v Sv Matir Hrista v Dvanadcyat apostoliv chotiroh yevangelistiv i Yepiskopa Mikolu yakij slavitsya bagatma chudesami i ne shanuyut ikon to yih moskovitiv voni tatari i ne viznayut za spravzhnih Hristiyan Priyizd antiohijskogo patriarha Joakima Pershij etap pidgotovki do zasnuvannya patriarhatu v Cerkvi Moskoviyi buv pov yazanij z priyizdom do Moskvi Antiohijskogo patriarha Ioakima v 1586 r Cya podiya stala poshtovhom do roboti godunovskih diplomativ dlya nadannya patriarshoyi gidnosti predstoyatelyu Moskovskoyi cerkvi Ioakim priyihav spershu na Rus a zvidti popryamuvav za finansovoyu dopomogoyu do Moskvi I yaksho v Rechi Pospolitij patriarhu dovelosya buti svidkom novogo natisku katolikiv na pravoslav ya i praktichno povnogo zanepadu cerkovnogo zhittya Kiyivskoyi mitropoliyi to v Moskvi jogo zustrili z velikoyu poshanoyu i pishnistyu Golovnoyu metoyu Patriarshogo vizitu buv zbir pozhertvuvan Na Antiohijskij katedri yak i na inshih pravoslavnih cerkvah pid osmanskoyu vladoyu visiv gigantskij na toj chas borg 8 tisyach zolotih Moskovitiv poyava Ioakima v Moskvi velmi zacikavila vpershe v istoriyi shidnij patriarh priyihav v Moskvu U svidomosti Godunova i jogo otochennya cej bezprecedentnij epizod majzhe mittyevo i nespodivano priviv do zhittya proyekt poklikanij realizuvati na praktici ideyu zasnuvannya Moskovskogo patriarhatu V 1587 z iniciativi Godunova na mitropolichij katedri Dionisiya pov yazanogo z politichnimi protivnikami Borisa Fedorovicha zaminiv loyalnij Iov ranishe arhiyepiskop Rostovskij Uv yaznennya Borisom Godunovim patriarha Yeremiyi II Tranosa Div takozh Pravoslavna rosijska cerkva Moskovska pravoslavna cerkva 141 rik z 1448 po 1589 roki ne mala oficijnogo viznannya svoyeyi avtokefaliyi U ti chasi Konstantinopolska cerkva perezhivala period negarazdiv i finansovih trudnoshiv Novij patriarh Iyeremiya II nezabarom pislya obrannya vidpravivsya v ruski zemli za groshima 11 lipnya 1588 roku vin pribuv do Moskvi de jogo zustrichali z velikimi pochestyami i rozmistili na Ryazanskomu podvir yi Cherez 5 dniv Yeremiyu prijnyali v sebe car Fedir Ivanovich i caricya Irina Voni obdaruvali greckogo iyerarha sriblom groshima sobolyami Yeremiya peredav caryu i carici privezeni v Moskvu svyatini v tomu chisli chastinu moshej imperatora Kostyantina Pislya urochistogo prijomu vidbulisya peregovori Yeremiyi z Borisom Godunovim Tut z yasuvalosya sho Yeremiya ne gotovij obgovoryuvati domovlenosti 1586 r moskovskogo uryadu z Antiohijskim patriarhom Joakimom pro zasnuvannya Patriarhatu v Moskoviyi i priyihav tilki zaradi milostini na cerkovni budovi Konstantinopolskij patriarh napolyagav sho bez sobornogo obgovorennya vin take vazhlive pitannya virishuvati ne mozhe Opinivshis faktichno pid domashnim areshtom na Ryazanskomu podvir yi Yeremiya pishov na postupki zaproponuvavshi Moskvi obmezhenu avtokefaliyu Pri comu neobhidno bulo pominati Konstantinopolskogo patriarha za bogosluzhinnyam i otrimuvati vid nogo osvyachene miro Ale do cogo chasu Cerkva Moskoviyi i bez togo pivtora stolittya bula faktichno avtokefalnoyu Odnak Yeremiya prodovzhiv poshuki kompromisu vin buv gotovij sam vtomivshis vid neskinchennih negarazdiv v Konstantinopoli zalishitisya patriarhom u Moskoviyi Moskovska storona zaproponuvala Yeremiyi v takomu vipadku rezidenciyu u Volodimiri na Klyazmi a u Moskvi pri gosudari zalishitsya mitropolit Iov Yeremiya pogodzhuvavsya stati moskovskim patriarhom tilki za umovi yaksho jogo katedra bude perebuvati v stolici Peregovori Godunova z Yeremiyeyu trivali majzhe piv roku V seredini sichnya 1589 r Yeremiya dav obicyanku postaviti v Moskoviyi patriarha z moskovitiv i blagosloviti podalshe postavlennya patriarhiv Moskoviyi soborom moskovitskih arhiyereyiv car zhe povinen buv vidpustiti jogo v Konstantinopol Stvorennya patriarhatu moskovskoyu cerkvoyu Dokladnishe Patriarh Moskovskij i vsiyeyi Rusi Dokladnishe Patriarshij period Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi 1589 1700 Postavlennya pershogo patriarha Moskovskogo Iova 17 sichnya 1589 Fedir Ivanovich sklikav boyarsku Dumu razom z cerkovnim Soborom v Moskvu pribuli 3 arhiyepiskopi 6 yepiskopiv 5 arhimandritiv i 3 sobornih monastirskih starci Car ogolosiv sho Yeremiya ne bazhaye buti patriarhom u Volodimiri Fedir Ivanovich virishiv prositi u Yeremiyi blagoslovennya na postavlennya Iova v patriarhi Moskvi U toj zhe den bula zibrana Duma z Osvyachenim Soborom i gosudar zvernuvsya do Jova zapitavshi u mitropolita dumki shodo zasnuvannya patriarshestva Iov vidpoviv sho vin razom z usima arhiyereyami i Osvyachenim Soborom polozhili na volyu blagochestivogo gosudarya carya i velikogo knyazya 23 sichnya v Uspenskij sobor pribuli patriarh Iyeremiya i chleni Osvyachenogo Soboru za vinyatkom mitropolita Iova U pridili na chest Pohvali Bogorodici tradicijnomu misci obrannya kandidativ na mitropolita bulo vchineno obrannya troh kandidativ na patriarshestvo Potim vsi arhiyereyi yaki brali uchast u viborah na choli z patr Yeremiyeyu pribuli do palacu Tut konstantinopolskij patriarh dopoviv caryu pro kandidativ i Fedir Ivanovich vibrav Iova Tilki pislya cogo obranogo patriarha Moskovskogo zaklikali do palacu i vin vpershe zustrivsya z Yeremiyeyu Tut zhe v carskih palatah vidbulosya narechennya Iova v patriarhi V Uspenskomu sobori Kremlya Yeremiya i narechenij patriarh Iov vidsluzhili korotkij moleben Tri dni po tomu tam zhe vidbulasya ceremoniya postavlennya pershogo moskovskogo patriarha Yeremiya z sonmom arhiyereyiv zdijsniv nad Iovom povnu arhiyerejsku hirotoniyu sho bulo nekanonichnim oskilki Iov vzhe prijnyav yepiskopskij san i ne potrebuvav hirotoniyi Pidrobka gramoti yaka viznavala patriarshestvo Moskovskogo mitropolita Gramota Konstantinopolskogo soboru pro zasnuvannya Moskovskogo patriarhatu Pidpisana patriarhami Konstantinopolskim Yeremiyeyu antiohijskim Ioakimom yerusalimskim Sofroniyem 42 mitropolitami 19 arhiyepiskopami i 26 yepiskopami skriplena pechatkami Mistit 106 pidpisiv 66 iz yakih za danimi grafologichnogo analizu ye pidroblenimi U pershih chislah lyutogo Yeremiya kilka dniv proviv v Troyice Sergiyevij lavri z pochatkom Velikogo postu znovu zvernuvsya z prohannyam vidpustiti jogo v Konstantinopol odnak Godunov posilayuchis na trudnoshi shlyahu vzimku umoviv jogo pochekati she deyakij chas Ce bulo neobhidno shob pidgotuvati dlya pidpisannya Yeremiyeyu dokument pro zasnuvannya Patriarshestva v Moskvi tak zvanu Ulozhennuyu gramotu Harakternoyu detallyu ciyeyi gramoti skladenoyi v carskij kancelyariyi ye zgadka pro zgodu vsih shidnih patriarhiv na ustanovlennya v Moskvi patriarshestva Naspravdi na toj moment taku zgodu she ne bulo otrimano Nastupnim etapom zatverdzhennya Moskovskogo patriarha malo stati vnesennya jogo na dosit visoke misce v patriarshi diptihi oficijnij perelik glav pravoslavnih cerkov Moskoviti hotili shob Moskovskogo patriarha pominali v diptihu tretim pislya Konstantinopolskogo i Aleksandrijskogo pered Antiohijskim i Yerusalimskim patriarhom Pislya pidpisannya gramoti Yeremiya otrimavshi vid carya shedri podarunki i poyihav v travni 1589 z Moskvi Vikonuyuchi obicyanki dani v Moskvi v travni 1590 roku vin sklikav u Konstantinopoli sobor na yakomu rozpoviv pro zasnuvannya patriarshestva v Moskovskomu carstvi Sobor viznav ce diyannya i zatverdiv patriarshij san za predstoyatelyami Moskovskoyi Cerkvi Sobornu gramotu v Moskvu priviz v 1591 r Tirnovskij mitropolit Dionisij i 20 chervnya yiyi vruchili caryu Pid tekstom viroku Soboru shidnih iyerarhiv stoyat 106 pidpisiv v tomu chisli pidpisi troh patriarhiv vidsutnij pidpis Aleksandrijskogo pershosvyatitelya tomu sho Aleksandrijska katedra bula todi vakantnoyu Yih suchasnij grafologichnij analiz pokazav sho prinajmni 66 iz 106 pidpisiv pidrobleni vikonani ne zaznachenimi v cih pidpisah iyerarhami Nemaye neobhidnosti sumnivatisya u fakti provedennya patriarhom Yeremiyeyu soboru z privodu zvedennya Moskovskoyi katedri na stupin patriarshoyi odnak potribno viznati sho uchasnikiv soboru bulo znachno menshe nizh kilkist pidpisiv pid sobornim virokom Jmovirno Yeremiya pishov na pidrobku gramoti z rozrahunkom na shvidke otrimannya milostini z Moskoviyi i hotiv stvoriti bilsh predstavnicke vrazhennya pro sobor nizh vin buv naspravdi U 1593 r v Konstantinopoli v prisutnosti moskovskogo posla G Afanasyeva vidbuvsya novij sobor shidnih iyerarhiv v yakomu brali uchast patriarhi Konstantinopolskij Aleksandrijskij timchasovo keruvav takozh Antiohijskoyu katedroyu i Yerusalimskij Sobor pogodivshis zi zvedennyam predstoyatelya Cerkvi Moskoviyi v patriarshij san i pidtverdiv p yate misce Cerkvi Moskoviyi v diptihu pravoslavnih cerkov Vsi pidpisi na akti Velikogo Konstantinopolskogo soboru 1593 roku 42 iyerarha spravzhni Posli Moskoviyi splatili faktichno habarvselenskomu patriarhu Dionisiyu u rozmiri sorok sorokiv hutra ta 200 zolotih chervinciv za otrimannya aktu progoloshennya Moskovskoyi Patriarhiyi Ci antikanonichni diyi buli pomicheni svyashennikami oskilki voni vidbulisya cherez akt simoniyi i tomu vidbuvsya cerkovnij sud proti vselenskogo patriarha Dionisiya za rishennyam yakogo z nogo buv znyatij svyashennichij san stav yak rozstriga vin buv pozbavlenij posadi vselenskogo patriarha i yak prostij monah buv uv yaznenij u monastiri do kincya svogo zhittya Ale otrimanoyu u nezakonnij sposib Gramotoyu stali koristuvatisya v Moskoviyi proti Kiyivskoyi mitropoliyi na realizaciyu ideologiyi Tretogo Rimu Cikavo pidkresliti sho nikoli ne bulo dano Pravoslavnij cerkvi v Rosiyi tomosu pro avtokefaliyu V 1589 1590 rokah Vselenskij patriarh Yeremiya II prosto normalizuvav situaciyu pidnyavshi cyu kafedru na patriarshe dostoyinstvo pri tomu sho bulo dozvoleno Moskovskomu arhiyereyu nazivatisya patriarhom pri umovi sho vin mav pominati patriarha Vselenskogo i vvazhati jogo yak svogo glavu i pershogo yak skazano v gramoti Arhiyepiskop Telmiskij Iov Gecha Aneksiya Kiyivskoyi mitropoliyi Moskovskim Patriarhatom Dokladnishe Aneksiya Kiyivskoyi mitropoliyi Moskovskim patriarhatom ta Cerkovna reforma Petra I 1686 Moskovska cerkva dobivayetsya postavlennya na Kiyivsku katedru knyazya Chetvertinskogo ta za podarunki osmanskomu viziru perepidporyadkovuye sobi chastinu davnoruskoyi Kiyivskoyi mitropoliyi Chernigivsku ta Kiyivsku yeparhiyi Cej akt buv potim skasovanij Patriarhom Grigoriyem VII v 1924 koli vin vidav Tomos pro viznannya Polskoyi pravoslavnoyi cerkvi v yakomu zaznachiv Pershe viddilennya vid Nashogo Prestolu Kiyivskoyi Mitropoliyi ta Pravoslavnih Mitropolij Litvi ta Polshi zalezhnih vid neyi a takozh priyednannya yih do Svyatoyi Moskovskoyi Cerkvi vidbulos ne po pisanim kanonichnim pravilam takozh ne bulo dotrimano vse te sho bulo vstanovleno vidnosno povnoyi cerkovnoyi avtonomiyi Kiyivskogo Mitropolita kotrij nosiv titul Ekzarha Vselenskogo Prestolu Desyatij z moskovskih patriarhiv Adriyan pomer u 1700 pislya nogo novogo ne postavleno i ponad 200 rokiv Rosijska Moskovska cerkva ne bula patriarhiyeyu Pravoslavna rosijska cerkva Sankt Peterburzkogo sinodu Div takozh Pravoslavna rosijska cerkvaBudivlya Senatu ta kerivnogo Sinodu v Sankt Peterburzi U 1721 patriarhat MP zamineno Duhovnoyu Kolegiyeyu Svyatejshij Pravitelstvuyushij Sinod Ce zavershilo formalnu degradaciyu MP yaka stala derzhavnoyu instituciyeyu sho diyala pid zverhnistyu j za ukazom carya imperatora Kontrolnoyu instanciyeyu Sinodu buv jogo oberprokuror svitskij derzhavnij dostojnik sho jogo nazivali carskim okom U 1917 rosijska cerkva pozbulasya ale na duzhe korotkij chas pidleglosti svitskij vladi V rosijskij imperiyi nadali vikonuvala funkciyi kontrolyu dush vidala vedennyam metrichnih knig osvitoyu slidkuvala za vilnodumstvom Aktivno spivpracyuvala z carskoyu ohrankoyu do samogo zhovtnevogo perevorotu Tak samo bula odnim iz najbilshih zemlevlasnikiv i vlasnikiv kripakiv MP a z 1943 roku RPC za SRSR Dokladnishe Rosijsko ukrayinska cerkovna vijna Nezabarom pislya padinnya monarhiyi v Rosiyi v berezni 1917 roku buv sklikanij pidgotovka yakogo velas she z pochatku 1900 h rokiv yakij vidkrivsya 15 serpnya st st 1917 roku v Moskvi Najbilshim jogo rishennyam bulo vidnovlennya 28 zhovtnya togo zh roku cherez kilka dniv pislya zahoplennya vladi bilshovikami v Petrogradi patriarshestva Na patriarshij prestol buv obranij Tihon Bellavin mitropolit Moskovskij Pershi kilka misyaciv pislya