Софі́я Миха́йлівна Рота́ру (справжнє ім'я Софія Михайлівна Євдокименко-Ротару (при народженні Ротар); нар. 7 серпня 1947, Маршинці, Новоселицький район, Чернівецька область, УРСР, СРСР) — радянська і українська естрадна співачка молдавського походження. Народна артистка Української РСР (1976). Народна артистка Молдавської РСР (1983). Народна артистка СРСР (1988). Герой України (2002), Національна легенда України (2021). Кавалер молдовського ордену Республіки (1997), нагороджена орденами Святого Миколая-Чудотворця (1998), «Різдва Христового» ІІ ступеня (2007), [ru] (2013).
Софія Михайлівна Ротару | |
---|---|
рум. Sofia Rotaru | |
![]() | |
Ротару на врученні відзнаки «Національна легенда України» | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | Софія Михайлівна Євдокименко-Ротару |
Дата народження | 7 серпня 1947 (76 років) |
Місце народження | Маршинці, Новоселицький район, Чернівецька область, Українська РСР, СРСР |
Роки активності | 1962 — т.ч. |
Громадянство | |
Національність | молдованка |
Професії | естрадна співачка, акторка, танцюристка, підприємиця |
Освіта | Чернівецьке державне училище мистецтв ім. Воробкевича |
Співацький голос | сопрано і контральто |
Інструменти | домра, ударний музичний інструмент, баян і вокал[d] |
Жанри | естрада, поп, диско, попфолк, рок, національна музика |
Лейбли | Unioup (1991, 1996) Sintez records (1991) Warner Music Group (1987) Sony BMG (1976) «Кругозор» (1975) «Мелодия» (з 1972) |
Нагороди | |
Чоловік | Анатолій Євдокименко (у шлюбі з 1968 по 2002) |
Діти | d |
Автограф | ![]() |
sofiarotaru.com | |
Репертуар співачки налічує понад 500 пісень українською, російською, молдовською, болгарською, сербською, польською, німецькою, французькою, італійською, іспанською та англійською мовами. Творчість співачки характеризується жанровим різноманіттям — починаючи свій творчий шлях із виконання українських та молдовських народних пісень, усю подальшу кар'єру вона вважалася насамперед попспівачкою, при цьому включаючи в пісні елементи року, репу та джазу. Перша з російськомовних виконавиць заспівала речитативом і почала використовувати ритм-комп'ютер у музичному аранжуванні пісень.
Кар'єра співачки на музичній сцені ознаменована як всесоюзним, так і міжнародним успіхом у країнах Східної Європи. Альбоми мільйонними тиражами продавалися у країнах колишнього СРСР та за кордоном. Фан-клуби Ротару були створені у Чехії, Фінляндії, Кореї, Німеччині, Польщі та інших країнах світу. У радянських ЗМІ та суспільстві визнана однією з провідних співачок СРСР. З 1973 по 2021 рік (за винятком 2018 року) була лауреаткою і учасницею фестивалю «Пісня року». У 1970—1980-х роках була однією із лідерів хіт-параду «Звукова доріжка». Лауреатка премії Овація» у спеціальній номінації «Попмузика — метри» (2008).
Є однією з найбільш високооплачуваних співачок у країнах колишнього СРСР — у 2008 році задекларувала найбільший в Україні дохід, який значно перевищував 500 млн гривень (близько 62 млн дол.). Також займається підприємництвом, має власний готель «Villa Sofia» в Ялті, Крим.
Має етнічне молдовське походження. Є громадянкою України.
Біографія та творча кар'єра
1947—1961: Дитинство та початок творчого шляху
Народилася 7 серпня 1947 року в селі Маршинці Новоселицького району Чернівецької області Української РСР (нині село у складі Новоселицької міської громади Чернівецького району Чернівецької області України), в сім'ї молдовських селян. Через помилку паспортистки, яка записала в паспорті датою народження 9 серпня 1947 року, День народження святкує двічі. Була другою із шістьох дітей. Батько — Михайло Федорович Ротару (Ротар; 1918—2004), бригадир виноградарів, був призваний в Червону армію у травні 1944, дійшовши кулеметником до Берліна, був поранений, додому з війни повернувся у 1946 році. Мати — Олександра Іванівна Ротару (1920—1997). Старша сестра Зінаїда у дитинстві перенесла тиф та втратила зір. Зіна, маючи абсолютний слух, легко запам'ятовувала нові пісні і навчила Софію багатьом народним пісням. Зіна проводила багато часу біля радіо, разом з піснями вивчила російську мову і навчила їй братів та сестер; вдома в сім'ї Ротару говорили тільки молдовською мовою. У дитинстві Софія Ротару багато працювала по домашньому господарству та допомагала батькам торгувати на ринку.
Багато займалася спортом, легкою атлетикою, стала чемпіонкою школи з багатоборства, їздила на обласні олімпіади. На обласній спартакіаді у Чернівцях стала переможницею у бігу на 100 та 800 метрів. Пізніше виконала без каскадерів ролі у фільмі («Де ти, любове?»), проїхавши вузьким насипом посеред моря на мотоциклі, а також у фільмі «Монолог про кохання», де вона займається віндсерфінгом у відкритому морі. Музичні здібності проявилися рано: вона почала співати з першого класу в шкільному хорі, співала також і в церковному хорі. У школі займалася у драматичному гуртку, навчалася грі на домрі та баяні, брала участь у художній самодіяльності, виступала з концертами у навколишніх селах. Як згадувала сама співачка:
Важко сказати, коли та як з'явилася музика у моєму житті. Здається, що вона в мені завжди жила. Я виросла серед музики, вона звучала скрізь: за весільним столом, на посиденьках, вечорницях, танцях…
1962—1967: Початок кар'єри та український попфолк
Перший успіх прийшов до неї у 1962 році. Перемога у Новоселицькому районному конкурсі мистецької самодіяльності відкрила їй дорогу на обласний огляд. Наступного, 1963 року, на обласному огляді мистецької самодіяльності у Чернівцях виборола диплом І ступеня. Як переможниця, була направлена до Києва для участі у республіканському фестивалі народних талантів (1964). У столиці Української РСР знову була першою. З цієї нагоди її фото було розміщено на обкладинці журналу «Україна» № 27 за 1965 рік. Після цього конкурсу народний артист СРСР Дмитро Гнатюк сказав землякам: «Це ваша майбутня знаменитість. Запам'ятайте мої слова». У тому ж 1964 році вперше заспівала на сцені Кремлівського палацу з'їздів.
Після перемоги на республіканському конкурсі та закінчення школи у 1964 році вирішила стати співачкою та вступила на диригентсько-хорове відділення (оскільки вокального факультету не було) Чернівецького музичного училища. Під час навчання вона познайомилася зі студентом Чернівецького університету та трубачем у студентському естрадному оркестрі Анатолієм Євдокименком, який згодом став її чоловіком; сам Євдокименко закохався у Ротару ще проходячи термінову службу в армії, коли побачив фотографію співачки в журналі «Україна». Він залучив Софію до репетицій з естрадним оркестром, до цього для супроводу пісень використовувалися скрипки та цимбали. Першою естрадною піснею у виконанні Софії стала «Мама» Олександра Броневицького, яку на той час виконувала Едіта П'єха.
1968—1973: Міжнародне визнання
У 1968 році, після закінчення Чернівецького музичного училища, була делегована у складі творчої групи до Болгарії на IX Всесвітній фестиваль молоді та студентів, де виконала дві пісні українською мовою «На камені стою» та «Степом, степом» і дві — молдовською «Люблю весну» (молд. «Iubesc primăvara», народна пісня) і «Валентина» (молд. «Valentina», музика Дмитра Георгіце, слова Юхима Крімермана); остання пісня присвячувалася першій жінці-космонавту Валентині Терешковій, яка була в залі. Голова журі фестивалю, радянська співачка Людмила Зикіна високо оцінювала виступ, сказавши: «Це співачка з великим майбутнім…».
Після закінчення Чернівецького музичного училища викладала в ньому теорію музики та сольфеджіо. У тому ж 1968 році вийшла заміж за Анатолія Євдокименка, який ще був студентом Чернівецького університету. Весілля зіграли у рідному селі співачки Маршинці. 24 серпня 1970 року народився син Руслан.
У 1971 році на «Укртелефільмі» режисер Роман Олексів зняв музичний телевізійний фільм «Червона рута», на роль головного персонажа була запрошена Софія Ротару, яка виконала там пісні «Намалюй мені ніч» «Сизокрилий птах», «У Карпатах ходить осінь». Картина мала великий успіх у телеглядачів. Після виходу на екрани фільму співачка отримала запрошення працювати у Чернівецькій філармонії, де під неї було створено ансамбль, який отримав назву «Червона рута».
Унаслідок співпраці з композитором Володимиром Івасюком було створено цикл пісень, заснований на фольклорному матеріалі та манері виконання з використанням інструментарію та аранжувань, властивих попмузиці 1960—1970-х років. Це спричинило величезну популярність співачки в Українській РСР. Оцінюючи роль Софії Ротару у популяризації пісень Івасюка, його батько, український письменник Михайло Івасюк сказав: «Ми маємо низько вклонитися молдовській дівчинці Соні, яка рознесла по всьому світу пісні мого сина». Також її авторами були студент музичного училища Валерій Громцев, керівник ВІА «Смерічка» Лев Дутковський, а наставниками — заступник директора Чернівецької філармонії Пінкус Абрамович Фалик та його дружина, заслужена артистка Української РСР Сіді Таль. Пінкус Фалик був на той час одним із найбільших адміністраторів із міжнародним визнанням.
Дебютним став виступ «Червоної рути» у Зоряному містечку для радянських космонавтів. Саме там Ротару та ансамбль «Червона рута» вперше заявили про себе як про непересічних представників цілого напряму радянського естрадного мистецтва, характерною рисою якого є поєднання в репертуарі та стилі виконання елементів народної музики із сучасними ритмами. За цією сценою пішли сцена Центрального концертного залу «Росія», Кремлівського палацу та сцена Театру естради. З 1971 веде відлік своєї професійної творчої діяльності.
Перша професійна програма «Червоної рути» не була затверджена худрадою, бо замість тематики «Кохання, комсомол та весна» вона співала «Враги сожгли родную хату». Це не сподобалося комісії Міністерства культури і програму заборонили. Після дзвінка Фалика до Москви «Червону руту» попри всі заборони включили до програми «Зірки радянської та зарубіжної естради», і ансамбль потрапив у компанію до німців, болгар, чехів, югославів.
Завдяки популяризації її творчості офіційною радянською владою як приклад міжнародної радянської культури (етнічна молдованка, яка співає молдовською, українською та російською мовами), а також щирим симпатіям багатомільйонної публіки, вона мала постійну аудиторію на радіо та телебаченні, вела активну концертну діяльність.
У 1972 році з програмою «Пісні та танці Країни Рад» Софія Ротару та «Червона рута» брали участь у турне Польщею. Того ж 1972 року співпрацювала з італійським співаком Доном Бакі, виконавши український варіант його гіта 1960-х років «L'immensità» — «Сизокрилий птах».
У 1973 році на Сонячному березі (Болгарія) відбувся конкурс «Золотий Орфей». Співачка отримала на ньому першу премію, виконавши «Мой город» Євгенія Доги та пісню болгарською мовою «Птиця» Т. Русєва та Д. Дем'янова. 1973 рік приніс їй і звання Заслуженої артистки Української РСР. Пісні у її виконанні «Кодри» та «Мой город» молдовською мовою були записані у фільмі «Весняні співзвуччя — 1973». У тому ж році вона вперше виходить у фінал фестивалю «Пісня року» з піснею «Мой город» (перекладена з молдовської на російську пісня відразу стала візитною карткою Кишинева).
1974—1979: Нові автори та молдовський ліризм
Починаючи з 1970-х років, пісні у її виконанні постійно ставали лауреатами «Пісні року». Вони створювалися у співдружності з найкращими композиторами та поетами країни. Арно Бабаджанян написав «Верни мне музыку» та «Твои следы», Олексій Мажуков — «А музыка звучит» та «Красная стекла», Павло Аєдоницький — «Для тех, хто ждёт», Оскар Фельцман — «Только тебе», Давид Тухманов — «Аист на крыше», «В доме моём» і «Вальс», Юрій Саульський — «Обычная история» і «Осенняя мелодия», Олександра Пахмутова — «Темп», Раймонд Паулс — «Танец на барабане», Олександр Зацепін — «Совсем как на Земле» та інші. Софія Ротару була першою виконавицею пісень «Лебедина верность», «Яблони в цвету» та «Баллада о матери» композитора Євгена Мартинова.
Широко відома «патріотична лінія» у творчості співачки — такі пісні, як «Родина моя», «Счастья тебе, Земля моя» вважаються шедеврами патріотичної радянської пісні.
У 1974 році, як хоровий диригент, закінчила Державний інститут мистецтв імені Г. Музическу в Кишиневі (нині Академія музики, театру та образотворчих мистецтв) за класом Ю. М. Богдановського та Л. В. Аксьонової. Цього ж року стала лауреаткою Міжнародного фестивалю пісні в Сопоті, де виконала «Спогад» Бориса Ричкова та «Водограй» Володимира Івасюка. За виконання польської пісні з репертуару Халіни Фронцков'як «Кто-то» (російський текст А. Д. Дементьєва) співачка здобула другу премію.
У творчості для співачки найбільш важливим є контакт із публікою — відомим прийомом є входження до зали та виконання пісень безпосередньо зі слухачами. В одному з інтерв'ю вона сказала, що «найважливішим для співака є визнання публіки, а нагороди нікому не потрібні». Софія Ротару сказала: «Я була першою виконавицею багатьох пісень одного з улюблених мною композиторів Євгена Мартинова. Люблю його „Лебединую верность“, „Балладу о матери“. У моєму репертуарі пісні різних жанрів, але майже завжди драматичний сюжет, драматична мелодія. Пісня для мене — маленька новела зі своїм світом почуттів, драматургічним устроєм, героями».
Альбом «Софія Ротару» 1974 року, а також музичний телевізійний фільм «Пісня завжди з нами» окреслили пріоритети творчості 1970-х для співачки — лірика львівського композитора Володимира Івасюка та драматичні пісні московського композитора Євгена Мартинова. Спільна робота Мартинова та поета Андрія Дементьєва — «Баллада о матери» — у виконанні Софії Ротару стала лауреатом телевізійного конкурсу «Пісня-74». Також вдруге стала лауреатом фестивалю пісня «Песня про мой город» (прозвучала у складі попурі).
У 1975 році на фестивалі «Пісня-75» у фінал вийшли пісні у її виконанні «Лебединая верность» та «Яблони в цвету». Пісня «Смуглянка» була виконана з югославським співаком Мікі Євремовичем. За рік, у фінал фестивалю пройшли пісні «Верни мне музыку» та «Тёмная ночь». Друга з них була виконана з Анатолієм Мокренком.