zhovtnevogo perevorotu 1917 roku bilshoviki aktivno ne vtorgalisya i ne pereshkodzhali diyalnosti pravoslavnoyi cerkvi ne rahuyuchi Dekretu pro zemlyu yakij konfiskuvav cerkovni zemli byudzhetne finansuvannya cerkovnih ustanov trivalo Osobliva komisiya generala Denikina z rozsliduvannya bilshovickih zlochiniv skoyenih riznimi strukturami bilshovickoyi vladi tilki v period 1918 1919 r ocinyuye kilkist zagiblih u 1 766 118 osib z nih 28 yepiskopiv 1215 svyashennosluzhiteliv Osnovnoyu mishennyu antireligijnoyi partijno derzhavnoyi kampaniyi 1920 h i 1930 h rokiv bula Patriarsha cerkva sho mala najbilshu kilkist poslidovnikiv Majzhe ves yiyi yepiskopat znachna chastina svyashennikiv chenciv i aktivnih miryan buli rozstrilyani abo zaslani do taboriv bogoslovski shkoli j inshi formi religijnogo navchannya krim privatnogo buli zaboroneni Osnovnim instrumentom provedennya partijnoyi politiki shodo Patriarhiyi RPC bulo 6 e viddilennya OGPU ocholyuvane yakij provodiv politiku roz yednannya i pidporyadkuvannya organam OGPU yepiskopatu ta inshih osib duhovenstva i miryan 22 chervnya 1941 diznavshis pro nimecke vtorgnennya mitropolit Sergij vidrazu zh pishe poslannya Pastiryam i pasomim Hristovoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v yakomu bezzasterezhno zayavlyaye pro pidtrimku vladi v majbutnij borotbi nagaduyuchi pravoslavnim pro vozhdiv rosijskogo narodu svyatih Oleksandra Nevskogo i Dimitriya Donskogo U bud yakij inshij chas nesankcionovane zvernennya do viruyuchih moglo koshtuvati mitropolitu golovi Odnak v umovah vijni vse projshlo bez naslidkiv Stalin v svoyih pershih vijskovih vistupah povtoriv pasazhi Sergiyivskogo poslannya 3 lipnya 1941 r prozvuchalo nezvichajne dlya komunistichnogo lidera zvernennya brati i sestri narivni z tovarishami i gromadyanami Vistupayuchi na tradicijnomu paradi Chervonoyi Armiyi 7 listopada 1941 r Stalin vpershe zgadav geroyiv minulogo Nehaj nadihaye vas u cij vijni govoriv vozhd zvertayuchis do armiyi muzhnij obraz nashih velikih predkiv Oleksandra Nevskogo Dimitriya Donskogo Kuzmi Minina Dimitriya Pozharskogo Oleksandra Suvorova Mihajla Kutuzova U 1941 r vozhd ne buv zacikavlenij v ateyistichnij propagandi i hotiv mati yednist narodu pered oblichchyam serjoznoyi zovnishnoyi zagrozi Vin prekrasno znav sho na zahoplenij teritoriyi nimci ne pereshkodzhali vidrodzhennyu cerkovnogo zhittya sho religijnij faktor vrahovuvavsya gitlerivskim kerivnictvom i ne hotiv viddavati svoyim vorogam takij kozir 1943 roku u vidpovid na vidnovlennya diyalnosti pravoslavnih cerkov na teritoriyah SRSR okupovanih vijskami gitlerivskoyi koaliciyi Stalin z propagandistskoyu metoyu uhvaliv rishennya znyati zaboronu na diyalnist RPC Tim ne menshe u 1943 mu roci bulo represovano ponad tisyachu svyashennosluzhiteliv z yakih 500 osib bulo stracheno Vidannya 14 veresnya 1943 r postanovi 993 Radi narodnih komisariv SRSR pro organizaciyu Radi v spravah RPC bulo pershim krokom dlya vprovadzhennya novoyi cerkovnoyi politiki SRSR Radi u spravah religij ta u spravah RPC spochatku rozvivali dilo viznane korisnim a potim lobiyuvali svij vidomchij napryamok zahishayuchi jogo vid smikan kursu partiyi i opori nepostuplivih iyerarhiv Yak vidmitiv cerkovnij istorik P Bondarchuk cya Rada faktichno mala ne lishe kontrolyuvati RPC a j skerovuvati yiyi diyalnist Takim chinom RPC faktichno peretvoryuvalasya na okremij derzhavnij organ SRSR Krim togo vikoristannya RPC dlya zovnishnopolitichnih cilej pidtverdilosya yiyi perejmenuvannyam na Arhiyerejskomu sobori yepiskopiv u Moskvi veresen 1943 r na Rosijsku pravoslavnu cerkvu Ce oznachalo sho RPC maye ob yednati navkolo sebe ne lishe zhiteliv Rosiyi Direktiva NKDB SRSR pro pomisnij sobor RPC v 1945 U 1944 roci za iniciativi Moskovskoyi patriarhiyi RPC bula stvorena tankova kolona Dmitro Donskij na pozhertvi viruyuchih i peredana v 1944 roci tankovim vijskam SRSR Do yiyi skladu vhodili 19 tankiv T 34 85 i 21 vognemetnij tank OT 34 Pomisnij sobor 1945 roku Provedennya Pomisnogo soboru 31 sichnya 2 lyutogo 1945 r ostannij Sobor vidbuvavsya u 1917 1918 rr na visokomu rivni zasvidchilo vazhlivist RPC dlya radyanskoyi derzhavi Sobor prijnyav polozhennya pro upravlinnya Rosijskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu i vidkritim golosuvannyam obrav patriarhom Moskovskim i vsiyeyi Rusi mitropolita Leningradskogo Aleksiya Simanskogo Odnak hocha uchasniki Soboru oficijno zvertayuchis do chinovnikiv nagolosili sho u vsij zhittyediyalnosti cerkva zustrichaye povne spriyannya u svoyih potrebah z boku uryadu naspravdi nastroyi kliru ne buli takimi optimistichnimi Tak yepiskop Hersonskij i Mikolayivskij Mihayil u besidi z upovnovazhenim Radi u spravah RPC pri Hersonskomu oblvikonkomi A Salminim zauvazhiv vidnosno bilshoyi chastini uchasnikiv Soboru te sho duhovenstvo ta miryani vislovlyuvali pevnu nedoviru skepticizm ta nevpevnenist u majbutnij perspektivi poteplinnya vidnosin derzhavi ta cerkvi U drugij polovini 1945 roku Alyeksij Sergeyev buv poslanij patriarhom Alekseyem I v SShA dlya peregovoriv z mitropolitom Ranishe u 1944 roci u dopovidnij zapisci na im ya Josifa Stalina zaznachalos sho NKDB SRSR namichaye pid cim cerkovnim prikrittyam organizuvati rozviduvalnu rezidenturu v SShA Do zavdan rezidenturi vhoditimut 1 provedennya roboti po vozz yednannyu z moskovskoyu patriarhiyeyu vsih rosijskih pravoslavnih cerkov v SShA i poshirennya na nih patriarshogo vplivu 2 zav yazuvannya potribnih zv yazkiv i verbuvannya korisnih nam osib dlya vedennya rozviduvalnoyi roboti v SShA Za radyanskoyu konstituciyeyu cerkva v SRSR vidokremlena vid derzhavi prote MP yak j in rel grupi ye pid pilnim kontrolem derzhavi cherez Radu u spravah religij pri Radi Ministriv SRSR vid 1943 do 1965 u spravah RPC ta upovnovazhenih Radi yaki prikripleni do resp rad min ta oblast vikonavchih komitetiv Diyalnist RPC obmezhena vidpravami u hramah sluzhb i treb i ne mozhe viyavlyatisya poza cerkvami u misionerskij propovidnickij navchalnij haritativnij chi grom polit dilyankah za vinyatkom t zv patriotichnoyi diyalnosti RPC zokrema za kordonom Cerkva pozbavlena prava vlasnosti na hrami ta nachinnya yaki derzhava daye za vidpovidnim dogovorom u koristuvannya t zv dvadcyatok i yihnih vikonavchih komitetiv skladenih z miryan yaki pikluyutsya gosp spravami parafiyi najmayut sluzhitelya kultu tosho Yak dvadcyatki tak i vsi sluzhiteli kultu yep i svyash pidlyagayut reyestraciyi v derzh organah rozrivom dogovoru na orendu cerk budinku chi znyattyam dvadcyatki abo svyash z reyestraciyi vlada mozhe pripiniti legalnu poza ofic RPC v SRSR diyut u pidpilli okremi grupi virnih diyalnist parafiyi Poperednogo dozvolu vladi vimagayut takozh cerk sobori sinodi ta konferenciyi a takozh rizni prilyudni cerk obryadi poza cerk ogorozheyu Svyash zaboroneno navchati ditej i pidlitkiv religiyi a organizovane navchannya religiyi osobam ponad 18 pp dopuskayetsya lishe za dozvolom vladi u kilkoh duhovnih shkolah Nezvazhayuchi na znachne zrostannya kilkosti parafij v SRSR v porivnyanni z dovoyennim periodom kilkist arhiyereyiv bula nevelikoyu 1 kvitnya 1946 r do yepiskopatu RPC okrim Svyatishogo patriarha nalezhalo chotiri mitropoliti 21 arhiyepiskop i 36 yepiskopiv Zavdyaki zberezhennyu tendenciyi do zbilshennya kilkist diyuchih hramiv v radyanskij derzhavi RPC na 1 sichnya 1947 r mala yih 13813 z yakih na teritoriyi Ukrayini diyalo 8815 64 vidsotki vid vsesoyuznogo pokaznika a na 1 sichnya 1949 r RPC mala vzhe 14477 hramiv Prichomu zrostannya chiselnosti molitovnih sporud v 1946 1947 rr vidbulosya perevazhno zavdyaki priyednannyu do RPC bilya 2500 uniatskih hramiv V grudni 2017 roku stalo vidomo sho SBU znyala grif cilkom tayemno z dokumentiv NKDB pro stvorennya Moskovskoyi Patriarhiyi V nih zokrema stverdzhuyetsya sho vsih delegativ t z Pomisnogo Soboru RPC MP 1945 roku bulo zaverbovano chekistami Vazhlivo zabezpechiti shob v chisli namichenih kandidativ perevazhali agenti NKDB zdatni provesti na Sobori potribnu nam liniyu list napravlenij u veresni 1944 roku na miscya za pidpisom nachalnika 2 go upravlinnya NKDB SRSR Fedotova i kerivnika p yatogo viddilu 2 go upravlinnya Karpova Z rozsekrechenih dokumentiv viplivaye sho NKDB SRSR i jogo pidrozdili v soyuznih i avtonomnih respublikah krayah i oblastyah zajmalisya pidborom kandidativ dlya uchasti v sobori z predstavnikiv duhivnictva j miryan Z ciyeyu metoyu potribno bulo namititi osib sho mayut religijnij avtoritet sered duhovenstva i viruyuchih i v toj zhe chas perevirenih na agenturnij abo patriotichnij roboti Zgidno z Ustavom Statutom RPC MP rozdil i punkt 4 RPC MP ne maye spadkoyemstva z MP V kvitni 1957 r Moskovskij patriyarhat na doruchennya KDB vklyuchivsya v akciyu za povorot emigrantiv na batkivshinu drukuyuchi v gazetci Za povernennya na batkivshinu ne tilki statti pro svobodu Cerkvi v SSSR a tezh Zvernennya Sinodu Moskovskogo Patriyarhatu do virnih svyashennikiv ta yepiskopiv sho perebuvayut na chuzhini U tomu zvernenni vzivayetsya emigrantiv do povorotu na batkivshinu poklikayuchis na vidomij Ukaz Verhovnoyi radi SRSR pro amnistiyu dlya peremishenih osib Odnochasno Moskovska patriarhiya rozpochala revindikaciyu visunula domagannya na povernennya vlasnosti pravoslavnih cerkov yak vlasnosti kolishnoyi carskoyi Rosiyi po vsih yevropejskih krayinah Okrema delegaciya RPC vidpravilas po Zahidnij Nimechchini z metoyu umoviti rosijskih svyashennikiv povernutisya na batkivshinu abo prinajmni perejti do yurisdikciyi Moskovskogo patriyarhatu Zv yazki iz KDB Cerkva v SRSR perebuvala pid posilenim kontrolem z boku specsluzhb U 1965 roci Rada u spravah Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi buv z yednanij z Radoyu u spravah religijnih kultiv v yedinij naglyadovij organ Rada u spravah religij Kostyantin Harchev golova cogo organu v 1984 1989 rokah zgodom poyasnyuvav Zhoden kandidat na posadu yepiskopa abo inshu visoku posadu bud to chlen Svyashennogo Sinodu ne otrimuvav yiyi bez shvalennya CK KPRS i KDB Profesor Nataniel Devis zvertaye uvagu na nastupne Yaksho yepiskopi hotili zahistiti svoyih lyudej i zberegti posadu voni povinni buli spivpracyuvati v yakijs miri z KDB z komisarami Radi u spravah religij i z inshimi partijnimi i uryadovimi vlastyami Patriarh Aleksij II ziznavavsya sho yepiskopi jshli na kompromisi z radyanskim uryadom vklyuchayuchi jogo samogo i publichno kayavsya u vchinenih kompromisah Druga Moskovsko Konstantinopolska shizma Dokladnishe Moskovsko Konstantinopolska shizma 1996 20 serpnya 1991 roku bula vidnovlena nezalezhnist Estoniyi Yuridichno vidnovivshi Estonsku Respubliku zrazka 1940 roku i viznavshi period z 1940 roku po 1991 j chasom radyanskoyi okupaciyi estonska vlada uhvalila rishennya provesti restituciyu ta vidnoviti pravovidnosini yaki isnuvali na datu pochatku pershoyi radyanskoyi okupaciyi v 1940 roci Tomu dlya togo shob u novih umovah pravoslavna cerkva v Estoniyi mogla pretenduvati na majno yakim vona volodila na moment vidnovlennya nezalezhnosti v 1991 roci cerkovnoyu iyerarhiyeyu bulo uhvaleno rishennya povernutisya do Statutu zrazka 1935 roku shob sprobuvati ogolositi isnuyuchu Tallinnsku yeparhiyu RPC pravonastupniceyu EAPC sho isnuvala v 1940 roci U kvitni 1992 roku Sobor Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi zayaviv pro bazhannya zalishatisya v kanonichnomu pidporyadkuvanni Moskovskogo patriarha i poprosiv u Moskvi pro vidnovlennya avtonomiyi darovanoyi patriarhom Tihonom v travni 1920 roku 12 serpnya 1992 Svyashennij Sinod RPC pidtverdiv rishennya patriarha Tihona pro samostijnist Pravoslavnoyi Cerkvi v Estoniyi v spravah cerkovno gospodarskih cerkovno administrativnih shkilno prosvitnickih ta cerkovno civilnih Odnochasno z cim Estonskij Cerkvi bulo povernuto nazvu zafiksovanu v statuti 1935 roku Estonska Apostolska Pravoslavna Cerkva Predstoyatelem EAPC buv priznachenij yepiskop Tallinnskij i Estonskij Kornilij Yakobs 20 zhovtnya 1992 roku Statut EAPC buv shvalenij Svyashennim Sinodom RPC Prote odnochasno vinikla grupa pravoslavnih yaki mali na meti vidokremitisya vid Moskovskogo patriarhatu i vidnoviti avtonomiyu v yurisdikciyi Vselenskogo patriarhatu Na pochatku 1993 roku bula oprilyudnena deklaraciya iniciativnoyi grupi estonskih pravoslavnih v yakij zokrema govorilosya Nam kazhut pro Moskvu yak pro cerkvu matir Take rozuminnya ye dlya nas