1975 року разом із ансамблем «Червона рута» переїхала до Ялти, оскільки співачка мала проблеми з Чернівецьким обкомом Комуністичної партії Української РСР. Батька, Михайла Федоровича, було виключено з КПРС і звільнено з роботи, а брата співачки виключено з комсомолу та з університету через те, що сім'я продовжувала святкувати неофіційне свято — Старий Новий рік. У цей же час під час гастролей у Криму співачка отримала запрошення від Олексія Чернишова, директора Кримської філармонії та Миколи Кириченка, першого секретаря Кримського обкому КПУ, про переїзд до Криму, де вона стала солісткою того ж року. У народі говорили, ніби Софія Ротару переїхала в Ялту через астму, причина цих чуток — худорлявість співачки, і вона дійсно часто виступала, будучи застудженою, на холоді, даючи по 3-4 концерти на день.
1976 року стала Народною артисткою Української РСР та лауреаткою премії ЛКСМУ імені М. Островського. З цього ж року співачка є постійною учасницею новорічних «Блакитних вогників», виконавши на «Блакитному вогнику» 1975/1976 пісню А. Ізотова та С. Гершанової «Зима».
У 1976 році мюнхенська фірма «Ariola-Eurodisc GmbH» (Sony BMG Music Entertainment) запросила співачку, єдину з СРСР, для запису міньйону з двох німецьких пісень, він вийшов у 1978 році під назвою «Deine Zärtlichkeit» і містив дві пісні німецькою мовою «Zärtlichkeit» («Твоя ніжність») і «Nachts, wenn die Nebel ziehen» («Уночі, коли розстилаються тумани»), написані у співпраці з Міхаелем Кунце та Ентоні Монном, які в той час починали також працювати з Амандою Лір, Карелом Ґоттом.
Наприкінці 1970-х років пройшли оглушувальні гастролі у Європі: Югославія, Румунія, НДР, ФРН, Західний Берлін. Лише восени 1979 року співачка дала понад 20 концертів у Мюнхені та інших містах. Західнонімецька фірма запропонувала випустити диск із італійськими та французькими піснями. Італійська мова Софії дуже близька, так само, як і французька, — мови, що належать до однієї мовної групи — романської, як і молдовська, і румунська. У цей же час із Держконцерту прийшла директива співати лише радянські пісні.
Офіційна інформація про зміст співробітництва із західною фірмою грамзапису з'явилася лише в середині 1980-х, майже через десять років після виходу синглу, після того, як почалася перебудова.
Але запис великого диска не відбувся, тому що західні продюсери пропонували їй записати великий студійний диск, куди, окрім пісень німецькою мовою, мали увійти французькі, італійські, англійські, як, наприклад, «Скажи, що любиш» Ніно Рота з «Хрещеного батька» мовою оригіналу («Speak Softly Love»).
1977 року вийшов черговий довгограючий альбом «Пісні Володимира Івасюка співає Софія Ротару» — платівка, яка стала символом дискографії української естради, за яку співачка отримала премію ЦК ВЛКСМ. На «Пісні-77» Софія виступила з піснями «Чайки над водой» Є. Мартинова і А. Дементьєва та «Родина моя» Д. Тухманова та Р. Рождественського (прем'єра пісні відбулася на першотравневому «Блакитному вогнику»), на «Пісні-78» — «Только тебе» О. Фельцмана та Р. Рождественського, «Обычная история» Ю. Саульського та І. Шаферана, а також «Отчий дом» Є. Мартинова та А. Дементьєва у дуеті з чеським співаком Карелом Ґоттом.
1979 року фірма «Мелодія» випустила кілька альбомів у виконанні співачки: LP «Только тебе», LP «Софія Ротару». Студія «Ariola» випустила довгоочікуваний диск-гігант «Sofia Rotaru — Му tenderness». З композицій 1979 року виділяються пісні композитора Давида Тухманова «Дадим шар земной детям», виконану з дитячими хоровими колективами та легендарну пісню на вірші Роберта Рождественського «Родина моя». Пісня викликала неоднозначну реакцію. Згадуючи про неї на ювілейному вечорі 2000 року, Д. Тухманов сказав: «Тексти були кон'юнктурними, а емоції — справжніми». Софія Ротару наголосила в одному з інтерв'ю, що у пісні йдеться виключно про любов до Батьківщини. Також у 1979 році співачка випустила композиції Іона Алдя-Теодоровича — «Crede mă» та Юрія Саульського — «Осенняя мелодия», О. Екімяна — «А с чем сравнить любовь?». Остання пісня разом із піснею «Дадим шар земной детям» стали лауреатами фестивалю «Пісня-79».
18 травня 1979 року, у самий пік його популярності, трагічно загинув Володимир Івасюк. Пісня «Червона рута» стала так званою візитною карткою співачки, яка традиційно відкриває програми Ротару. Софія Ротару сказала про Івасюка: «Другого такого композитора в Україні вже не буде». Після трагічної загибелі Івасюка в репертуарі співачки з'явилася низка творів композиторів із Молдови (зокрема братів Теодоровичів). Після того, як співачка припинила співпрацю з молдовськими авторами, зокрема з Євгенієм Догою, останній на помсту активно розпускав чутки про те, що голос Софії Ротару збирають по нотах на комп'ютері. Виконання пісень різними мовами дало ґрунт для суперечок про приналежність Ротару до молдовської чи української культури. «Своєю» її вважали і в Росії, а в Вірменській РСР навіть було поставлено питання про присвоєння звання Заслуженої артистки Вірменської РСР. При розпаді СРСР 1991 року навіть ходив жарт, що на перемовинах у Біловезькій пущі було поставлено питання «як будемо ділити Ротару». Сама співачка, яка мешкає все життя в Україні (Маршинці, Чернівці, Ялта, Київ), завжди позиціонувала себе громадянкою України, не заперечуючи свого молдовського походження.
1980—1985: Зліт співачки та нові співпраці
У 1980 році виграла першу премію на міжнародному конкурсі в Токіо за виконання югославської пісні «Обіцянка» і була нагороджена орденом «Знак Пошани».
Співачка продовжила експериментувати над своїм іміджем і з'явилася на сцені вперше серед вітчизняних жінок-артисток у брючному костюмі, виконавши пісню «Темп» Олександри Пахмутової на вірші Миколи Добронравова. Пісня «Темп» і «Ожидание» були написані до Літніх Олімпійських ігор 1980, що проводилися в Москві, і увійшли до культурної програми Ігор. «Темп» також став саундтреком до художнього фільму «Балада про спорт» режисера Юрія Озерова. 1980 року співачка пройшла у фінал фестивалю «Пісня-80», виконавши «Мій край» М. Мозгового та «Ожидание» Ю. Саульського та Л. Завальнюка.
У 1980 році вийшов фільм («Де ти, любове?») (початкова назва «Рік покликання»), знятий на студії «Молдова-фільм», в якому, серед багатьох пісень, співачка виконала пісню «Перший дощ», без дублера проїхавши на задньому сидінні мотоцикла вузьким насипом посеред моря. У прокаті фільм переглянуло близько 22 мільйонів глядачів. У цьому ж році вийшов подвійний альбом — «Пісні з кінофільму „Де ти, любове?“» з піснями з однойменного фільму композиторів Є. Мартиновим, О. Фельцманом, А. Бабаджаняном, Д. Тухмановим. Композиція О. Мажукова «Красная стрела» 1980 року стала дебютом молодого поета Миколи Зінов'єва в естрадному жанрі. Пісня була заборонена на Всесоюзному радіо керівником музичної редакції Геннадієм Черкасовим через те, що йому не подобалося, як співає Софія Ротару. Утім, оскільки прем'єра пісні відбулася на телебаченні, вона встигла стати відомою навіть без радіоетеру. У 1981 році фільм отримав приз журі за популяризацію пісенної творчості радянських композиторів на XIV Всесоюзному кінофестивалі у Вільнюсі за розділом художніх фільмів. Цей фільм став першим досвідом Софії Ротару у художньому кінематографі. Багато критиків назвали цю роль провальною, проте фільм завоював глядацьку любов, а пісні, що пролунали у фільмі, стали легендарними: «Красная стрела» (музика Олексія Мажукова, вірші Миколи Зінов'єва), «Где ты, любовь?» (музика Раймонда Паулса, вірші Іллі Рєзніка), «Танец на барабане» (музика Раймонда Паулса, вірші Андрія Вознесенського).
Наступний етап творчості розпочався з пошуками нового стилю — рокмузикою та з фільмом «Душа» з «Машина времени» 1981 року з піснями Олександра Зацепіна та Андрія Макаревича. Отримавши в Ялті першу пропозицію знятися у головній ролі у фільмі, Софія Ротару відмовилася, бо була хвора, і лікарі не рекомендували їй не лише зйомки, а й подальші виступи.
Це підштовхнуло Олександра Бородянського та Олександра Стефановича на опис автобіографічного сюжету про драматичну ситуацію в житті співачки, про втрату голосу, і розкриття в цей момент її душі (діалог на пірсі з людиною похилого віку) з подальшою переоцінкою цінностей. Побачивши новий переписаний сценарій, а також пісні, написані в новому для співачки стилі, Софія Ротару погодилася, більше того, була згодна відмовитися на деякий час від концертних виступів, щоб знятися у фільмі. Таким чином, фільм став музичною мелодрамою, яка зачіпає не лише приватне життя артиста та людські стосунки, а й питання ставлення до таланту та про відповідальність таланту перед тими, для кого він творить. Партнером Ротару у фільмі став актор Ролан Биков, ліричного героя зіграв ленінградський актор Михайло Боярський, рок-гурт «Машина времени» — новий гурт співачки Вікторії Свободиної. Фільм посів четверте місце у списку лідерів прокату 1982 року, його переглянули у прокаті близько 57 мільйонів глядачів.
У фіналі фестивалю «Пісня-81» виконала пісні «Верь мне» і «Красная стрела».
На «Новорічному атракціоні» наприкінці 1982 року виступила з піснями «Костёр» (з фільму «Душа») та «Магазин „Цветы“».
У фінал «Пісні-82» співачка вийшла з піснями «Melancolie» П. Теодоровича і Г. Вієру та «Вставайте!» Р. Амірханяна та Х. Закіяна. У «Пісню-83» пройшли пісні «Счастья тебе, земля моя» Ю. Саульського і Л. Завальнюка та «А музыка звучит» А. Мажукова та М. Зінов'єва.
Після концертів у Канаді та випуску канадського альбому в Торонто «Canadian Tour 1983» у 1983 році співачка та її колектив на п'ять років стали невиїзними. Офіційної причини не було, але коли до Держконцерту приходили виклики з-за кордону, відмовляли під приводом того, що «така тут не працює». Під час запису платівки у Німеччині Держконцерт призначив їй ставку 6 карбованців за хвилину звучання. Німецька сторона мала заплатити 156 марок і передзвонила до Москви. Наступного дня перекладачка передала Софії Ротару: «Наш шеф вирішив зробити вам маленький презент, тому що Москва підвищити ставку не дозволяє…». «Шкодую про одне — що це випало на молоді роки, коли так багато можна було зробити», — сказала Софія Ротару.
У 1983 році дала 137 концертів у колгоспах та радгоспах Криму. Колгосп «Росія» Кримської області та Міністерство культури Молдовської РСР висунули її концертні програми 1983—1984 років на здобуття Державної премії СРСР.
1983 року отримала звання Народної артистки Молдовської РСР. Цього ж року під час прослуховування з поетом Г. Вієру спеціально написаною для неї композитором Анатолієм Кіріяком мелодії співачка наполягла на словах про романтику. Її підтримав чоловік та художній керівник Анатолій Євдокименко, і поет написав, але про співачку. Romantică — прикметник румунською, значить «романтична».
У 1984 році представила «Romantică» на фестивалі «Пісня року». Ця пісня входить до більшості сольних програм. Другою виконаною піснею стала «Не могу забыть» (композитора Д. Тухманова на вірші В. Харитонова). Співачка виконала її в драматичному образі мужньої медсестри Другої світової війни. Вона була запрошена до програми ТБ НДР «Строкатий котел», де виконала пісню німецькою мовою.
1984 року вийшла платівка «Ніжна мелодія». Альбом став поверненням до початкового іміджу з піснею «Melancolie» Вієру.
1985 року було знято фільм-концерт «Вас запрошує Софія Ротару».
У 1985 році Ротару отримала приз «Золотий диск» Всесоюзної фірми «Мелодія» за альбоми «Софія Ротару» і «Ніжна мелодія» — найбільш продавані альбоми року в СРСР, що розійшлися накладом понад 1 млн примірників. Цього ж року Софія Ротару була нагороджена орденом Дружби народів.
У фінал «Пісні-85» потрапили пісні «Аист на крыше» Д. Тухманова і А. Поперечного та «В доме моём» Д. Тухманова і Г. Саед-Шах.
1986—1989: Європоп і хардрок
У середині 1980-х років у творчості співачки намітився певний переломний період. Пошуками нової естетики творчості був пройнятий музичний фільм «Монолог про кохання» (1986). У фільмі Ротару виконала пісню «Amor» як віндсерфер, у відкритому морі та без дублера. «Монолог про кохання» — альбом, що вийшов у 1986 році із саундтреками та піснями з однойменного музичного фільму (пісні «Песня нашего лета», «Океан» та «Последний мост» не прозвучали у фільмі, більшість пісень з фільму не було випущено в альбомі), став останньою роботою Ротару із початковими українськими композиторами. Ансамбль «Червона рута» повернувся до української пісні та залишив співачку, що стало для Ротару та Анатолія Євдокименка, художнього керівника «Червоної рути», великою несподіванкою. В одному з інтерв'ю на запитання журналіста: «Колись Вам було по-справжньому страшно?», Ротару відповіла: «Коли мене зрадили. Це було пов'язано з колективом „Червона рута”, який Толік (А. Євдокименко) свого часу організував. Це був пік популярності, коли нас носили на руках, коли на концертах машини піднімали. Хлопцям здалося, що вони можуть розраховувати на успіх і без мене, що я неправильно ставлюся до них, не той репертуар, що вони отримують мало грошей... Коли ми з Толіком поїхали на Батьківщину, вони зібралися і вирішили, що ми їм не потрібні. Вони пішли зі скандалом та з ім'ям „Червона рута”».
Різка зміна напряму творчості відбулася після початку співпраці з композитором Володимиром Матецьким у 1986 році. Уже з'явилися «Лаванда» та «Луна, луна» — дві найпопулярніші пісні СРСР 1986 року. Із цими піснями співачка вийшла у фінал «Пісні-86». Спільний альбом Ротару та Матецького «Золотое сердце» було записано вже з московськими студійними музикантами. Співачка перейшла до композицій стилю європоп («Было, но прошло», «Луна, луна»), аж до елементів хардроку («Время моё», «Только этого мало»). Матецький та його співавтор, поет Михайло Шабров співпрацювали з Ротару протягом наступних 15 років, виробляючи талановиті роботи, які входили у її концертні програми 1990—2000 років, і ставали популярними за рахунок харизматичної особистості співачки і непересічних вокальних даних. Початок цієї співпраці поклала пісня «Лаванда», написана В. Матецьким у 1985 році для її дуету з Яаком Йоалою. За «Лавандою» пішли «Луна, луна», «Было, но прошло», «Только этого мало», «Дикие лебеди», «Хуторянка», «Засентябрило», «Лунная радуга», «Звёзды как звёзды», «Ночной мотылёк», «Золотое сердце», «Жизнь моя, моя любовь» та багато інших.