chuzhim i obrazlivim Mi hochemo sluzhiti Isusovi Hristu i viznayemo svoyeyu cerkvoyu pervisnu hristiyansku cerkvu zasnovanu Apostolami pershodzherelom yakoyi ye Konstantinopol misceznahodzhennya pershogo Patriarhatu Novogo Rimu Mi hristiyani Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi stomleni i peresicheni politichnim tiskom Moskvi Mi hochemo sluzhiti Bogu v dusi ta v pravdi Iv 4 23 Vihodyachi z usogo vishevikladenogo mi viznayemo tilki kanonichnij zv yazok z Konstantinopolem yaku Estonska Pravoslavna Cerkva zberegla nezminno z 1923 r 26 kvitnya 1993 patriarh Moskovskij Aleksij II spilno zi Svyashennim Sinodom RPC vidav Tomos sho vidnoviv prava avtonomiyi Estonskoyi yeparhiyi RPC v spravah cerkovno administrativnih cerkovno gospodarskih cerkovno osvitnih i cerkovno civilnih Yeparhiya otrimala pravo nazivatisya Estonska Pravoslavna Cerkva Yepiskop Kornilij stav predstoyatelem Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi z titulom Tallinnskij i vsiyeyi Estoniyi 29 kvitnya 1993 v Pyuhtickomu Uspenskomu monastiri pid golovuvannyam patriarha Moskovskogo vidbuvsya Sobor Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Na Sobori bulo virisheno vidnoviti najmenuvannya Estonska Apostolska Pravoslavna Cerkva a takozh rozrobiti novij Statut prijnyavshi za osnovu Statut EAPC vid 1935 roku i podati jogo na derzhavnu reyestraciyu Paralelno Soboru sho prohodiv u Pyuhtickogo monastiri v tallinnskomu Preobrazhenskomu hrami vidbulisya zbori chleniv parafij Apostolsko Pravoslavnoyi Cerkvi gromadyan Estonskoyi Respubliki Viv ci zbori 69 richnij protoiyerej Mikola Suurseet yakij ocholyuvav Sinod Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi u vignanni Zbori uhvalili dva zvernennya do patriarha Aleksiya II i do patriarha Vartolomiya I U cih zvernennyah jshlosya pro te sho pislya zdobuttya nezalezhnosti derzhavoyu nezalezhnist vid Moskvi povinna otrimati i Pravoslavna Cerkva v Estoniyi Vzhe vlitku 1993 roku dvanadcyat pravoslavnih parafij podali zayavku na reyestraciyu Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi na osnovi yiyi postijnogo isnuvannya v vignanni 11 serpnya 1993 roku Departament u spravah virospovidan pri MVS Estoniyi zareyestruvav Statut Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi podanij Stokgolmskim Sinodom EAPC Zareyestrovana EAPC progolosila sebe pravonastupniceyu dovoyennoyi EAPC cherez pravonastupnictvo Sinodu v vignanni tomu same cya cerkva mogla vidpovidno do estonskogo zakonodavstva pretenduvati na majno sho nalezhalo EAPC do 1940 roku Nezabarom prava EAPC na majno buli pidtverdzheni i v sudovomu poryadku 17 listopada 1993 roku na Pomisnomu sobori EAPC MP buv zatverdzhenij yiyi Statut U svoyih rishennyah Sobor postanoviv vvazhati reyestraciyu EAPC cherez zarubizhnij Sinod provedenu 11 serpnya 1993 r Departamentom u spravah virospovidan pri MVS ER nezakonnoyu Departament u spravah virospovidan vidhiliv prohannya pro reyestraciyu Statutu 10 grudnya 1993 roku vice kancler MVS Estonskoyi respubliki povidomiv yepiskopa Korniliya pro vidmovu v reyestraciyi Statutu EAPC MP i povidomiv sho prava EAPC vzhe vidnovleni 11 serpnya 1993 roku shlyahom reyestraciyi statutu podanogo Stokgolmskim Sinodom U 1994 roci z yavilosya klopotannya pidpisane predstavnikami 54 z 83 pravoslavnih parafij v Estoniyi vklyuchayuchi yak estono tak i rosijskomovni parafiyi v yakomu mistilosya prohannya pro priyednannya do yurisdikciyi Vselenskogo patriarhatu Cej dokument buv peredanij mitropolitam Konstantinopolskoyi Cerkvi Ioannu Ziziulasu Pergamskomu i Filadelfijskomu Voseni togo zh roku prem yer ministr Estoniyi Mart Laar napraviv Konstantinopolskomu Patriarhu Vartolomiyu list z prohannyam zatverditi utvorenij u 1923 roci i anulovanij v okupacijnij period kanonichnij zv yazok mizh Konstantinopolskim Patriarhatom i parafiyami EAPC a 7 lyutogo 1995 z analogichnim prohannyam zvernuvsya prezident Estoniyi Lennart Meri U listopadi 1994 roku Stambul vidvidala delegaciya RPC na choli z mitropolitom Kirilom Gundyayevim v ti chasi kerivnikom Viddilu zovnishnih cerkovnih zv yazkiv Moskovskoyi patriarhiyi Delegaciya zustrilasya z patriarhom Vartolomiyem I i poskarzhilasya na diyi Stokgolmskogo Sinodu ta estonskoyi vladi shodo estonskih pravoslavnih Konstantinopolskij patriarh napraviv v Estoniyu svoyih predstavnikiv dlya vivchennya situaciyi na misci V kinci lyutogo v Moskvi vidbulasya zustrich konstantinopolskih predstavnikiv z patriarhom Moskovskim 25 lyutogo 1995 roku patriarh Vartolomij perebuvayuchi z vizitom u Finlyandiyi zvernuvsya po radio do pravoslavnih estonciv zaklikavshi yih do yaknajshvidshogo vidrodzhennyu Estonskoyi Avtonomnoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v bezposerednomu spilkuvanni z Vselenskim Patriarhatom Konstantinopolskij patriarh nazvav Rosiyu nebezpechnim susidom dlya Estoniyi i pidkresliv sho ti hto molitovno pominayut Moskovskogo patriarha ye chuzhimi estonskomu suspilstvu U seredini travnya 1995 roku patriarh Aleksij napraviv Vselenskomu patriarhu lista v yakomu vidkinuv ideyu paralelnogo spivisnuvannya v Estoniyi pravoslavnih parafij dvoh yurisdikcij V kinci travnya patriarh Vartolomij I v Finlyandiyi prijnyav delegaciyu viznanoyi estonskimi vlastyami EAPC i pidkresliv sho v Estoniyi yaka ye pravonastupniceyu Estonskoyi Respubliki sho isnuvala do 1940 roku povinna isnuvati Cerkva yaka ye pravonastupniceyu Cerkvi zasnovanoyi Tomosom Konstantinopolskogo patriarha 21 serpnya 1995 roku VZCZ MP opublikuvav zayavu Do pitannya pro diyi Konstantinopolskogo Patriarhatu u zv yazku z religijnoyu situaciyeyu v Ukrayini i v Estoniyi u yakij zaznachalosya sho poziciya Konstantinopolskogo patriarhatu ye vorozhoyu po vidnoshennyu do cerkovnih struktur Moskovskogo patriarhatu do svyashennonachallya RPC i ye grubim vtruchannyam v rosijsko estonski vidnosini 1 grudnya 1995 roku Patriyarh Aleksij II nadislav lista prezidentovi SShA Billu Klintonu U listi mistilosya prohannya zrobiti vse mozhlive dlya usunennya krichushoyi nespravedlivosti i zdijsniti maksimalnij vpliv na uryad Estoniyi u spravi normalizaciyi stanovisha Cerkvi v cij krayini vidpovidno z yiyi zakonami ta zagalnoprijnyatimi normami prav lyudini Arhiyepiskop Kornilij zi svogo boku takozh napraviv poslannya analogichnogo zmistu prezidentu Finlyandiyi Martti Ahtisaari 9 grudnya 1995 v Tallinni projshov bilsh nizh 20 tisyachnij hresnij hid viryan EAPC MP proti dij Vselenskogo patriarhatu ta estonskoyi vladi 3 sichnya 1996 roku v Stambul priyihala delegaciya Moskovskogo patriarhatu dlya chergovih peregovoriv Konstantinopol ogolosiv sho v nastupnomu misyaci vin maye namir prijnyati EAPC pid svij omofor Storoni ne dijshli yedinoyi dumki ale pogodilisya z tim sho kozhna parafiya maye samostijno viznachitisya zi svoyeyu yurisdikciyeyu Domovilisya tilki pro te sho u parafij povinni zalishitisya prava na budivli nayavnih u nih hramiv Nastupna zustrich povinna bula projti v Moskvi na pochatku lyutogo 4 sichnya 1996 mitropolit Filadelfijskij Meliton napraviv poslannya Pravoslavnim gromadam v Estoniyi v yakomu vid imeni patriarha Vartolomiya zaklikav estonciv do virnosti Vselenskomu patriarhatu U comu poslanni bulo yasno vislovleno bazhannya Konstantinopolya prijnyati pid svij omofor EAPC vklyuchayuchi takozh i rosijskomovni parafiyi yaki mali b ob yednatisya v okremu yeparhiyu 15 sichnya 1996 arhiyepiskop Kornilij za neuzgodzhenij perehid v yurisdikciyu Konstantinopolya zaboroniv u svyashennosluzhinni shist klirikiv Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Moskovskogo patriarhatu z oficijnim formulyuvannyam za organizaciyu gromadi okremoyi vid yepiskopa i vchinennya takim chinom rozkolu v Cerkvi Vsogo zh do cogo chasu pid zaboronu potrapilo dev yat svyashenikiv Estonskoyi Cerkvi yaki sprobuvali zminiti yurisdikcijnu nalezhnist svoyu i svoyih parafij 16 sichnya 1996 roku v Estoniyu pribuli predstavniki Vselenskogo patriarha yepiskop Joensuujskij Amvrosij Yaaskelyajnen Finlyandska Avtonomna Pravoslavna Cerkva ta svyashenik tiyeyi zh cerkvi Hejki Huttunen Voni zustrichalisya z estonskimi svyashennosluzhitelyami i derzhavnimi chinovnikami v tomu chisli z prem yer ministrom i prezidentom Pislya zakinchennya vizitu bulo zayavleno pro te sho Konstantinopolskij patriarhat prijme estonskih pravoslavnih v svoyu yurisdikciyu 17 sichnya patriarh Aleksij II napraviv poslannya pravoslavnoyi pastvi v Estoniyi v yakomu poperedzhav yiyi sho poshirene kancelyariyeyu Konstantinopolskoyi Patriarhiyi poslannya pravoslavnim gromadam Estoniyi ye antikanonichnim yak za svoyim zmistom tak i po samomu faktu danogo povodzhennya Patriarh zaklikav estonsku vladu proyaviti rozsudlivist i ne zaohochuvati sprob rozdiliti Pravoslavnu Cerkvu za nacionalnoyu oznakoyu U kinci sichnya 1996 roku kancelyariya Svyashennogo Sinodu Konstantinopolskoyi Cerkvi napravila v Moskovsku patriarhiyu povidomlennya pro vidmovu delegaciyi z Konstantinopolya pributi v Moskvu vidpovidno do uhvalenogo 3 sichnya rishennyam dlya prodovzhennya dvostoronnih peregovoriv Patriarh Aleksij II v svoyij vidpovidi patriarhu Vartolomiyu napolyagav na vidnovlenni peremovin 1 lyutogo 1996 roku Fanar v svoyemu listi umovoyu prodovzhennya peregovoriv visunuv vimogu znyati kanonichni zaboroni nakladeni arhiyepiskopom Korniliyem na grupu klirikiv Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi za sprobu perehodu v yurisdikciyu Vselenskogo patriarhatu 2 lyutogo 1996 roku Patriyarh Aleksij II zvernuvsya z listom do predstoyateliv pomisnih Pravoslavnih Cerkov v yakomu bula vikladena poziciya Moskovskogo patriarhatu shodo vzayemovidnosin z Konstantinopolem z pitan estonskogo pravoslav ya i virazhena trivoga U comu zh listi moskovskij patriarh zvernuvsya z prohannyam do predstoyateliv pomisnih Cerkov zdijsniti avtoritetnij vpliv na pidtrimku nashogo bratnogo zakliku do Svyatishogo Patriarha Vartolomiya prodovzhiti rozpochatij dialog i utrimatisya vid prijnyattya kvaplivih i neuzgodzhenih z nashoyu Cerkvoyu odnostoronnih zahodiv v estonskomu pitanni 20 lyutogo 1996 roku Svyashennij Sinod Vselenskogo patriarhatu pid golovuvannyam patriarha Vartolomiya I virishiv vidnoviti diyu Tomosu 1923 roku vidanogo patriarhom Meletiyem IV sho zasnuvav Estonsku mitropoliyu Ce rishennya bulo zafiksovano v Patriarshomu ta Sinodalnomu akti Na dumku Konstantinopolya v 1978 roci diyu Tomosu 1923 roku patriarhom Dimitriyem bulo lishe prizupineno tak yak jogo nemozhlivo bulo vvesti v diyu ale Tomos v 1978 roci ne buv viznanij nedijsnim nespromozhnim abo vidklikanim Arhiyepiskop Karelskij i vsiyeyi Finlyandiyi Ioann Rinne predstoyatel avtonomnoyi Finlyandskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi buv priznachenij misceblyustitelem vidnovlenoyi v pravah EAPC Jomu bulo dorucheno zdijsnyuvati naglyad za provedennyam opituvannya viruyuchih shodo priyednannya Mitropoliyi do Vselenskogo Patriarhatu pislya chogo povinno bulo statisya obrannya i postavlennya kanonichnogo yepiskopatu EAPC Yak pidkreslyuvalosya v dokumenti ce rishennya bulo uhvaleno Konstantinopolskim patriarhatom na napoleglive prohannya estonskogo uryadu i perevazhnoyi bilshosti estonskih pravoslavnih parafij yaki prosili prijnyati yih pid zahist Vselenskogo patriarhatu U Moskvi pro ce diznalisya lishe 22 lyutogo pislya togo yak na pres konferenciyi v Stambuli bulo ogolosheno vidpovidne komyunike 22 lyutogo patriarh Aleksij II poslav terminovu telegramu patriarhu Vartolomiyu U nij vin vid imeni yepiskopatu i Svyashennogo Sinodu RPC visloviv rishuchij protest i zayaviv sho diyi Konstantinopolskogo patriarhatu Moskovska patriarhiya rozcinyuye yak antikanonichnu akciyu yaka mozhe privesti do prizupinennya yevharistijnogo spilkuvannya mizh dvoma Cerkvami i do pripinennya pominannya imeni predstoyatelya Konstantinopolskoyi Cerkvi v diptihu Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi U toj zhe den 22 lyutogo v Tallinni delegaciya Konstantinopolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi peredala estonskomu uryadu Patriarshe ta Sinodalne Diyannya pro zasnuvannya Estonskoyi Mitropoliyi 23 lyutogo terminovo zibravsya Svyashennij Sinod RPC yakij viznav vidnovlennya Konstantinopolskim patriarhatom Tomosu 1923 roku rozkolnickoyu akciyeyu yaka zmushuye RPC prizupiniti kanonichne i yevharistijne spilkuvannya z Konstantinopolskim patriarhatom i Finlyandskoyu avtonomnoyu arhiyepiskopiyeyu a takozh pripiniti pominannya Konstantinopolskogo patriarha po diptihu predstoyateliv Pomisnih Pravoslavnih Cerkov Bulo virisheno peredati dane pitannya na rozglyad majbutnogo Arhiyerejskogo Soboru RPC Pro rishennya Sinodu patriarh Moskovskij povidomiv patriarhovi Konstantinopolskomu telegramoyu 23 lyutogo 1996 roku na Bozhestvennij liturgiyi sho vidbuvalasya v Moskovskomu katedralnomu Bogoyavlenskomu sobori patriarh Aleksij II v prisutnosti 50 yepiskopiv sho spivsluzhili jomu chislennih klirikiv i miryan ne vigolosiv imeni Vartolomiya I v chisli glav pomisnih pravoslavnih Cerkov Ce stalosya vpershe za vsyu istoriyu vzayemin mizh dvoma patriarhatami Pochalasya persha Moskovsko Konstanopolska shizma Todi zh 23 lyutogo patriarh Aleksij II zvernuvsya z poslannyam do arhiyepiskopa Korniliya pastiriv chernectva i vsih virnih chad Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Moskovskogo patriarhatu U comu poslanni Konstantinopolskij patriarhat buv zvinuvachenij u vtorgnenni na kanonichnu teritoriyu RPC i v grihu rozkolu U comu zh grihu buli napered zvinuvacheni ti kliriki yaki perejdut pid yurisdikciyu Konstantinopolya Patriarh nagadav sho grih rozkolu ne zmivayetsya navit krov yu muchenictva Svyashenikam i parafiyanam EAPC MP bulo zaboroneno vstupati v yevharistijne i molitovne spilkuvannya z rozkolnikami yaki za slovami Serafima Sarovskogo Carstva Bozhogo ne uspadkuyut 24 lyutogo Konstantinopolskij patriarh Vartolomij I napraviv patriarhu Aleksiyu II vidpovid na jogo telegramu U listi zokrema jshlosya pro te sho Rosijska cerkva togo chasu zajmalasya vignannyam pravoslavnih estonciv i otrimuvala pevnu vigodu vid cogo i koristuvalasya cim momentom dlya togo shob zajnyati teritoriyi Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Pidstavi yeparhiyi arhiyepiskopa Korniliya ne ye kanonichnimi i bulo b nepravilno govoriti pro bozhestvenni ta svyashenni kanoni u danomu vipadku Vselenskij patriarh pidkreslyuvav I dali podiyi yaki ye nekanonichnimi v yakijs konkretnij chas nikoli ne otrimuyut blagoslovennya nikoli ne rozglyadayutsya yak dijsni i nikoli ne stvoryuyut precedentu 24 lyutogo v Tallinni delegaciya Vselenskogo patriarhatu na choli z mitropolitom Halkidonskim Joakimom Nerandzulisom v spivsluzhinni arhiyepiskopa Ioanna Finlyandskogo i estonskogo duhovenstva vidsluzhila Bozhestvennu liturgiyu Cej akt oznachav vidnovlennya bogosluzhbovogo zhittya avtonomnoyi Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi na svoyij batkivshini 29 lyutogo VZCZ MP vistupiv z memorandumom prisvyachenim cerkovnij situaciyi v Estoniyi a na nastupnij den 1 bereznya vzhe Svyashennij Sinod RPC prijnyav zayavu U nij vikladavsya poglyad Moskovskoyi patriarhiyi na istoriyu pravoslav ya v Estoniyi osoblivo pridilyalasya uvaga HH stolittyu i rol RPC prirodno providnu v cij istoriyi Poyasnyuvalosya stavlennya RPC do pershosti chesti Vselenskih patriarhiv Rozpovidalasya istoriya skladnih vzayemin mizh Rosijskoyu i Konstantinopolskoyi Cerkvami V zayavi oskarzhuvalosya pravo Konstantinopolya na chastinu kanonichnoyi teritoriyi RPC i visuvalisya zvinuvachennya Vselenskomu prestolu v porushenni znachnoyi kilkosti cerkovnih kanoniv Sinod she raz nagadav pro te sho kanonichne i yevharistijne spilkuvannya z Konstantinopolskim patriarhatom i Finlyandskoyu Avtonomnoyu arhiyepiskopiyeyu prizupineno yak i pominannya Konstantinopolskogo patriarha Svyashennij sinod zvernuvsya do predstoyateliv Pomisnih Pravoslavnih Cerkov z prohannyam zaklikati Konstantinopolskogo patriarha vidmovitisya vid nekanonichnogo z tochki zoru RPC diyannya Sinod takozh zaklikav estonski i finlyandski organi derzhavnoyi vladi proyaviti rozsudlivist i ne zaohochuvati sprobi rozkoloti Pravoslavnu Cerkvu v Estoniyi i pripiniti diskriminaciyu kanonichnoyi Cerkvi pid keruvannyam Arhiyepiskopa Tallinnskogo i vsiyeyi Estoniyi Korniliya i viznati prava vlasnosti za miscevimi cerkovnimi gromadami Odnochasno bula zayavleno pro gotovnist prodovzhuvati peregovori z metoyu povnoyi normalizaciyi stanovisha Pravoslav ya v Estoniyi i vidnovlennya yednosti Svyatogo Pravoslav ya Na pochatku bereznya golova VZCZ MP mitropolit Kirila Gundyayev jogo zastupnik arhiyepiskop Kaluzskij i mitropolit Krutickij Yuvenalij Poyarkov provedeli zustrichi z predstoyatelyami Serbskoyi Antiohijskoyi Yerusalimskoyi Bolgarskoyi i Polskoyi Pravoslavnih Cerkov Pislya cogo delegaciya RPC na choli z mitropolitom Kirilom Gundyayevim virushila do shvejcarskogo Cyuriha na peregovori z delegaciyeyu Konstantinopolskogo patriarhatu yaku ocholyuvav mitropolit Filadelfijskij Meliton generalnij sekretar Sinodu Vselenskogo patriarhatu Dlya togo shob prodemonstruvati micnist pozicij RPC vseredini Estoniyi 16 bereznya 1996 roku v Tallinni bulo provedeno chergovij hresnij hid v yakomu vzyalo uchast blizko 26 tisyach osib 22 bereznya 1996 roku Derzhavna Duma Rosijskoyi Federaciyi prijnyala zayavu Pro porushennya prav pravoslavnih viruyuchih v Estoniyi v yakij vislovlyuvalasya gliboka zaklopotanist situaciyeyu pov yazanoyi z porushennyam prav viruyuchih Estonskoyi Apostolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi yaka zberigaye duhovno kanonichnu yednist z Moskovskim Patriarhatom U zayavi zaznachalosya sho vlada Estoniyi vidmovlyaye EAPC MP v reyestraciyi pid yiyi istorichnoyu nazvoyu sho pravoslavni gromadi yaki ne bazhayut perehoditi v yurisdikciyu Konstantinopolskogo patriarhatu pozbavlyayutsya svoyih hramiv i svyatin sho estonska vlada nagnitaye religijnij konflikt spryamovanij na obmezhennya v Estoniyi prav rosijskomovnih pravoslavnih viruyuchih U zv yazku z cim Derzhavna Duma RF zvernulasya do Parlamentskoyi asambleyi Radi Yevropi Komisiyi OON z prav lyudini z propoziciyeyu v najkorotshi termini rozglyanuti zaznachenu problemu i vidpovidnim chinom vplinuti na estonsku vladu yaka na dumku deputativ Derzhavnoyi Dumi RF porushuvala prava lyudini v Estoniyi U kvitni v Cyurihu vidbulisya peregovori spilnoyi komisiyi Konstantinopolskogo ta Moskovskogo patriarhativ v rezultati yakih buv uzgodzhenij tekst memorandumu yakij povinen buv buti ratifikovanij Sinodami oboh Cerkov 16 travnya 1996 roku odnochasno v Stambuli i v Moskvi Svyashenni Sinodi oboh patriarhativ na osnovi Cyurihskih domovlenostej kvitnya 1996 roku uhvalili rishennya pro podolannya krizi sho vinikla mizh dvoma Cerkvami Bulo virisheno sho Konstantinopolskij patriarhat vvodit chotirimisyachnij moratorij na svoye rishennya vid 20 lyutogo 1996 roku pro utvorennya EAPC Protyagom cih chotiroh misyaciv parafiyi povinni vibrati v yaku yurisdikciyu voni hochut perejti Moskovskij patriarhat nadaye klirikam yaki shochut perejti v yurisdikciyu Vselenskogo patriarhatu taku mozhlivist vklyuchayuchi tih klirikiv yaki ranishe buli zaboroneni v sluzhinni obidva patriarhati zobov yazalisya spivpracyuvati z metoyu shob vsi pravoslavni v Estoniyi nezalezhno vid yurisdikcijnoyi prinalezhnosti otrimali odnakovi prava vklyuchayuchi pravo na majno u zv yazku z dosyagnennyam ciyeyi ugodi Svyashennij Sinod RPC vidnovlyuye perervane spilkuvannya z Konstantinopolskim patriarhatom U veresni 1996 roku Svyashenni Sinodi oboh Cerkov uhvalili spiski parafij yaki viznachilisya zi svoyeyu yurisdikciyeyu Tilki dva prihodi ne uhvalili pevnogo rishennya Tomu termin moratoriyu bulo prodovzheno she na 3 misyaci Pitannya zh pro vlasnist na cerkovne majno zalishalosya nevirishenim 24 veresnya 1997 roku v Odesi projshla zustrich Konstantinopolskogo ta Moskovskogo patriarhiv Sered bagatoh pitan obgovoryuvalosya i estonske ale konkretnih rishen uhvaleno ne bulo 18 bereznya 1999 roku Soborom EAPC mitropolitom Tallinnskim i vsiyeyi Estoniyi predstoyatelem ciyeyi Cerkvi buv obranij narodzhenij u Kongo v rodini grekiv kipriotiv yepiskop Nazianzskij vikarij Gallskoyi mitropoliyi Konstantinopolskogo patriarhatu 59 richnij Stefan Haralambidis yakij u toj chas nis posluh na pivdni Franciyi Takim chinom v Tallinni z yavilosya dvi pravoslavni kafedri i dva pravoslavnih iyerarha stali mali titul vsiyeyi Estoniyi Patriarh Vartolomij I zaklikav RPC viznati mitropolita Stefana yedinim kanonichnim i zakonnim pershoiyerarhom Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Ale Moskovska patriarhiya vvazhayuchi Estoniyu viklyuchno svoyeyu kanonichnoyu teritoriyeyu ne viznala mitropolita Stefana glavoyu Estonskoyi Cerkvi i vidmovilasya vstupati z nim v bud yaki oficijni vidnosini Tak u serpni 2000 roku Yuvilejnij Arhiyerejskij Sobor RPC pidkresliv sho vin Sobor ne vvazhaye za mozhlive pozitivno vidpovisti na propoziciyu svyashennonachaliya Konstantinopolskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi pro viznannya Rosijskoyu Pravoslavnoyu Cerkvoyu kanonichnogo statusu avtonomiyi za cerkovnoyu yurisdikciyeyu Konstantinopolskogo Patriarhatu yaka prisutnya v Estoniyi z 1996 roku oskilki viznannya za neyu t kogo statusu ne vidpovidaye v povnij miri istorichnogo rozvitku i suchasnogo stanu Pravoslav ya v Estoniyi Krim togo Sobor postanoviv Vvazhati neprijnyatnim uchast predstavnikiv Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v mizhpravoslavnih forumah de oficijno predstavleni uchasniki vid tak zvanoyi Avtonomnoyi Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Konstantinopolskogo Patriarhatu Z 26 zhovtnya po 1 listopada 2000 roku v Estoniyi z vizitom perebuvav patriarh Vartolomij I Pro svij namir vidvidati Estoniyu Konstantinopolskij patriarh do vidoma patriarha Moskovskogo ne postaviv V hodi cogo vizitu Vselenskij patriarh zayaviv pro te sho Cyurihski ugodi nepravilno rozumiyutsya Moskovskoyu patriarhiyeyu a same u RPC nemaye pidstav domagatisya pravonastupnictva shodo Estonskoyi Cerkvi sho isnuvala do 1940 roku EAPC Konstantinopolskogo patriarhatu maye pravonastupnictvo v Estoniyi i povinna keruvati pravoslavnimi parafiyami na vsij teritoriyi krayini ukladeni v 1996 roci Cyurihski ugodi ne mozhna traktuvati yak zgodu na paralelne isnuvannya v Estoniyi dvoh pravoslavnih yurisdikcij parafiyi v yurisdikciyi RPC v Estoniyi povinni znahoditisya v yurisdikciyi Moskovskoyi patriarhiyi u formi ekzarhatu predstavnictva abo okremih podvir yiv v Estoniyi mozhe buti tilki odin arhiyerej z titulom vsiyeyi Estoniyi a pri nomu mozhe buti ekzarh predstavnik sho opikuyetsya parafiyami sho znahodyatsya v yurisdikciyi RPC arhiyepiskop Kornilij povinen buti zmishenij zi svogo posta Golovnoyu pereshkodoyu dlya podalshogo prosuvannya u napryamku do normalizaciyi stanovisha vseredini estonskogo pravoslav ya bula vidsutnist u EAPC MP derzhavnoyi reyestraciyi Pochinayuchi z 1993 roku novij Statut dekilka raziv podavavsya na reyestraciyu I kozhen raz derzhavni organi vidmovlyalisya jogo zareyestruvati Ale 17 kvitnya 2002 roku Statut Estonskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v yurisdikciyi Moskovskogo patriarhatu buv nareshti zareyestrovanij Shob reyestraciya Statutu vse zh vidbulasya dovelosya cerkovnij strukturi v yurisdikciyi Moskovskogo patriarhatu navit vidmovitisya vid nazvi EAPC religijna struktura stala nazivatisya Estonska Pravoslavna Cerkva Moskovskogo Patriarhatu EPC MP Skladnim takozh bulo pitannya vlasnosti na cerkovnu neruhomist Gostrota pitannya hto ye pravonastupnikom EAPC zrazka 1940 roku staye zrozumiloyu yaksho vzyati do uvagi sho do aneksiyi Estoniyi Radyanskim Soyuzom EAPC nalezhalo priblizno 5 zemli v tomu chisli majzhe ves ostriv Saaremaa She bilshoyi gostroti dodava tej fakt sho za chasiv radyanskoyi vladi v Estoniyi pravoslavni hrami praktichno ne buduvalisya za kilkoma ridkisnimi vinyatkami A otzhe perevazhna bilshist cerkovnih sporud vidpovidno do prijnyatih v krayini pravil restituciyi majzhe avtomatichno perehodili u vlasnist EAPC A nad gromadami EPC MP navisla zagroza zalishitisya v bukvalnomu sensi pid vidkritim nebom Cyurihski 1996 roku i Berlinski 2001 roku ugodi mizh Moskvoyu i Konstantinopolem zdavalosya vidkrivali dorogu dlya virishennya ciyeyi problemi Ta neviznannya Moskvoyu EAPC ta yiyi predstoyatelya mitropolita Stefana znachno upovilnyuvalo proces poshuku shlyahiv virishennya ciyeyi problemi Poserednikom u peremovinah mizh dvoma pravoslavnimi Cerkvami vistupila derzhava peregovori prohodili u formati MVS Estoniyi EAPC MVS Estoniyi EPC MP Na pochatku zhovtnya 2002 roku bula dosyagnuta ugoda pro te sho EAPC vidmovlyalasya na korist derzhavi vid chastini nalezhnoyi yij majna yake