На «Пісні-87» виконала пісні «Было, но прошло» і «Прощальный перрон», однак остання була вирізана з телеверсії.
1985 року композитор Володимир Мигуля написав спеціально для співачки пісню «Жизнь», яка дуже рідко лунала. Активна гастрольна діяльність та постійна присутність у музичних етерах призвели до того, що до кінця 1980-х років вона об'єктивно стала лідеркою радянського пісенного мистецтва. 11 травня 1988 року за великі заслуги у розвитку радянського музичного мистецтва їй надали звання Народної артистки СРСР, першій з сучасних попспівачок.
У 1988 році у фіналі фестивалю «Пісня-88» виконала пісні «Только этого мало» і «Золотое сердце», а у проміжному випуску пролунала пісня «Мой потерянный мальчик».
Натомість перехід на російськомовний репертуар викликав певне відторгнення в Україні. Звинувачення у зраді національної культури, окрім загального зростання націоналізму, активно підігрівалися радянськими державними продюсерськими структурами, філармоніями та концертними об'єднаннями, які в ході економічних реформ втрачали контроль над фінансовою стороною концертної діяльності співачки. Щоб уникнути масштабних провокацій, вона відмовилася від участі у фестивалі «Червона рута», що проводився на її Батьківщині у 1989 році. Наприкінці 1980-х років міжнаціональні відносини, що загострилися, призвели до того, що у 1989 році на збірному концерті у Львові на стадіоні «Дружба» присутня частина глядачів, налаштована проти Софії Ротару, зустріла співачку плакатами «Софіє, на тебе чекає кара!» і свистом, що призвело до зіткнень із її шанувальниками. Того ж року у фіналі фестивалю «Пісня-89» виконала пісні «На танго» та «Дикие лебеди».
Проте вона продовжувала співати українські пісні і постійно включала їх у перші відділення концертних програм. Новими піснями цього періоду українською мовою стали твори М. Мозгового («Край», «Мінає день»), О. Близнюка («Відлуння вірності»), О. Осадчого («Фортуна»), І. Поклада («Тече вода», «Бал розлучених сердець»), і пізніше — Р. Квінти («Чекай», «Одна калина», «Туман»). Водночас нею була підготовлена та представлена глядачеві у 1991 році нова програма, яка увійшла до альбому «Романтика», що наполовину складалася з ремейків пісень Івасюка та інших найвідоміших українських композиторів та поетів українською мовою, зокрема «Червона рута», «Черемшина», «Кленовий вогонь», «Край», «Сизокрилий птах», «Жовтий лист», які стали класикою української естрадної пісні, після чого подібні звинувачення розсипалися.
У фіналі фестивалю «Пісня-90» виконала пісні «Чем ближе разлука» та «Прикоснись ко мне», однак остання була вирізана з телеверсії, а у проміжному випуску пролунала пісня «Снежинка».
У 1991 році вийшла наступна робота Ротару і Матецького — LP «Караван любви» (фірма «Sintez records», Рига, Латвія), також з помітним впливом у стилістиці хардроку та металу, що знаходилися на той час на піку своєї популярності. Одночасно з альбомом вийшов однойменний музичний телефільм та концертна програма «Золоте серце», яка стала останньою програмою співачки часів СРСР.
Розпад СРСР відобразився на географії поїздок співачки. Міністерство культури СРСР зобов'язувало артистів здійснювати гастролі «гарячими точками». Відмовившись спочатку, вона підготувала програми «Друзі залишаються друзями» та «Караван кохання», представлені у Вільнюсі, Ризі, Таллінні, Тбілісі, Баку та Єревані. Концерти проходили у приміщеннях з відсутністю відповідних умов, що призвело до запалення легень. Софія Ротару сказала: «Мене попереджали — не спускайся до зали. Навіть охорону приставили. А я вважаю: з чим до людини йдеш, тим вона тобі й відплатить».
Наприкінці 1980-х, беручи участь у збірному концерті, вона звернула увагу на виступ балету «Тодес» та запросила його до співпраці. Танці «Тодесу» зробили її пісні видовищнішими зі сценічного погляду. У концертних програмах цього періоду майже всі пісні танцювала із «Тодесом». Ця творча спілка проіснувала близько п'яти років. Алла Духова, художня керівниця балету сказала, що саме з Ротару балет «Тодес» розпочав успішну діяльність.
1991—1999: Новий час
1991 року співачка представила в Москві ювілейну програму, присвячену 20-річчю творчої діяльності. Ювілейні концерти «Квіти Софії Ротару» відбулися у Державній центральній концертній залі «Росія». Центральне телебачення транслювало цю програму і вона вийшла на відео в телеверсії концерту. Залишаючись вірною складанню першого відділення своїх концертних програм, співачка виконала пісні молодості, але вже в ремікс-версіях пісень Івасюка та інших найвідоміших українських композиторів та поетів українською мовою, зокрема «Червона рута», «Черемшина», «Кленовий вогонь», «Край», «Сизокрилий птах», «Жовтий лист», які стали класикою української естрадної пісні, а також нові «Танго», «Дикие лебеди» та інші. У концерті також взяв участь ансамбль «Смерічка», який знімався з нею у фільмі «Червона рута». Друге відділення закрила пісня «Эхо».
У фіналі фестивалю «Пісня-91» виконала пісні «Караван любви» та «Была не была», у проміжному випуску також лунала пісня «Чайные розы в купе».
Після розпаду СРСР та комерціалізації музичного простору співачка не втратила провідних позицій у шоубізнесі, має стабільну аудиторію, у тому числі у Європі та США. 1992 року вийшов супер-гіт у її виконанні — «Хуторянка» (музика Володимира Матецького, вірші Михайла Шаброва). Її, а також пісню «Горькие слёзы» виконала на передачі «Гіт-парад „Останкіно“», яка того року виходила замість «Пісні року».
Співачка залишила філармонію та продовжила запис пісень на власній студії в Ялті. У 1993 році вийшли дві перші CD-збірки найкращих пісень співачки — «Софія Ротару» та «Лаванда», потім — «Золотые песни 1985/95» та «Хуторянка». Того ж року, на фестивалі «Пісня-93» виконала пісні «Пара белых голубей» і «Вкус любви».
У лютому 1994 року Софія та Ауріка Ротару з піснею «Червона рута» виступили на фестивалі «Золотий шлягер» у Могильові. Того ж року виступила з піснею «Ночной мотылёк» у фіналі фестивалю «Пісня-94», а також разом з іншими артистами заспівала «Песня остаётся с человеком». У проміжному випуску пролунала пісня «Мечта без крыльев».
1995 року знялася в музичному фільмі «Старі пісні про головне» телекомпанії ОРТ (режисер Дмитро Фікс, продюсер Костянтин Ернст), виконавши пісню «Каким ты был» (музика І. Дунаєвського, вірші М. Ісаковського). Того ж року виконала «Море, море» (запис не зберігся) та «Остров любви» у фіналі «Пісні-95».
У серпні 1996 року була удостоєна Почесної відзнаки президента України. Цього ж року на «Пісні-96» визнана «Кращою естрадною співачкою 1996 року» та нагороджена призом імені Клавдії Шульженко. 1996 року у фінал конкурсу пройшли пісні «Ночь любви» Лори Квінт на вірші Миколи Денисова та «Нет мне места в твоём сердце» Володимира Матецького на вірші Михайла Файбушевича. Також була виконана «Лебединая верность» (пісня Євгена Мартинова на вірші Андрія Дементьєва в аранжуванні з фільму «Пісня завжди з нами»), яка, однак, не потрапила до телеетеру, але збереглася у вигляді аматорського відеозапису зі зйомок.
У 1997 році взяла участь в Міжнародному музичному фестивалі «Голос Азії» в Казахстані.
Навесні 1997 року знялася у музичному фільмі «Військово-польовий романс» телекомпанії ТБ Центр (режисер Олег Рясков, художній керівник Лев Лещенко), де виконала пісню «Не могу забыть». Фільм удостоївся першої премії на Міжнародному кінофестивалі «Вічний вогонь» (Волгоград).
У 1997 році знялася в музичному фільмі «10 пісень про Москву» телекомпанії НТВ (проєкт Леоніда Парфьонова та Джаніка Файзієва), з піснею «Москва майская» (музика Д. і Дм. Покрасс, вірші В. Лебедєва-Кумача) з гуртом «Иванушки International».
1997 року стала почесною громадянкою Автономної Республіки Крим, володаркою почесного призу Президента України Леоніда Кучми за видатний внесок у розвиток естрадного мистецтва «Пісенний вернісаж» та кавалером Ордену Республіки (Молдова).
16 вересня 1997 року у віці 77 років померла її мати, Олександра Іванівна Ротару. Перед цими подіями співачка неодноразово скасовувала виступи у концертному графіку, ювілейні концерти, зйомки та інші гастролі.
На зйомках фіналу «Пісні-97» співачка виконала «Твои печальные глаза» (Володимира Матецького на пісні Ліліани Воронцової), «Было время» (Володимира Матецького на вірші Файбушевича) та «Свитерок» (Володимира Матецького на вірші Олександра Шаганова).
У 1998 році вийшов її перший офіційний (номерний) CD альбом «Люби меня», випущений на лейблі «Extraphone». У квітні того ж року у Державному Кремлівському палаці у Москві відбулася прем'єра нової сольної програми «Кохай мене». Також 1998 року їй було присуджено «Орден Миколи Чудотворця» «За примноження добра на Землі» Фонду міжнародних премій в Україні. Вона стала почесною громадянкою міста Чернівці. Пісня «Засентябрило» виконана у дуеті з Миколою Расторгуєвим.
У 1998 році відбувся Ювілейний концерт Софії Ротару «Кохай мене». Того ж року виконала «Звёзды как звёзды» та «Лунная радуга» у фіналі фестивалю «Пісня-98».
У 1999 році лейбл Star Records випустив ще дві CD-збірки співачки в «Зірковій серії». За підсумками 1999 року визнана найкращою співачкою України в номінації «Традиційна естрада», отримавши «Золоту Жар-птицю», а також спеціальну нагороду «За внесок у розвиток вітчизняної попмузики». Того ж року співачку за особливі особисті заслуги у розвитку пісенної творчості, багаторічну плідну концертну діяльність та високу виконавську майстерність нагородили орденом княгині Ольги ІІІ ступеня. «Російський біографічний інститут» визнав співачку «Людиною 1999 року».
Того ж 1999 року виконала «Первый снег», «Хуторянка» та нові версії пісень «Лаванда» та «Луна, луна» у фіналі «Пісня-99».
2000—2006 роки
У 2000 році в Києві була визнана «Людиною XX століття», «Кращою українською естрадною співачкою XX століття», «Золотим голосом України», лауреаткою премії «Прометей — престиж», «Жінкою року». Цього року стала лауреаткою премії «Овація» «за особливий внесок у розвиток російської естради». У серпні 2000-го відкрився офіційний сайт співачки.
2000 року Софія Ротару з піснями «Червона рута» та «Луна, луна» виступила на фестивалі «Золотий шлягер» у Могильові. Того ж року у фіналі «Пісні-2000» виконала нові версії пісень «Магазин „Цветы“», «Червона рута» і «Melancolie».
У грудні 2001 року випустила нову сольну концертну програму «Життя моє — моя любов!» з нагоди 30-річчя своєї творчої діяльності. Прем'єра програми відбулася 13—15 грудня у Державному Кремлівському палаці у Москві. Уперше виступила як режисерка-постановниця, де з нею вперше працював Борис Краснов як художник-постановник. Того ж року виступила з піснями «Не спросишь» та «Другая» у фіналі фестивалю «Пісня-2001».
Перед сольними концертами у Москві кіновідеооб'єднання «Великий план» представило відеоверсію фільму «Душа», знятого кіностудією «Мосфільм» у 1981 році із Софією Ротару у головній ролі.
У 2002 році пісня «Жизнь моя, моя любовь» відкривала «Новорічний вогник» на каналі ОРТ. 20 січня відбулася прем'єра телеверсії ювілейної сольної програми «Життя моє — моя любов», що вийшла також на відео. 2 березня вперше виступила з клубним концертом у розважальному комплексі «Метелиця», який став подією у культурному житті Москви. 6 березня Президент України Л. Д. Кучма нагородив її орденом княгині Ольги І ступеня за «вагомі трудові звершення, високий професіоналізм та з нагоди Міжнародного дня прав жінок та світу». У квітні розпочалася перша частина великого Всеросійського гастрольного турне. Друга частина туру відбулася у вересні 2002 року, перед гастролями містами Німеччини.
У 2002 році вийшов новий альбом «Я тебя по-прежнему люблю». Офіційний реліз альбому відбувся 23 квітня на студії «Extraphone» у Москві. Цей альбом став першим продюсерським досвідом Руслана Євдокименка, який залучив до створення пісень авторів Руслана Квінту та Дмитра Малікова. Проте більшість композицій, як і в попередньому альбомі «Люби меня» 1998 року, є творчістю композитора Володимира Матецького.
24 травня у Києві перед будівлею Міжнародного центру культури та мистецтв відбулася урочиста церемонія відкриття Української Алеї зірок, серед яких була запалена і «Зірка Софії Ротару». 7 серпня, у День народження співачки, їй було надано найвище в Україні звання Героя України «за значні особисті заслуги перед українською державою у розвитку мистецтва, самовіддану роботу на ниві збереження національно-культурних традицій, примноження спадщини народу України». 9 серпня 2002 року була нагороджена орденом Пошани Указом президента російської федерації «за великий внесок у розвиток естрадного мистецтва та зміцнення російсько-українських культурних зв'язків».
Улітку на лейблі «Extraphone» вийшли ремастеризовані версії альбомів «Золотые песни 1985/95» та «Хуторянка». Частина цього накладу вийшла у подарунковому оформленні з бонус-треком та плакатом співачки з автографом.
23 жовтня 2002 року, після чергового інсульту, у київській клініці помер чоловік Ротару Анатолій Кирилович Євдокименко (продюсер та художній керівник гурту «Червона рута», режисер-постановник більшості концертних програм співачки). Софія скасувала усі концертні виступи та телезйомки, відмовилася від участі у зйомках мюзиклу «Попелюшка», вперше за 30 років не взяла участі у фіналі фестивалю «Пісня року». На якийсь час припинила активну гастрольну діяльність.
25 грудня відбувся офіційний реліз збірки пісень «Снежная Королева», випущеної на лейблі «Extraphone».
У 2002 році був випущений офіційний реліз відеоверсії фільму «Де ти, любове?» режисера Валеріу Гаджіу, випущеного кіностудією «Молдова-філм» у 1980 році. Відеоверсію фільму було видано «Корпорацією АРЕНА». Співачка розпочинає співпрацю з гітаристом та бек-вокалістом Василем Богатирьовим.