vikoristovuvala v svoyij diyalnosti EPC MP Za ce EAPC otrimuvala vid derzhavi groshovu kompensaciyu rozmir yakoyi v kincevomu pidsumku sklav 50 mln estonskih kron Derzhava v svoyu chergu peredavalo otrimani vid EAPC budivli v dovgostrokovu orendu parafiyam EPC MP za realno simvolichnu orendnu platu 1 estonska krona v misyac Chastina hramiv perebuvali v municipalnij vlasnosti i tam majnovi pitannya dlya EPC MP virishuvalisya desho prostishe Proces peredachi vlasnosti roztyagnuvsya na dekilka rokiv lishe u chervni 2009 roku EPC MP otrimala majno yake malo buti peredano v yiyi korist zgidno z dosyagnutimi v 2002 roci domovlenostyami Oznakoyu znizhennya gostroti konfliktu mizh Moskvoyu i Konstantinopolem stav vizit patriarha Moskovskogo Aleksiya II u veresni 2003 roku na svoyu batkivshinu v Estoniyu Vlitku 2008 roku patriarhi Aleksij II i Vartolomij I vpershe pislya pochatku estonskogo krizi vidsluzhili spilnu Liturgiyu na Volodimirskij girci v Kiyevi ta proveli zustrich u Kiyevo Pecherskij Lavri Tretya Moskovsko Konstantinopolska shizma Dokladnishe Moskovsko Konstantinopolska shizma 2018 Moskovskij patriarhat uhvaliv rishennya ne brati uchast u Vsepravoslavnomu sobori v chervni 2016 roku na Kriti Greciya v pidgotovci yakogo vin spilno z inshimi cerkvami brav uchast z 1961 roku Rishennya soboru sho rozglyadav pid golovuvannyam Vselenskogo patriarha Vartolomiya obmezhene kolo pitan disciplinarno kanonichnogo harakteru ne buli prijnyati Moskovskim patriarhatom 2018 roku rizko zagostrilisya stosunki RPC z Konstantinopolskim patriarhatom napruzheni z 1920 h rokiv 15 zhovtnya 2018 roku na zasidanni Sinodu RPC v Minsku bulo uhvaleno rishennya viznati nemozhlivim podalshe perebuvannya z nim u yevharistijnomu spilkuvanni V opublikovanij zayavi sinodu povidomlyalosya pro prichini takogo rishennya pidtverdzhennya namiru Konstantinopolskogo patriarhatu nadati avtokefaliyu Ukrayinskij Cerkvi stvorennya stavropigiyi Konstantinopolskogo Patriarha v Kiyevi prijnyattya v spilkuvannya Filareta ta Makariya skasuvannya diyi sobornoyi gramoti Konstantinopolskogo Patriarhatu 1686 roku pro peredachi Kiyivskoyi mitropoliyi Moskovskomu Patriarhatu Ce bula vidpovid na diyi sinodu Vselenskogo patriarhatu yakij zayaviv pro namir stvoriti yedinu avtokefalnu pomisnu cerkvu v Ukrayini vidnoviv v cerkovnomu spilkuvanni predstoyateliv UPC KP i UAPC i skasuvav diyu sobornoyi gramoti 1686 roku pro timchasovu peredachu prava hirotoniyi Kiyivskogo mitropolita do yurisdikciyi Moskovskogo patriarhatu za umovi obov yazkovogo pominannya nim Konstantinopolskogo patriarha yak svogo pershoiyerarha Zi svogo boku Konstantinopolskij patriarhat zayaviv sho vin ne rozrivaye yevharistijnogo spilkuvannya z Rosijskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu 13 listopada 2018 r sobor yepiskopiv UPC MP u Kiyevi she raz nagadav sho vvazhaye rishennya Svyashennogo Sinodu Vselenskogo Patriarhatu vid 11 zhovtnya 2018 roku stosovno ukrayinskogo cerkovnogo pitannya nedijsnimi Vidanij ukaz pro zaboronu u svyashennosluzhinni bez prava prichastya Svyatih Hristovih Tayin prot Petru Zuyevu bagatorichnomu kerivniku viddilu informaciyi ta zv yazkiv z gromadskistyu Kiyivskoyi yeparhiyi UPC MP chlenu Sinodalnoyi komisiyi po dialogu z UAPC ta UPC KP Zaboroneno same za grube porushennya rishen Svyashennogo Sinodu UPC vid 13 listopada 2018 roku a sinodalna dovidka konkretizuye prichinu zaboroni spivsluzhinnya z ekzarhom Konstantinopolskogo Patriarhatu Za te zh same buv zaboronenij u svyashennosluzhinni i prot Georgij Kovalenko Slid zaznachiti sho Konstantinopolskij Patriarhat ne pidtrimav Moskovsku shizmu ne vidmovivsya vid yevharistijnogo spilkuvannya z RPC vikonuyuchi kanoni pravoslavnoyi cerkvi pominaye pri bogosluzhinni predstoyatelya Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi moskovskogo patriarha Cyu vimogu takozh bulo propisano v Tomosi dlya PCU 8 lyutogo 2019 roku vidbulos pominannya mitropolita Epifaniya j viznannya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini davnim patriarhatom Aleksandriyi ta vsiyeyi Afriki RPC ogolosila sho yiyi ochilnik Kirilo perestane zgaduvati pid chas Bogosluzhin Patriarha Aleksandrijskogo Teodora II 13 lyutogo 2019 r keruyuchij spravami UPC MP mitr Borispilskij Antonij Pakanich i zastupnik golovi VZCZ UPC MP prot Mikola Danilevich vzyali uchast v urochistostyah pov yazanih z 50 richchyam mitr Varnenskogo Ioanna sho prohodili u bolgarskomu misti Varna Okrim arhiyereyiv Bolgarskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v urochistostyah vzyali uchast i iyerarhi Konstantinopolskogo Patriarhatu tak zvanih Novih teritorij mitropolit Edeskij Ioil ta mitropolit Elasonskij Hariton Mitr Takim chinom 2 kliriki UPC MP porushili kanonichnu postanovu sinodu svoyeyi cerkvi ale ne ponesli niyakih pokaran za spivsluzhinnya iz ye ekzarhom Vselenskoyi Patriarhiyi u Centralnij Makedoniyi mitr Ioilem ta Patriarshim Ekzarhom Olimpu mitr Haritonom Koli zh zhurnalisti zvernuli uvagu na spivsluzhinnya i porushennya pravila sinodu UPC MP dala oficijnij komentar v yakomu poyasnila take spivsluzhinnya 7 ma punktami U zhovtni 2019 go v RPC zayavili sho planuyut rozirvati molitovne ta yevharistijne spilkuvannya z iyerarhami Cerkvi Greciyi sho ye chastinoyu greckogo pravoslav ya Prichinoyu comu posluzhilo viznannya ciyeyu cerkvoyu Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini v serpni 2019 go 3 listopada RPC pripinila yevharistijne spilkuvannya ne z usiyeyu cerkvoyu a lishe z yiyi glavoyu arhiyepiskopom Atenskim i vsiyeyi Greciyi Iyeronimom II 20 listopada 2019 roku na patriarshij sluzhbi ani na Velikomu vhodi ani na Velikij pohvali Patriarh Moskovskij Kirilo ne pom yanuv zhodnogo zi svoyih koleg po imeni skazavshi lishe Pom yani Gospodi patriarhiv pravoslavnih 26 grudnya 2019 roku Sinod RPC u Moskvi rozirvav vidnosini z Aleksandrijskim Patriarhom RPC pochala stvoryuvati na jogo kanonichnij teritoriyi paralelnu iyerarhiyu sho zaboroneno Apostolskimi pravilami Krim togo moskovskij Sinod virishiv prizupiniti diyalnist predstavnictva podvir ya Aleksandrijskogo Patriarhatu pri Moskovskomu patriarshomu prestoli Predstavnictvo Patriarha Moskovskogo pri Patriarhovi Aleksandrijskomu virisheno peretvoriti na parafiyu RPC v Kayiri Sho stosuyetsya parafij RPC v Africi to voni budut vivedeni z yurisdikciyi Aleksandrijskogo Patriarhatu j otrimayut stavropigijnij status tobto perejdut v pryame pidporyadkuvannya ochilnikovi RPC Kirilu 24 zhovtnya 2020 roku arhiyepiskop Kipru Hrizostom II pom yanuv predstoyatelya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini Epifaniya pid chas liturgiyi pri rukopolozhenni novogo yepiskopa Arsinojskogo Pankratiya Piznishe Hrizostom II poyasniv sho musiv nareshti uhvaliti rishennya pro viznannya a yaksho htos z chleniv sinodu zahoche obgovoriti jogo to vin do cogo gotovij Znovu zh 20 listopada Patriarh Moskovskij i vsiyeyi Rusi Kirilo pripiniv molitovne pominannya arhiyepiskopa Kiprskogo Hrizostoma II Takozh bulo obirvane yevharistijne spivsluzhinnya z timi iyerarhami Kiprskoyi cerkvi yaki vstupili v cerkovne spilkuvannya z predstavnikami Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini 25 listopada 2020 z yavilosya komyunike Sinodu Kiprskoyi pravoslavnoyi cerkvi shodo viznannya PCU de Svyashennij Sinod pidtrimav rishennya arhiyepiskopa Hrizostoma II viznati PCU 20 grudnya 2020 roku Glava Cerkvi Kipru arhiyepiskop Hrizostom II zayaviv v interv yu sho Rosijska pravoslavna cerkva ne ye prikladom dlya nasliduvannya cherez yiyi neviznannya PCU Vidnosini z Pravoslavnoyu cerkvoyu Ukrayini Sinod Pravoslavnoyi cerkvi Rosiyi ne viznav Pravoslavnu cerkvu Ukrayini zayavivshi pro nekanonichnij harakter Ob yednavchogo soboru v Kiyevi 2018 i nazvavshi jogo ob yednannyam rozkolnikiv i zvernuvsya do predstoyateliv ta pomisnih pravoslavnih cerkov iz zaklikom ne viznavati PCU yak avtokefalnu pomisnu pravoslavnu cerkvu Zakordonni avtonomiyi Moskovskogo patriarhatu takozh vislovilisya pro neviznannya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini zokrema RPC v Ukrayini 17 grudnya 2018 roku RPC v Bilorusi 21 grudnya 2018 roku RPC v Americi 28 sichnya 2019 roku tosho Sinod naklav zaboroni na dvoh yepiskopiv UPC MP a takozh chotiroh inshih klirikiv yaki brali uchast v Ob yednavchomu sobori Mitropolit Vinnickij i Barskij Simeon Shostackij postijnij chlen Sinodu PCU yakij perejshov z UPC MP Z vishih klirikiv i vidnih diyachiv UPC MP v Ob yednavchomu sobori vzyali uchast mitropolit Vinnickij i Barskij Simeon Shostackij i mitropolit Pereyaslav Hmelnickij i Vishnevskij vikarij Kiyivskoyi mitropoliyi Oleksandr Drabinko v intronizaciyi mitropolita Kiyivskogo Epifaniya rektor Vidkritogo pravoslavnogo universitetu Svyatoyi Sofiyi Premudrosti i shef redaktor portalu Pravoslav ya v Ukrayini protoiyerej Georgij Kovalenko Mitropolit Cherkaskij i Kanivskij Sofronij Dmitruk yakij ranishe zayavlyav pro pidtrimku avtokefaliyi Ukrayinskoyi cerkvi ne pribuv na Ob yednavchij sobor poslavshis na hvorobu i v podalshomu piddav kritici Statut PCU zayavivshi sho ne hoche buti vasalno zalezhnim vid grekiv nazvav PCU greckoyu cerkvoyu i v toj zhe chas zayaviv pro vidmovu pominati Moskovskogo patriarha i zalishatisya v Moskovskomu patriarhati V svoyu mitropolit Kiyivskij Epifanij do otrimannya tomosu v hodi zdijsnennya liturgiyi ne zgaduvav patriarha Moskovskogo i vsiyeyi Rusi Kirila v chisli predstoyateliv pomisnih pravoslavnih cerkov poyasnyuyuchi ce tak U danij chas ya ne zgaduyu bo mi znahodimosya v stani vijni I tomu ukrayinskij narod ne sprijmaye togo shob novoobranij predstoyatel zgaduvav im ya rosijskogo patriarha Pochinayuchi z rizdvyanogo bogosluzhinnya 7 sichnya 2019 roku mitropolit Epifanij vpershe pochav zgaduvati patriarha Moskovskogo Kirila v chisli predstoyateliv vsih inshih pomisnih pravoslavnih cerkov zgidno diptihu Z boku Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini mitropolit Kiyivskij Epifanij pidtrimav zakonoproyekt Pro svobodu sovisti ta religijni organizaciyi yakij zokrema peredbachaye sho cerkva yaka vhodit v strukturu religijnoyi organizaciyi z centrom v derzhavi agresora zobov yazana v nazvi vidobrazhati nalezhnist do takoyi religijnoyi organizaciyi za mezhami krayini Kozhen pravoslavnij ukrayinec povinen rozumiti u yaku cerkvu vin hodit Navisho hovatisya za yakimis viviskami yaki ne vidpovidayut dijsnosti Ya viryu sho ce ne vikliche niyakih protistoyan tomu sho zaraz uporyadkovuyetsya zakonodavstvo Ukrayini zgidno z yakim i budut polegsheni ci perehodi pravoslavnih parafij vid Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi v Ukrayini do yedinoyi Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini Mitropolit Kiyivskij i vsiyeyi Ukrayini EpifanijOrganizaciya ta strukturaReligijna merezha Religijna merezha Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi u krayinah stanom na 01 01 2012 Krayina Yeparhij Parafij Monastiriv Duhovnih navchalnih zakladivRosiya 100 13119 429 59Ukrayina 46 12340 191 20Bilorus 11 1567 33 6Spisok oberprokuroriv Sinodu sho ocholyuvali MP Boltin Ivan Vasilovich 19 06 1722 11 05 1725 11 05 1725 02 12 1730 gvardiyi kapitan Rayevskij naznachenij 14 07 1726 prokurorom Dali do 1740 roku oberprokuroriv Svyatijshogo Sinoda ne priznachali Krechetnikov Mikita Semenovich 03 11 1740 1741 31 12 1741 29 03 1753 Lvov Afanasij Ivanovich 18 12 1753 17 04 1758 Kozlovskij Oleksij Semonovich 17 04 1758 09 06 1763 Melisino Ivan Ivanovich 10 06 1763 24 10 1768 Chebishov Petro Petrovich 24 10 1768 07 05 1774 Akchurin Sergij Vasilovich 12 05 1774 28 06 1786 Naumov Apolos Ivanovich 28 06 1786 26 07 1791 graf Musin Pushkin Oleksij Ivanovich 1791 1797 knyaz 1797 1799 graf 1799 1802 31 12 1802 07 10 1803 knyaz Golicin Oleksandr Mikolajovich 21 10 1803 24 10 abo 19 listopada1817 do travnya 1824 roku Ministerstvo duhovnih sprav ta narodnoyi osviti Rosijskoyi imperiyi knyaz 24 11 1817 02 04 1833 dijsnij tajnij radnik Nyechayev Stepan Dmitrovich 1833 25 06 1836 graf 24 02 1836 16 01 1855 25 12 1855 20 09 1856 graf 20 09 1856 28 02 1862 Ahmatov Oleksij Petrovich z bereznya 1862 po cherven 1865 graf Tolstoj Dmitro Andrijovich 23 06 1865 23 04 1880 Pobyedonoscev Kostyantin Petrovich 24 04 1880 19 10 1905 knyaz 20 10 1905 04 04 1906 knyaz Shirinskij Shihmatov Oleksij Oleksandrovich 26 kvitnya 9 lipnya 1906 Izvolskij Petro Petrovich 27 