За підсумками 2002 року співачка посіла 2-е місце за популярністю серед усіх вітчизняних виконавців та груп в росії (дослідження проводила соціологічна служба Інституту Геллапа).
11 квітня 2003 року у співачки з'явилася композиція «Белый танец» українських авторів Олега Макаревича та Віталія Куровського. Новий етап її творчості розпочався із виступів у концертному залі «Росія» у Москві на честь закладки іменної зірки на алеї перед залом. Основними авторами, які працюють з нею, стали композитори Олег Макаревич («Белый танец», «Я назову планету именем твоим»), Руслан Квінта («Одна калина»), та Костянтин Меладзе («Я ж его любила», «Один на свете»), а також поет Віталій Куровський. Цього ж року вийшов альбом-присвята «Єдиному», пам'яті чоловіка Анатолія Євдокименка, з новими піснями та аранжуваннями українською та молдовською/румунською мовами, а також збірка «Листопад». Того ж року у фіналі «Пісні-2003» виконала пісні «Белый танец» та «Одна калина».
У 2004 році, після чотирирічної перерви дала два великі сольні концерти в Чикаго та Атлантік-Сіті, де виступила в театрі-казино Тадж-Махал.
У 2004 році відбулася прем'єра пісні «Цветёт малина» в дуеті з Миколою Басковим.
2004 року вийшов альбом «Небо — это я» та «Лаванда, Хуторянка, далее везде…», 2005 року — «Я ж его любила». Того ж року виконала «Цветёт малина», «Небо — это я», «Белая зима» та «Ты улетишь» у фіналі фестивалю «Пісня-2004».
У 2004, 2005 і 2006 роках стала найулюбленішою співачкою в росії за опитуваннями одного з рейтингових соціологічних агентств.
У 2005 році у фіналі фестивалю «Пісня року» виконала пісні «Я ж его любила» та «Осенние цветы».
У 2006 році у фіналі «Пісні-2006» виконала пісні «Не люби», «Один на свете» та «Червона рута» (у дуеті з гуртом ТНМК).
2007—2016: 60-річний ювілей
7 серпня 2007 року відзначила 60-річний ювілей. Сотні шанувальників, а також відомі артисти та політики приїхали до Ялти з різних куточків світу, щоб привітати співачку. Президент України Віктор Ющенко нагородив співачку орденом «За заслуги» ІІ ступеня. Урочистий прийом з нагоди ювілею проходив у Лівадійському палаці.
Вшанування співачки продовжилося у вересні в Сочі, де на музичному конкурсі молодих виконавців «П'ять зірок» один із конкурсних днів був присвячений її творчості. А у жовтні 2007 року у Державному Кремлівському палаці відбулися ювілейні концерти Софії Ротару, у яких взяли участь багато популярних виконавців росії та України.
Останній не випущений сингл 2007 року «Я твоя любовь» посідав перше місце, перебуваючи чотири тижні у чарті «Золотий грамофон» Російського радіо.
15 грудня 2007 року відбувся третій концерт «Легенди Ретро FM», у якому взяла участь Софія Ротару. Того ж року виступила з піснями «Я назову планету именем твоим» та «Серце ты моё» у фіналі «Пісні-2007».
З березня по травень 2008 року перебувала у ювілейному гастрольному турне містами росії, та виступила у фіналі фестивалю «Пісня-2008» з піснями «Не уходи» та «Я назову планету именем твоим». Того ж року Ротару з родиною відкрили на місці купалень Роффе власний готель «Villa Sofia».
15 квітня 2009 року в дуеті з Аллою Пугачовою виконала пісню «Нас не догонят» гурту «Тату».
5 листопада 2009 року відбувся п'ятий концерт «Легенди Ретро FM», у якому взяла участь Софія Ротару. Також вона виступила у фіналі «Пісні-2009» з піснями «Я решила сама» та «Было, но прошло» (нова версія).
2010 року відбулася прем'єра пісні «Забирай» в дуеті з Олегом Газмановим.
5 грудня 2010 року Софія Ротару у дуеті з Олегом Газмановим із піснею «Забирай» виступила на 11-й щорічній церемонії вручень музичної премії «Золотий грамофон» у Санкт-Петербурзі у Льодовому палаці. Також виступила у фіналі «Пісні-2010» з піснями «Я не оглянусь» та «Капелька любви».
У лютому 2011 року Софія Ротару та Олег Газманов із піснею «Забирай» виступили на програмі «Суботній вечір» із Миколою Басковим на телеканалі Росія-1.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkwTDFOdlptbGhYMUp2ZEdGeWRWOGxNamhqY205d2NHVmtKVEk1TG1wd1p5OHhPRFp3ZUMxVGIyWnBZVjlTYjNSaGNuVmZKVEk0WTNKdmNIQmxaQ1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
У жовтні 2011 року проводила ювілейні концерти у Москві (Великий Кремлівський палац) та у Санкт-Петербурзі (Льодовий палац). Концерти були присвячені 40-річчю творчої діяльності. Того ж року виступила у фіналі «Пісні-11», виконавши «Глаза в глаза» і «Не зови печаль».
У 2011 році Софія Ротару стала головою журі пісенного конкурсу, що проходить у рамках щорічного Міжнародного музичного фестивалю Crimea Music Fest в Ялті.
Бере участь у збірних концертах та телепрограмах, іноді виїжджаючи на невеликі гастрольні тури. Після підрахунку усіх пісень, виконаних нею у фіналах фестивалю «Пісня року», з'ясувалося, що їй належить абсолютний рекорд серед усіх учасників за всю історію — 92 пісні, виконані на 46 фестивалях (1973—2017, крім 2002).
У 2012 році вирушила у ювілейний тур містами росії. У жовтні відбулися концерти у Томську, Омську, Барнаулі, Нижньому Новгороді, Єкатеринбурзі. Організаторами ювілейного туру виступила компанія «Кремль концерт». Наприкінці березня 2013 року вирушила у новий гастрольний тур містами росії та Казахстану.
У 2012 році Софія Ротару та Микола Басков із піснею «Я найду свою любовь» виступили на концерті «Disсo Дача 2012», де співачка також виконала свої пісні «Два солнца» та «Мы будем вместе». Того ж року виступила у фіналі «Пісні-12» з піснями «Мы будем вместе», «Я найду свою любовь» (в дуеті з М. Басковим) та «Белая зима».
2 вересня 2013 року випущено новий сингл «Прости», присвячений десятиріччю творчої співпраці з композитором Русланом Квінтою. У фіналі «Пісні-13» виконала пісні «Три дня» (прем'єра) та «Научи смеяться». До кінця 2013 року випустила пісню «Ты самый лучший» авторства Р. Квінти та В. Куровського. Пісня записана за допомогою живих інструментів у етнічному гуцульському стилі. 24 січня 2014 року з'явилася раніше невідома пісня «Прощавай», записана орієнтовно 1998 року. Пісня виконана українською мовою. У фіналі «Пісні-14» виконала пісню «Ты самый лучший».
У 2015 році випустила дві пісні: «Давай устроим лето» та «Любовь жива». «Давай устроим лето» вона виконала у фіналі «Пісні-15». Восени 2016 року з сестрою вирушила у гастрольний тур містами Німеччини, а також виступила з піснями «Я назову планету именем твоим» та «Не забывай меня» у фіналі «Пісні-16».
2017—2021: 70-річний ювілей
22 лютого 2017 року в Crocus City Hall на концерті «Про що співають чоловіки» виконала дві пісні — «На семи ветрах» та «Небеса». 23 березня у Києві у Палаці спорту брала участь у концерті-бенефісі Руслана Квінти.