06 1906 05 02 1909 05 02 1909 02 05 1911 02 05 1911 04 07 1915 05 07 1915 26 09 1915 01 10 1915 07 08 1916 30 08 1916 03 03 1917 03 03 1917 24 07 1917 Kartashov Anton Volodimirovich 25 07 05 08 1917 Navchalni zakladi Zgidno z informaciyeyu 2016 roku RPC mala odnu zagalnocerkovnu aspiranturu ta doktoranturu 5 duhovnih akademij u Moskvi Sankt Peterburzi Kiyevi Kishinevi Minsku 6 universitetiv ta institutiv 53 duhovnih seminariyi 29 duhovnih uchilish 1973 roku RPC mala 2 duhovni akademiyi Moskovsku v Zagorsku ta Leningradsku i tri duhovni seminariyi v Zagorsku Leningradi j Odesi U vsih zgadanih bogoslovskih shkolah u 1973 vchilosya priblizno 500 studentiv Krim togo u Zagorsku diyut zaochni bogoslovski kursi Osvitnij riven duhovenstva Vadoyu MP buv nizkij osvitnij riven duhovenstva yake u XV XVI st zazvichaj nespromozhne bulo vigoloshuvati propovidi Shob zaraditi comu sprovadzhuvano z zakordonu vchenih bogosloviv sered nih u pershij polovini XVI stolittya Maksima Greka Mihajlo Trivolis yakij perekladav cerkovni knigi z greckoyi movi Sered chislennogo duhovenstva sprovadzhuvanogo z Ukrayini z XVII stolittya buli j taki viznachni ucheni yak Dmitro Tuptalo Feofan Prokopovich ta in Z XIX stolittya duzhe polipshivsya osvitnij riven rosijskogo duhovenstva u carskij Rosiyi visoku osvitu davali 4 duhovni akademiyi u Kiyevi Moskvi Peterburzi j Kazani serednyu chislenni 59 duhovni seminariyi a nizhchu duhovni uchilisha yakih bulo blizko 200 Cya merezha duhovnih shkil isnuvala do 1918 Volodinnya RPCRPC kolis skupchuvala u svoyemu volodinni velichezni zemelni mayetnosti U zv yazku z cim rozrostalosya chiselnist duhovenstva svitskogo ta chernechogo Bagatstvo cerkvi derzhava obmezhuvala zaboronoyu nabuvati novi zemli 1649 stvorennyam korotkotrivaloyi kontrolnoyi ustanovi tosho Nazrivav konflikt sho viyavivsya osoblivo za patriarha Nikona 1652 1658 yakij namagavsya zmicniti stanovishe ta vpliv cerkvi Jogo zahodi zakinchilisya nevdacheyu ta zaslannyam jogo samogo Takozh natrapili na gostrij opir jogo namagannya vvesti reformi u cerkovno obryadovi spravi Prihilniki starovini Staroobryadci staroviri vistupili proti vipravlen cerkovnih knig i obryadiv Zhorstoki peresliduvannya ne zlamali opoziciyi ale zmusili staroobryadciv ryatuvatisya pereselennyam u vidlyudni miscevosti za mezhi Moskoviyi chastkovo j na ukrayinski ta biloruski zemli Tudi zh ryatuvalisya vid peresliduvan poslidovniki j inshih religijnih grup Drukovani vidannyaOficijnij organ RPC misyachnik Zhurnal Moskovskoyi Patriarhiyi ros Zhurnal Moskovskoj Patriarhii Krim prinagidnih knig zbirok u tomu chisli neperiodichnih zbirok duhovnih akademij pid nazvoyu Bogoslovskie Trudy RPC vidaye misyachnik Pravoslavnij Visnik organ ekzarha vsiyeyi Ukrayini ta za kordonom Stimme der Orthodoxie organ Centralno yevropejskogo ekzarhatu Z 1989 roku vidayetsya gazeta Cerkovnij visnik do lyutogo 2003 roku Moskovskij cerkovnij visnik oficijnij organ Moskovskoyi patriarhiyi Pravoslavna enciklopediya Rosiya vitratila na zakupivlyu pravoslavnih enciklopedij u RPC 600 mln rubliv Najbilshij zamovnik enciklopediyi Ministerstvo kulturi Rosiyi Z 2011 roku vidomstvo zaplatilo Cerkovno naukovomu centru za ci knigi 511 mln rubliv pidrahuvali Vidkriti media za danimi derzhzakupivel Pid chas odnogo zi svoyih vizitiv do Vatikanu Volodimir Putin prezentuvav kilka tomiv pravoslavnoyi enciklopediyi RPC Papi Rimskomu EkspansiyaEkspansiya na ruski zemli U svoyij ekspansiyi MP vikoristovuyuchi politichnu mogutnist derzhavi poshirila svoyi vplivi na yeparhiyi Kiyivskoyi mitropoliyi osoblivo pislya pidpisannya bereznevih statej 1654 Pereyaslavskoyi ugodi Kiyivska mitropoliya boronilasya proti cogo bazhayuchi zalishitisya u pidporyadkuvanni Konstantinopolskogo patriarha Prote v 1686 priyednannya Kiyivskoyi mitropoliyi do Moskvi stalo dokonanim faktom Osvichene duhovenstvo perevedeno z Kiyivskoyi mitropoliyi do Moskvi piznishe do Peterburga de vono pracyuvalo u cerkovnij administraciyi shkilnictvi propovidnictvi tosho Misioneri MP ohreshuvali inorodciv na pivn i pivd sh yevropejskoyi Moskoviyi zgodom Rosiyi ta v Sibiru MP poshirila svoyi vplivi i na Ameriku de z 1870 isnuye yeparhiya yepiskopa aleutskogo i alyaskinskogo Zrosijshennya narodiv MP posilyuvala zrosijshennya priyednanih do Rosiyi narodiv i cerkov na poch 19 stolittya pidporyadkovano Gruzinsku Pravoslavnu Cerkvu yaka vidnovila svoyu avtokefaliyu lishe pislya revolyuciyi 1917 nezakonne nasilne priyednannya Biloruskoyi greko katolickoyi cerkvi ta Ukrayinskoyi greko katolickoyi cerkvi Polockim soborom z nav yazuvannyam rosijskoyi movi v zhitti katolikiv Bilorusi j Ukrayini tosho Zokrema Kiyivskij mitropoliyi zaboroneno bulo plekati tradicijnu bogosluzhbovu movu obryadi zvichayi ta nakazano 1720 ukrayinskim drukarnyam shob u yihnih vidannyah zhodnoyi riznici j osoblivogo narichchya ne bulo a zgodom vid duhovenstva vimagalosya vigoloshuvati cerkovnoslov yanski teksti z rosijskoyu vimovoyu Popri zovnishnye zneosoblennya MP u masi virnih ne zgasalo religijne pidnesennya ta pryamuvannya do hristiyanskoyi doskonalosti sho viyavilosya u mistichnih techiyah yaki zaperechuvali panivnu cerkvu i v chinah tih podvizhnikiv sho nalezhali do MP Cerkva proslavilasya bagatma svyatimi mizh nimi dehto yak Sergij Radonezkij 1392 ta Serafim Sarovskij 1833 shanovani j poza rosijskimi zemlyami Ci podvizhniki zdebilshogo oselyalisya u najdalshih i najnespriyatlivishih okolicyah imperiyi zokrema na Soloveckih ostrovah Bilogo morya 1429 Inshi vdavalisya do nadzvichajnih viyaviv svoyeyi religijnosti napriklad yurodivi ta in Suchasnij stanU 2016 r rosijska kampaniya Sryeda provela sociologichne doslidzhennya i viyavila sho ponad 69 rosiyan ne znayut golovnogo rozriznennya u vchenni pro Trijcyu mizh pravoslavnimi ta katolikami Za danimi MVS v akciyi Bezsmertnij polk brali uchast 10 4 miljoni rosiyan a u svyatkuvanni Velikodnya 4 3 tobto u dva razi menshe Za rezultatami opituvannya provedenogo u 2018 r Velikden ye vazhlivim svyatom dlya 31 naselennya Rosiyi v toj chas yak den peremogi dlya 71 Zvinuvachennya v yeresi Na Vsepravoslavnomu sobori na o Kriti 21 chervnya 2016 r RPC MP bula zvinuvachena v yeresi etnofiletizmu div Vselenski sobori zvinuvachennya progolosiv kiprskij arhiyepiskop Hrizostom II Rosijska pravoslavna cerkva ta Ukrayina Verhovna Rada Ukrayini zatverdila zvernennya do patriarha Konstantinopolskogo Vartolomiya I 16 chervnya 2016 r pro nadannya avtokefaliyi ale suchasna RPC vistupaye kategorichno proti vidnovlennya istorichnoyi spravedlivosti skasuvannya patriarhom Konstantinopolskim aktu 1686 roku pro timchasove pravo Moskovskogo patriarhatu visvyachuvati mitropolitiv Kiyivskih nadannya Tomosu Ukrayinskij pravoslavnij Cerkvi sklikannya ob yednavchogo Soboru v Ukrayini z ciyeyu metoyu Latvijska pravoslavna cerkva Dokladnishe Latvijska pravoslavna cerkva U zhovtni 2022 roku Latvijska pravoslavna cerkva zayavila pro vihid zi skladu RPC ta nadislala do Kirila Gundyayeva zapit na otrimannya avtokefaliyi Rosijska pravoslavna cerkva ta grecki patriarhati U lipni 1948 v Moskvi urochisto vidznachali 500 richchya avtokefaliyi Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Do yuvileyu bula priurochena Narada Goliv i predstavnikiv pomisnih Pravoslavnih Cerkov spochatku kerivnictvo SRSR zadumuvalo zahid yak vselenskij sobor dlya virishennya pitannya pro prisvoyennya Moskovskoyi Patriarhiyi titulu Vselenskoyi yake zasudilo ekumenichnij ruh i uniyu yak znaryaddya ekspansiyi papizmu Odnak na naradu ne pribuli predstoyateli Shidnih greckih patriarhativ Programa 200 hramiv dlya Moskvi 2010 roku stvoreno Fond pidtrimki budivnictva hramiv Moskvi pidpisano rozporyadzhennya sho regulyuye vidilennya zemelnih dilyanok pid hrami Datoyu pochatku programi vvazhayetsya 29 kvitnya 2011 r Volodimir Resin vidpovidalnij za zvedennya v Moskvi 200 hramiv RPC Pobudova hramiv ta vidilennya zemelnih dilyanok viklikalo oburennya ta protesti v moskvichiv Kerivnik RCP Kiril zayavlyav sho v serednomu buduyetsya tri hrami na den 2011 28 veresnya pochalosya budivnictvo hramu na chest svyatitelya Stefana Permskogo v moskovskomu rajoni Pivdenne Butovo 2012 2015 2015 roku v parku Torfyanka na pivnochi Moskvi mitinguvalniki protestuvali proti budivnictva hramu vimagayuchi zberegti zelenij masiv poryad z budinkami Pislya dekilkoh tizhniv protistoyannya budivnictvo perenesli na dilyanku nepodalik 2016 U kvitni bulo pobudovano hram na chest Iverskoyi ikoni bozhoyi materi pri akademiyi FSB na Michurinskomu prospekti yakij osvyativ patriarh Kirilo U grudni 2016 roku na budmajdanchiku hramu na chest Feodora Ushakova yakij buduyetsya v ramkah programi 200 vidbulosya osvyachennya hresta na golovnij kupol vijskovogo hramu pam yati voyiniv derzhavnoyi bezpeki Rosiyi tobto VChK NKVD KGB FSB Osvyativ hram yepiskop Dmitrivskij Feofilakt vikarij Patriarha Kirila yakij i vidsluzhiv panahidu za zhertvami katastrofi litaka TU 154 2017 V rajoni Kurkino na pivnichnomu zahodi Moskvi 13 listopada 2017 roku pochalosya budivnictvo hramu proti yakogo vistupili miscevi zhiteli Roboti pochalisya nezvazhayuchi na vidsutnist dokumentiv a prohid mitinguvalnikam proti zabudovi peregorodili privezeni avtobusami lyudi 2018 Stanom na kviten 2018 roku v ramkah Programi 200 v Moskvi bude vvedenij v ekspluataciyu 21 hramovij kompleks RPC MP Volodimir Resin Zayaviv sho v cilomu v period 2010 2018 rr v Moskvi zvedeno 62 hramovi kompleksi 45 po programi 200 i 17 ponad neyi 2019 Ulitku 2019 na pivnochi Moskvi hotili buduvati chergovij hram v ramkah programi Dorechnist novogo hramu viklikalo oburennya u miscevih zhiteliv KritikaDiv takozh Rosijsko ukrayinska cerkovna vijna Kritikuyetsya za ekumenichnu komercijnu i politichnu diyalnist Perebuvaye v zatyazhnomu yurisdikcijno kanonichnomu konflikti z pershoyu po chesti Konstantinopolskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu Cya cerkva zaznavala kritiki v usi chasi zokrema j vlasnimi spivvitchiznikami Nasha moskovska cerkva abi mati vid derzhavi garantiyi svogo isnuvannya ta postupok bezzasterezhno viddala sebe v rabstvo derzhavi Vkazani v derzhavnih karnih zakonah vidi primusu ta nasilstva ce yedina zbroya yakoyu nasha cerkva boretsya z vidstupnikami ta inshoyu viroyu Krihka j sumnivna yednist nashoyi cerkvi trimayetsya lishe nasilstvom ta falshem brehneyu yaku nasha derzhava ne lishe viznaye a j pidtrimuye Napriklad pidroblyaye dokumenti vigadanogo cerkovnogo Soboru abo pereklad dokumentiv Vselenskih Soboriv Vsya oboronna j nastupalna diyalnist nashoyi cerkvi ce sucilne shahrajstvo falsh i brehnya yaki chinyatsya bezkarno pid zahistom derzhavnoyi cenzuri yaka pilnuye abi htos ne vikriv vsih tih shahrajstv Nasha moskovska cerkva viznaye za osnovu samu zverhnist derzhavi nad cerkvoyu ta potrebu derzhavnogo keruvannya cerkvoyu Cya zasada zapisana v nashih derzhavnih ta cerkovnih zakonah Patriarh Filaret zvinuvachuye RPC v porushenni kanoniv i kazhe sho v 1992 roci Harkivskij Sobor buv sklikanij nezakonno tomu sho zgidno z kanonami jogo povinen buv sklikati ya yak mitropolit Kiyivskij a jogo sklikav yeparhialnij arhiyerej Harkivskij Tak samo RPC porushuye kanoni protyagom usiyeyi svoyeyi istoriyi Napriklad koli Rosijska imperiya pidkorila Gruziyu Gruzinskij patriarhat katolikos sho isnuvav stolittyami buv likvidovanij Zamist katolikosa buv priznachenij ekzarh prichomu rosiyanin a ne gruzin Analogichna istoriya bula i z Moldovoyu Koli vona bula priyednana do SRSR to i Moldavsku cerkvu tezh priyednali do RPC hocha Moldavska cerkva bula chastinoyu Rumunskoyi Cerkvi baltijskih krayin tezh buli priyednani do RPC hocha voni buli u skladi Konstantinopolskogo patriarhatu Ce vse porushennya cerkovnih kanoniv ale nihto ne mig zaperechuvati tomu sho i Rosijska imperiya i piznishe SRSR buli silnimi derzhavami Yepiskop z Tyumenskoyi oblasti opublikuvav dopis v yakomu ogolosiv bagatih arhiyereyiv Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi slugami antihrista Vin pidkresliv sho proyavi nahabstva zhadibnosti i nenasitnosti z boku kliru vzhe priveli do viddilennya velikoyi kilkosti lyudej vid cerkvi Svyashennik Vladislav Laperdin zanesenij v bazu sajtu Mirotvorec cherez te sho nadavav gumanitarnu dopomogu bojovikam najmancyam Novorosiyi ta nezakonno peretinav Derzhavnogo kordonu Ukrayini v zoni provedennya ATO Otrimav vid teroristiv medal Zahisnik Novorosiyi Rosijska Pravoslavna cerkva stvorila Hram zbrojnih sil RF cherez yakij yiyi kritikuvali oskilki na mozayikah zobrazheni chervoni zirki ta prapori SRSR simvoli radyanskogo totalitarnogo rezhimu lideri SRSR takozh planuvalosya zobraziti Putina ta Shojgu Shodi ta pidloga hramu zrobleni z nimeckih tankiv U 2016 roci Rostovska yeparhiya RPC navchala ditej DNR vijskovij spravi i sluzhila molebni za Novorosiyu Ulitku 2020 Golova Sluzhbi Zovnishnoyi rozvidki Ukrayini Valerij Kondratyuk zayaviv sho specsluzhbi Rosiyi vplivayut na destabilizaciyu Ukrayini cherez Rosijsku pravoslavnu Cerkvu Voseni togo zh roku yepiskop RPC buv zaboronenij u sluzhinni cherez najdenu u nogo narkolaboratoriyu j spivmeshkancya na im ya Kayin Montanelli 6 travnya 2024 roku parlament Estoniyi zasudiv diyi RPC i ogolosiv yiyi instituciyeyu yaka pidtrimuye rosijsku agresiyu proti Ukrayini Div takozh Tyutyunovij skandal ta Pussy RiotDiv takozhVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Rosijska pravoslavna cerkvaViddil zovnishnih cerkovnih zv yazkiv Moskovskogo patriarhatu Sinodalnij viddil iz vzayemin Cerkvi z suspilstvom ta zasobami masovoyi informaciyi Ruska pravoslavna cerkva Pravoslavna rosijska cerkva Rosijskij svit Anatema Patriarha Tihona Moskovsko Konstantinopolska shizma 2018 Shizma Moskovsko Konstantinopolska 1996 Blaznevij p yanij i navizhenij soborZauvazhennyaRumunski parafiyi UPC MPPrimitkiOkrim kolishnih zemel Velikogo Knyazivstva Ruskogo yaki ye kanonichnoyu teritoriyu Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini yak spadkoyemici Kiyivskoyi mitropoliyi Ci zemli nalezhat Vselenskomu Patriarhu Statut Ruskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Gl I Kanonichna teritoriya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini yak spadkoyemici Kiyivskoyi mitropoliyi Nalezhit Vselenskomu Patriarhu Kanonichna teritoriya Pravoslavnoyi cerkvi Estoniyi Kanonichna teritoriya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini yak spadkoyemici Kiyivskoyi mitropoliyi Nalezhit Vselenskomu Patriarhu Kanonichna teritoriya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini yak spadkoyemici Kiyivskoyi mitropoliyi nalezhit Vselenskomu Patriarhu ta Pravoslavnoyi cerkvi Rumuniyi nalezhit Rumunskomu Patriarhu Kanonichna teritoriya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini yak spadkoyemici Kiyivskoyi mitropoliyi Nalezhit Mitropolitu Kiyivskomu Z tochki zoru Vselenskogo patriarha Kiyivska mitropoliya nikoli ne peredavalas v pidporyadkuvannya Moskovskomu patriarhatu i do nadannya Tomosa PCU nalezhala Vselenskomu patriarhatu V UPC MP nachinayut rabotu nad perevodami bogosluzheniya na ukrainskij yazyk ros www pravmir com Arhiv originalu za 25 grudnya 2012 Procitovano 25 grudnya 2012 www pravmir com Arhiv originalu za 30 travnya 2013 Procitovano 25 grudnya 2012 Russian Orthodox Church History amp Facts Encyclopedia Britannica angl Brien Joanne O Palmer Martin 2007 The Atlas of Religion angl Univ of California Press s 22 ISBN 978 0 520 24917 2 Pomilka cituvannya Nepravilnij viklik tegu lt ref gt dlya vinosok pid nazvoyu 2 ne vkazano tekst Vselenskij Patriarhat maye dokumenti yaki dovodyat sho RPC ye dochirnoyu Cerkvoyu UPC Filaret 5 kanal ukr Procitovano 2 zhovtnya 2018 Sinod UPC KP RPC ye donkoyu Kiyivskoyi mitropoliyi a ne yiyi matir yu pravoslavnews com ua pravoslavnews com ua ua Procitovano 2 zhovtnya 2018 Ustav Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 2012 05 04 u Wayback Machine ros Vselenskij patriarh Varfolomij zakinuv RPC vpadannya u yeres RPC ogolosila svyashennu vijnu Zahodu yakij vpav u satanizm Vichne ta kanonichne Yak imperiya privlasnila sobi ukrayinske pravoslav ya Rosijske pravoslav ya oficijno viznalo sebe ideologichnim pridatkom Kremlya PARYe viznala RPC instrumentom kremlivskoyi propagandi Russia International Religious Freedom Report 2007 angl Velikoe v malom Prot Vedomstvo pravoslavnogo ispovedaniya Pravoslavnaya enciklopediya M Cerkovno nauchnyj centr Pravoslavnaya enciklopediya 2004 T VII S 369 ISBN 5 89572 010 2 ros doc histrf ru Arhiv originalu za 24 zhovtnya 2018 Procitovano 1 lyutogo 2019 cerkvarium cerkvarium org uk ua Arhiv originalu za 14 veresnya 2018 Procitovano 14 veresnya 2018 Daniil Princ iz Buhova Nachalo i vozvyshenie Moskovii ros Shpakov A Ya Gosudarstvo i Cerkov v ih vzaimnyh otnosheniyah v Moskovskom gosudarstve Carstvovanie Fedora Ivanovicha Uchrezhdenie patriarshestva v Rossii Odessa 1912 Uspenskij B A Car i patriarh Harizma vlasti v Rossii Vizantijskaya model i ee russkoe pereosmyslenie M 1998 Fonkich B L Iz istorii uchrezhdeniya patriarshestva v Rossii Sobornye gramoty 1590 i 1593 gg Problemy paleografii i kodikologii v SSSR M 1974 S 251 260 Arhiv originalu za 24 zhovtnya 2018 Procitovano 2 lyutogo 2019 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Skrynnikov R G Krest i korona Cerkov i gosudarstvo na Rusi IX XVII vv SPb 2000 Pravoslavnaya enciklopediya M 2000 Tom Russkaya pravoslavnaya cerkov S 79 Bogdanov A P Russkie patriarhi 1589 1700 T 1 M 1999 Iov patriarh Moskovskij Pravoslavnaya enciklopediya T 25 M 2011 S 253 264 Chi gotova storichna diplomatiya do viklikiv neperedbachuvanogo stolittya Zerkalo nedeli Dzerkalo tizhnya Mirror Weekly Procitovano 17 serpnya 2020 2016r 14 Hristiyanskij Golos 2946 PDF Kozhna cerkva povinna povazhati suverenitet Ukrayini Yurij Timoshenko Radio Svoboda ukr Procitovano 17 serpnya 2020 V Burega Prisoedinenie Kievskoj Mitropolii k Moskovskomu Patriarhatu Kak eto bylo 1 2017 07 26 u Wayback Machine Cit po Igor Isichenko arhiyepiskop Istoriya Hristovoyi Cerkvi v Ukrayini B m Vidavnictvo Akta 2008 S 305 Sm tak zhe Polonska Vasilenko N Istorichni pidvalini UAPC Myunhen 1964 S 113 116 Sokolov A V i Pravoslavnaya cerkov v Rossii fevral 1917 yanvar 1918 gg Diss d ra ist nauk SPb 2014 S 525 612 613 Arhiv originalu za 18 grudnya 2013 Procitovano 1 serpnya 2009 Sokolov B V Sto velikih vojn Grazhdanskaya vojna v Rossii 1917 1922 gody S P Melgunov Krasnyj terror v Rossii 1918 1923 IV Na grazhdanskoj vojne Ostling R Krest vstrechaetsya s Kremlyom 21 travnya 2013 u Wayback Machine Tajm zhurnal 24 6 2001 Istoriya vosstanovleniya Moskovskoj patriarhii Stalinym v 1943 godu www rusbaptist stunda org Procitovano 12 kvitnya 2019 Rada u spravah RPC v 1940 h rokah kontekst vzayemin derzhavi i cerkvi Religiya v Ukrayini originalu za 25 bereznya 2013 Procitovano 24 chervnya 2019 Povoyenna Ukrayina narisi socialnoyi istoriyi druga polovina 1940 h seredina 1950 h rr Kolektivna monografiya Vidp red V M Danilenko U 3 h chastinah Ch 3 K Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2010 336 s Rossiya info Arhiv originalu za 9 bereznya 2010 22 Povoyenna Ukrayina narisi socialnoyi istoriyi druga polovina 1940 h seredina 1950 h rr Kolektivna monografiya Vidp red V M Danilenko U 3 h chastinah Ch 3 K Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2010 336 s Mihajluca M I Pravoslavna cerkva na Pivdni Ukrayini v roki Drugoyi svitovoyi vijni 1939 1945 Mikola Ivanovich Mihajluca Odesa Vid vo VMV 2008 392 s Yak NKDB SRSR u 1945 roci poslali v SShA kgbista v ryasi Dokument Duhovnij front ukr 19 grudnya 2019 Procitovano 19 grudnya 2019 29 Cypin Vladislav protoierej Istoriya russkoj cerkvi 1917 1997 Kniga devyataya Vladislav Aleksandrovich Cypin M Izd vo Spaso Preobrazhenskogo Valaamskogo monastyrya 1917 832 s Istoriya religiyi v Ukrayini Navchalnij posibnik A M Kolodnij P L Yarockij B O Lobovik ta in Za red A M Kolodnogo P L Yarockogo K T vo Znannya KOO 1999 S 536 Moskovskij patriarhat stvoryuvali agenti NKVS svidchat rozsekrecheni SBU dokumenti https espreso tv Espreso TV 10 grudnya 2017 Procitovano 10 grudnya 2017 2 Babkin M A Statut Ruskoyi pravoslavnoyi cerkvi pripustimo ototozhnennya RPC i PRC Suspilni nauki i suchasnist M 2015 1 S 108 114 ros Statut Ruskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi 2012 05 04 u Wayback Machine ros UKRAYiNSKIJ VIZVOLNIJ Ruh u borotbi z NKVD KgB PDF ukrayinska Vidannya organizacijno kadrovoyi referenturi 1958 Citata po prot N Balashov prot I Prekup Moral i pravo vs politicheskaya celesoobraznost Iz istorii cerkovno gosudarstvennyh otnoshenij v Estonii ros procitovano 12 12 2019 Tomos Svyatejshego Patriarha Moskovskogo i vseya Rusi Aleksiya II episkopu Tallinskomu i vseya Estonii Korniliyu ros N Byelyakova Pravoslavnaya cerkov v obshestvenno politicheskoj zhizni pribaltijskih gosudarstv u zbirci Pravoslavnaya cerkov pri novom patriarhe pid red O Malashenka ta S Filatova s 341 400 ros procitovano 12 12 2019 Cit po Zayavlenie Svyashennogo Sinoda Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 1 marta 1996 goda 2019 12 12 u Wayback Machine ros procitovano 12 12 2019 Cit po K voprosu o dejstviyah Konstantinopolskogo Patriarhata v svyazi s religioznoj situaciej na Ukraine i v Estonii zayava VZCZ RPC 2019 12 12 u Wayback Machine ros procitovano 12 12 2019 M Zorina K voprosu o Pravoslavnoj Cerkvi v Estonii v konce XX veka Zayavlenie Svyashennogo Sinoda Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 1 marta 1996 goda 2019 12 12 u Wayback Machine ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Pismo Patriarhu Konstantinopolskomu Varfolomeyu I ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Iz pisma Patriarhu Konstantinopolskomu Varfolomeyu I 30 yanvarya 1996 goda ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Obrashenie k Predstoyatelyam Pomestnyh Pravoslavnyh Cerkvej ros Div Deyanie Konstantinopolskogo Patriarhata o vozobnovlenii Patriarshego i Sinodalnogo Tomosa 1923 goda kasatelno Pravoslavnoj Estonskoj Mitropolii 2019 12 17 u Wayback Machine ros abo Patriarchal and Synodical Act concerning the reactivation of the Patriarchal and Synodical Tomos of 1923 regarding the Orthodox Metropolitanate of Estonia angl Vityag z komyunike div Iz kommyunike Verhovnogo Sekretariata i Svyashennogo Sinoda Vselenskogo Patriarhata ot 22 fevralya 1996 goda ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Srochnaya telegramma Patriarhu Konstantinopolskomu Varfolomeyu I ros Div Zhurnal zasedaniya Svyashennogo Sinoda Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi ot 23 fevralya 1996 goda ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Telegramma Patriarhu Konstantinopolskomu Varfolomeyu I ros Patriarh Moskovskij i vseya Rusi Aleksij II Poslanie Preosvyashennomu Korniliyu Arhiepiskopu Tallinskomu i vseya Estonii pastyryam monashestvuyushim i vsem vernym chadam Estonskoj Apostolskoj Pravoslavnoj Cerkvi 2019 12 17 u Wayback Machine ros Letter of Ecumenical Patriarch Bartholomew to Patriarch Alexy of Moscow concerning the Orthodox in Estonia angl pereklad rosijskoyu Konstantinopolskij Patriarh Varfolomej napravil otvetnoe poslanie Patriarhu Aleksiyu II ros Memorandum Otdela vneshnih cerkovnyh snoshenij Moskovskogo Patriarhata po cerkovnomu polozheniyu v Estonii Soobshenie dlya organov informacii ot 29 02 1996 2019 12 19 u Wayback Machine ros Zayavlenie Gosudarstvshnoj Dumy Federalnogo Sobraniya RF O narushenii prav pravoslavnyh veruyushih v Estonii ros Div Estonskaya Pravoslavnaya Cerkov u Ronald Roberson Vostochnye Hristianskie Cerkvi ros Poezdka Svyatejshego Patriarha v Odesskuyu eparhiyu 2019 12 20 u Wayback Machine ros Opredelenie Yubilejnogo Arhierejskogo Sobora o polozhenii Pravoslavnoj Cerkvi v Estonii ros Div Zayavlenie Svyashennogo Sinoda Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 8 noyabrya 2000 goda 2019 12 20 u Wayback Machine ros Sostoyalas registraciya Ustava Estonskoj Pravoslavnoj Cerkvi Moskovskogo Patriarhata ros Aleksandr Soldatov Estonskij cerkovnyj uzel nachinaet rasputyvatsya ros O sovremennom polozhenii Estonskoj Pravoslavnoj Cerkvi Moskovskogo Patriarhata Soobshenie sluzhby kommunikacii OVCS MP gazeta Mir Pravoslaviya 1 70 2004 ros Ocherednoj Sobor Estonskoj Pravoslavnoj Cerkvi Moskovskogo Patriarhata gazeta Mir Pravoslaviya 06 135 2009 ros Div Zhurnal 48 zasedaniya Svyashennogo Sinoda ot 6 oktyabrya 2003 goda ros Zhurnal 57 zasedaniya Svyashennogo Sinoda Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi ot 6 oktyabrya 2008 goda ros 3 Postanovleniya Osvyashennogo Arhierejskogo Sobora Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 29 noyabrya 2 dekabrya 2017 goda 38 39 Gde nam teper molitsya Pravoslavnye za rubezhom obsuzhdayut reshenie RPC brit BBC News Russkaya sluzhba 23 zhovtnya 2018 Procitovano 26 zhovtnya 2018 UPC MP rozirvala zv yazok z Konstantinopolem i vidmovilasya zminiti svoyu nazvu https zaxid net zaxid net 13 listopada 2018 Procitovano 13 listopada 2018 UPC MP rozirvala vidnosini z Konstantinopolem podrobici ekstrenogo Soboru https www obozrevatel com Obozrevatel 13 listopada 2018 Procitovano 13 listopada 2018 mitropolia kiev ua Arhiv originalu za 3 chervnya 2019 Procitovano 19 lyutogo 2019 cerkvarium org Arhiv originalu za 1 kvitnya 2019 Procitovano 19 lyutogo 2019 V PCU poyasnili chomu Epifanij pominav patriarha Kirila na liturgiyi z tomosom https www unian ua Unian 08 sichnya 2019 13 42 Procitovano 03 02 2019 http religionpravda com ua 8 listopada 2019 Arhiv originalu za 10 lyutogo 2020 Procitovano 8 listopada 2019 Komentar VZCZ UPC shodo publikaciyi sajtu Cerkvarium pid nazvoyu Mitropolit Moskovskogo patriarhatu spivsluzhiv z predstavnikami Konstantinopolya Viddil zovnishnih cerkovnih zv yazkiv UPC vzcz church ua Procitovano 19 lyutogo 2019 RPC rozirve vidnosini z Greckoyu cerkvoyu cherez viznannya PCU RBK Ukraina ros Procitovano 17 zhovtnya 2019 Elladska cerkva viznala kanonichnist avtokefaliyi PCU RPC pripinila spilkuvannya z glavoyu Elladskoyi cerkvi RBK Ukraina ros Procitovano 3 listopada 2019 http religionpravda com ua 20 listopada 2019 Arhiv originalu za 26 sichnya 2020 Procitovano 20 listopada 2019 http religionpravda com ua 26 grudnya 2019 Arhiv originalu za 14 serpnya 2020 Procitovano 26 grudnya 2019 Z yavilosya komyunike Sinodu Kiprskoyi pravoslavnoyi cerkvi shodo viznannya PCU radiosvoboda org Glava Kiprskoyi cerkvi pro viznannya PCU RPC ne priklad dlya nasliduvannya radiosvoboda org Zvernennya Svyashennogo Sinodu UPC do arhipastiriv pastiriv chernectva ta viryan vid 17 grudnya ukr Oficialnyj sajt UPC MP 17 grudnya 2018 Procitovano 22 zhovtnya 2019 Radio Svoboda 28 grudnya 2018 Ruska Pravoslavna Cerkva patriarchia ru ua 28 grudnya 2018 Ruska Pravoslavna Cerkva patriarchia ru ua 17 grudnya 2018 Gordon ukrayinskoyu 17 grudnya 2018 Gromadske telebachennya 21 grudnya 2018 The Orthodox Church in America 19 sichnya 2019 angl Homenko S Chervonenko V Obedinitelnyj sobor Ukrainskoj cerkvi kak vse proshlo i kto takoj mitropolit Epifanij Russkaya sluzhba Bi bi si 16 12 2018 V intronizaciyi novoobranogo Predstoyatelya PCU vzyav uchast afonskij iyeromonah Hrizostom yakij u 2017 roci chitav publichnu lekciyu u VPU Pravoslaviye v Ukrayini 04 02 2019 ukr Gluhovskij M Mitropolit Sofronij Ya ni tudi i ni syudi Ale u Moskovskomu patriarhati ne zalishayusya Glavkom 27 grudnya 2018 ukr Epifaniya pomyanuli v Konstantinopole a on proignoriroval Kirilla BBC ros 16 grudnya 2018 originalu za 3 kvitnya 2019 Procitovano 10 grudnya 2020 Epifanij obyasnil pochemu ne budet pominat patriarha Kirilla VVS Ukrayina 30 12 2018 Glava novoj cerkvi Ukrainy v prisutstvii Poroshenko pomolilsya za patriarha Kirilla Interfaks Religiya 7 01 2019 Minkultury Ukrainy zayavilo o vozmozhnom prinuditelnom pereimenovanii UPC TASS 01 02 2019 Epifanij uveren chto reshenie Rady o pereimenovanii UPC MP ne vyzovet protivostoyanij RBK Ukrayina 21 12 2018 Lucka K Mitropolit Epifanij Rozumiyemo sho v Ukrayini j nadali isnuvatime Rosijska Pravoslavna Cerkva Deutsche Welle 03 01 2019 ukr Chislo religioznyh organizacij zaregistrirovannyh v Rossijskoj Federacii na 1 yanvarya 2012 g Religijni organizaciyi v Ukrayini stanom na 1 sichnya 2012 r Arhiv originalu za 27 lipnya 2013 Procitovano 21 kvitnya 2013 Vsi dati po yulianskomu kalendaryu Dati pershih 2 h ober prokuroriv po Vysshie i centralnye gosudarstvennye uchrezhdeniya Rossii 1801 1917 SPb Nauka 1998 T 1 str 135 Gosudarstvennost Rossii M 2001 kn 4 str 109 Inodi vklyuchayetsya v spisok ober prokuroriv mozhlivo pomilkovo Vysshie i centralnye gosudarstvennye uchrezhdeniya Rossii 1801 1917 SPb Nauka 1998 T 1 str 135 D N Shilov Gosudarstvennye deyateli Rossijskoj imperii SPb 2002 str 186 D N Shilov Gosudarstvennye deyateli Rossijskoj imperii Glavy vysshih i centralnyh uchrezhdenij 1802 1917 SPb 2002 str 620 V RPC vidali Enciklopediyu de pro Kirila napisano bilshe nizh pro Isusa Hrista Duhovnij front ukr 25 sichnya 2020 Procitovano 4 lyutogo 2020 cerkvarium org Arhiv originalu za 6 grudnya 2018 Procitovano 2018 12 05T08 49 08Z PROSFWNHSH TOY ARXIEPISKOPOY KYPROY KYRIOY KYRIOY XRYSOSTOMOY STHN AGIA KAI MEGALH SYNODO Official Site The Holy and Great Council of the Orthodox Church 20 06 2016 originalu za 24 06 2016 Procitovano 24 chervnya 2016 e8nofyletismoy gr RPC rozkritikuvala prohannya Radi pro avtokefalnu cerkvu VVS 16 chervnya 2016 originalu za 17 06 2016 Procitovano 17 chervnya 2016 ros Latvijska cerkva vihodit z RPC i prosit avtokefaliyu u Kirila RBK Ukraina ukr Procitovano 22 zhovtnya 2022 Cit iz zvitu SDRPC do CK VKP b shodo pidsumkiv roboti za 1946 rik 14 lyutogo 1947 r za Lisovoj N N Russkaya Cerkov i Patriarhaty Vostoka Tri cerkovno politicheskie utopii XX veka Religii mira Istoriya i sovremennost 2002 M Nauka str 151 ros Deyaniya Soveshaniya Programma 200 hramov fakty i cifry www pravmir ru ru RU Procitovano 8 veresnya 2019 Novosti stroitelstva 200hramov ru Procitovano 8 veresnya 2019 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 Tri hrama v sutki RPC znaet kuda potratit dengi Gazeta Ru ros Procitovano 10 sichnya 2020 Bozhya volya lenta ru Procitovano 8 veresnya 2019 Situaciya s parkom Torfyanka ne razreshilas Kommersant Procitovano 8 veresnya 2019 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 V Moskve osvyatyat krest dlya glavnogo kupola hrama k 100 letiyu VChK NKVD KGB FSB RONS Rossiya osvoboditsya nashimi silami Lenta russkih novostej ronsslav com Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 Skorish za vse mova u dzherelah jde pro Katastrofu Tu 154 nad Chornim morem ZaNoStroj RF ZaNoStroj RF ros Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 Moskva Novosti Vladimir Resin podvedet itogi stroitelstva hramovogo kompleksa v rajone Cheremushki mosday ru ros Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 credo press ru RU Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2018 Procitovano 2 zhovtnya 2018 THE RUSSIAN CANONICAL TERRITORY angl V Solovjov Rossiya j Vselenskaya Cerkov V Solovieff La Russia et l Eglise Univeiselle Arhiv originalu za 27 lyutogo 2021 Procitovano 5 travnya 2011 Rbc ua Patriarh Filaret Mi gotovi prijnyati vsih arhiyereyiv UPC MP v novu pomisnu cerkvu RBK Ukraina ukr Procitovano 17 veresnya 2018 Wall m vk com Procitovano 28 listopada 2018 Episkop obyavil bogateyushee rukovodstvo RPC slugami antihrista Procitovano 28 listopada 2018 Laperdin Vladislav Vitalevich Myrotvorets center ru RU Procitovano 12 grudnya 2018 Nagrazhdenie geroev opolchencev Novorossii v Altajskom krae Sibirskaya Solidarnost sib solid ru Arhiv originalu za 7 bereznya 2016 Procitovano 12 grudnya 2018 Nagrazhdenie geroev opolchencev Novorossii v Altajskom krae Sibirska archive fo 7 bereznya 2016 Arhiv originalu za 7 bereznya 2016 Procitovano 12 grudnya 2018 Rostovskaya eparhiya RPC obuchaet detej DNR voennomu delu i sluzhit molebny za Novorossiyu Religiya v Ukrayini Vera i religiya Filosofiya i religiya v Ukraine www religion in ua Procitovano 7 sichnya 2021 RF vikoristovuye RPC dlya tisku na Ukrayinsku derzhavu Golova zovnishnoyi rozvidki Valerij Kondratyuk Duhovnij front ukr 1 serpnya 2020 Procitovano 1 serpnya 2020 Ohota za episkopom Kak FSB dobralas do pravoslavnoj cerkvi Radio Svoboda ros Procitovano 17 grudnya 2020 Parlament Estoniyi ogolosiv Moskovskij patriarhat institutom yakij pidtrimuye agresiyu RF RBK Ukraina ukr Procitovano 12 travnya 2024 Dzherela ta literaturaMicik Yu A Moskovskij Patriarhat Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 87 ISBN 978 966 00 1061 1 Shulipa Yu Yu Kak Putin ubivaet za rubezhom monografiya Informacionnoe izdanie Nacionalnoj politiki Kiev Berlin Izdanie 1 e K Stilos 202L 492 s ISBN 978 966 2399 68 4 Ternovskij S Izslѣdovanie o podchinenii Kievskoj mitropolii Moskovokomu patriarhatu K 1872 ros doref Filaret arhiyep chernigovskij Sokrashennaya istoriya Russkoj Cerkvi P 1877 Makarij mitr Bulgakov Istoriya Russkoj Cerkvi 12 tt P 1877 1891 Bogdanov A P Russkie patriarhi 1589 1700 T 1 M 1999 Iov patriarh Moskovskij Pravoslavnaya enciklopediya T 25 M 2011 S 253 264 Skrynnikov R G Krest i korona Cerkov i gosudarstvo na Rusi IX XVII vv SPb 2000 Uspenskij B A Car i patriarh Harizma vlasti v Rossii Vizantijskaya model i ee russkoe pereosmyslenie M 1998 Fonkich B L Iz istorii uchrezhdeniya patriarshestva v Rossii Sobornye gramoty 1590 i 1593 gg Problemy paleografii i kodikologii v SSSR M 1974 S 251 260 Shpakov A Ya Gosudarstvo i Cerkov v ih vzaimnyh otnosheniyah v Moskovskom gosudarstve Carstvovanie Fedora Ivanovicha Uchrezhdenie patriarshestva v Rossii Odessa 1912 Golubinskij E Istoriya Russkoj Cerkvi 2 tt M 1901 1917 Harlampovich K Malorossijskoe vliyanie na velikorusskuyu cerkovnuyu zhizn Kazan 1914 Brian Chaninov L eglise Russe Parizh 1928 Milyukov P Ocherki po istorii russkoj kulturi t II Vera tvorchestvo obrazovanie Parizh 1930 Nikolskij N Istoriya Russkoj Cerkvi M 1930 Lotockij O Avtokefaliya t II Naris istoriyi avtokefalnih cerkov V 1938 Curtiss I S Church and State in Russia The Last Years of the Empire 1900 1917 Nyu Jork 1940 Mourabieff A A History of the Church in Russia Oksford 1942 Zernov N The Russians and Their Church London 1945 Amman A M Abriss der ostslavischen Kirchengeschichte Viden 1950 Curtiss J S The Russian Church and the Soviet State 1917 1950 Boston 1953 Heyer F Die Orthodoxe Kirche in der Ukraine von 1917 bis 1945 Keln Braunsfeld 1953 Vlasovskij I Naris istoriyi Ukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkvi 4 tt Nyu Jork Bavnd Bruk Nyu Dzhersi 1956 1957 1961 1966 Moskovskaya Patriarhiya Russkaya Pravoslavnaya Cerkov Ustrojstvo polozhenie deyatelnost M 1958 Kartashev A Ocherki po istorii Russkoj Cerkvi 2 tt Parizh 1958 Kischkowsky A Die sowjetische Religionspolitik und die Russische Orthodoxe Kirche Myunhen 1960 Struve N Les Chretiens en URSS Parizh 1963 Smolitsch P Geschichte der Russischen Kirche 1700 1917 T I Lejden 1964 Chrysostomus I Kirchengeschichte Russlands des neuesten Zeit t 3 Myunhen Zalcburg 1965 1968 Akademiya Nauk SSSR Institut istorii Cerkov v istorii Rossii IX v 1917 Kriticheskie ocherki M 1967 Konstantinov D Gonimaya Cerkov Russkaya Pravoslavnaya Cerkov v SSSR Nyu Jork 1967 Hayward V amp Fletcher W S eds Religion and the Soviet State A Dilemma of Power Nyu Jork 1969 Codevilla G Stato e Chiesa nell Unione Sovietica Milan 1972 Mogilnicka G Hronika velikogo oshukanstva Kiyiv 2009 ISBN 978 966 2104 13 4 Mogilnicka G Litos Abo Kamin iz prashi pravdi na rozbittya mitropolichogo bludosliv ya Brovari Ukrayinska ideya 2005 Zhurnal Moskovskoj Patriarhii M 1931 1935 1943 Eparhiyalnij Visnik L 1946 1948 Pravos Visnik L K 1948 1963 1968 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Muzichenko Yaroslava Moskva yaku ne znayemo Pro vidminnosti v obryadovosti j cerkovnomu mistectvi kiyivskoyi j moskovskoyi pravoslavnih tradicij rozpovidaye arhiyepiskop Harkivskij i Poltavskij Igor Isichenko Ukrayina Moloda 73 22 kvitnya 2009 roku Patriarhat rejder Ukrayinskij tizhden 6 171 11 02 2011 U Rosiyi hochut zbuduvati pravoslavnij Vatikan https risu org ua Religijno informacijna sluzhba Ukrayini 28 chervnya 2019 Procitovano 29 chervnya 2019 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Rosijska pravoslavna cerkvaMoskovska patriarhiya Ukrayinska Religiyeznavcha Enciklopediya Lev Regelson Daty i dokumenty 1917 1953 gg Lev Regelson Tragediya Russkoj Cerkvi 1917 1953 Viktor Orlov KDB odyagnene v ryasu Biblioteka Yakova Krotova K G Preobrazhenskij Otruyennyaya v Zakordonnij Cerkvi K G Preobrazhenskij Mitropolit Lavr usyplyaet bditelnost Zapiski kolishnogo pidpolkovnika KDB Rosijska pravoslavna cerkva i specsluzhbi Bagatoh ukrayinskih svyashennikiv yaki pidtrimuyut RF suditimut u Gaazi doslidnik genocidiv Totten Patriarh RPC rosijska kultura ohoplyuye i Ukrayinu Pravoslavni bogoslovi z usogo svitu zasudili russkij mir yak yeretichne lzhevchennya PCU zaklikaye Vselenskogo patriarha Varfolomiya viznati ideologiyu russkogo mira yeretichnoyu a glavu RPC Kirila shizmatom pozbavivshi jogo prava posidati patriarshij prestol Yurodivij russkij mir V RPC ogolosili Ukrayini svyashennu vijnu