28 липня 2017 року відбувся ювілейний вечір Софії Ротару у рамках фестивалю «Жара» у Баку, у якому також взяли участь багато інших виконавців, які заспівали пісні Ротару. Прем'єра концерту відбулася 3 вересня на Першому каналі (після цього концерт неодноразово знову показували на різних телеканалах). Під час ювілейного концерту Ротару представила нову пісню «Азербайджан».
7 серпня 2017 року відзначила 70-річний ювілей, з нагоди якого отримала телеграму з привітанням від президента РФ Володимира Путіна.
12 листопада 2017 року отримала свій 12-й «Золотий грамофон» за пісню «На семи ветрах» з рук представниці МЗС рф Марії Захарової.
У фіналі «Пісні-17» виконала пісні «На семи ветрах» та «Сколько бы зима не мела».
У 2018 році не брала участі в російській «Пісні року», натомість виступила в Дюссельдорфі, Німеччина. Також випустила нову пісню «Новогодний вечер».
8 листопада 2019 року отримала звання «Почесна громадянка Буковини». У фіналі «Пісні-19» виконала пісні «Музыка моей любви» та «Вечные небеса». Того ж року виступила на фестивалі Atlas Weekend в Києві.
У фіналі «Пісні-2020» виконала нову версію «Червоної рути» та нову пісню «Сердце размером с Солнце».
У 2021 році випустила нову пісню «Нужны друг другу». Виступила на концерті до Дня металурга у Запоріжжі, а також на «Новій хвилі» у Сочі. У серпні 2021 року отримала відзнаку «Національна легенда України» від президента України Володимира Зеленського «за визначні особисті заслуги у становленні незалежної України та зміцненні її державності, вагомий внесок у розвиток національного мистецтва, багаторічну плідну професійну діяльність». Того ж місяця виступила на великому концерті з нагоди 30-річчя Незалежності України. У фіналі «Пісні-21» виконала нову пісню «Ледяные дожди» та нову версію пісні «Белый танец».
Ротару щорічно брала участь у новорічних шоу як в Україні, так і в Росії, де зазвичай презентувала нові пісні.
2022—т.ч.
На початку 2022 року випустила нову пісню «Зимняя ночь». Після початку повномасштабної війни в Україні тимчасово припинила концертну та творчу діяльність.
Творчість
Дискографія
- 1972 — «Червона рута»
- 1973 — «Співає Софія Ротару»
- 1974 — «Софія Ротару» (також відомий як «Баллада о скрипках»)
- 1976 — «Софія Ротару» (також відомий як «Лебединая верность»)
- 1977 — «Пісні Володимира Івасюка співає Софія Ротару»
- 1978 — «Софія Ротару» (також відомий як «Родина моя»)
- 1979 — «Только тебе»
- 1981 — «Где ты, любовь?»
- 1981 — «София Ротару и Червона Рута»
- 1985 — «Нежная мелодия»
- 1987 — «Монолог о любви»
- 1987 — «Lavanda»
- 1988 — «Золотое сердце»
- 1991 — «Караван любви»
- 1995 — «Хуторянка»
- 1998 — «Люби меня»
- 2002 — «Я тебя по-прежнему люблю»
- 2003 — «Єдиному»
- 2004 — «Небо — это я»
- 2005 — «Я ж его любила»
- 2008 — «Я — твоя любовь!»
- 2010 — «Я не оглянусь»
Фільмографія
Музичні телефільми
- 1965 — Пісні щасливого краю (документальний)
- 1966 — Соловей із села Маршинці — головна роль
- 1973 — Дністровські мелодії
- 1975 — Пісня завжди з нами — співачка
- 1978 — Співає Софія Ротару
- 1979 — Музичний Детектив
- 1980 — Зірки олімпійської регати
- 1981 — Душа — Вікторія Свободина, співачка
- 1981 — Через десять років. Червона рута (короткометражний)
- 1985 — Вас запрошує Софія Ротару
- 1986 — Монолог про любов
- 1989 — Золоте серце
- 1990 — Караван кохання
- 1991 — Один день біля моря
- 1996 — Старі пісні про головне — бригадирка-ударниця
- 1997 — 10 пісень про Москву
- 1998 — Військово-польовий романс
- 2003 — Шалений день, або Одруження Фіґаро — Марселіна
- 2004 — Снігова Королева — фея квітів
- 2004 — Сорочинський ярмарок — циганка
- 2006 — Перший швидкий — Зіна Тимофеєва
- 2006 — Зоряні канікули — Діва
- 2007 — Королівство кривих дзеркал — Королева / делегат від України
- 2007 — Перший вдома — співачка з телевізора
- 2008 — Краса потребує... — гостя конкурсу «Міс Домогосподарка»
- 2008 — Золота рибка — іспанка
- 2009 — Червоний капелюшок — чарівниця
Художні фільми
- 1971 — Червона рута — Оксана
- 1980 — (Де ти, любове?) — Марчела, вчителька музики
- 1981 — Душа — Вікторія Вікторівна Свободина, співачка
Вокал
- 1972 — Схованка біля Червоних каменів
- 1973 — Ні слова про футбол
- 1980 — О, спорте, ти — світ
Участь у фестивалі «Пісня року»
Рік | Пісня | Примітки |
---|---|---|
1973 | Мой город | |
1974 | Баллада о матери Мой город (фрагмент у складі попурі кращих пісень 1973 року) | |
1975 | Лебединая верность Яблони в цвету Смуглянка (дует з М. Євремовичем) | |
1976 | Верни мне музыку (запис не зберігся) Тёмная ночь (дует з А. Мокренко) | |
1977 | Чайки над водой Родина моя (запис не зберігся) | |
1978 | Обычная история Только тебе Отчий дом (дует з К. Ґоттом) | |
1979 | А с чем сравнить любовь? Дадим шар земной детям | |
1980 | Мой край Ожидание | |
1981 | Верь мне Красная стрела | |
1982 | Меланколие Вставайте! Родина моя (фрагмент у складі попурі пісень-лауреатів минулих років) | |
1983 | Счастья тебе, Земля А музыка звучит Гімн демократичної молоді світу (усі артисти) | |
1984 | Романтика Не могу забыть | |
1985 | Аист на крыше В доме моём | |
1986 | Луна, луна Лаванда | |
1987 | Было, но прошло Прощальный перрон (вирізана з телеверсії) | |
1988 | Только этого мало Золотое сердце | У проміжному випуску також пролунала пісня «Мой потерянный мальчик» |
1989 | На танго Дикие лебеди | |
1990 | Чем ближе разлука Прикоснись ко мне (вирізана з телеверсії) | У проміжному випуску також пролунала пісня «Снежинка» |
1991 | Караван любви Была не была | У проміжному випуску також пролунала пісня «Чайные розы в купе» |
1992 | Горькие слёзы Хуторянка | У 1992 році замість фестивалю «Пісня року» виходила передача «Гіт-парад „Останкіно“» |
1993 | Пара белых голубей Вкус любви | |
1994 | Ночной мотылёк Песня остаётся с человеком (усі артисти) | У проміжному випуску також пролунала пісня «Мечта без крыльев» |
1995 | Остров любви Море-море (запис не зберігся) Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
1996 | Ночь любви Нет мне места в твоём сердце Лебединая верность (вирізана з телеверсії, зберігся аматорський відеозапис зі зйомок) Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
1997 | Твои печальные глаза Было время Свитерок Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
1998 | Звёзды как звёзды Лунная радуга Засентябрило (дует з М. Расторгуєвим) Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
1999 | Первый снег Лаванда (нова версія) Луна, луна (нова версія) Хуторянка Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
2000 | Червона рута (нова версія) Melancolie (нова версія) Магазин «Цветы» (нова версія)Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
2001 | Не спросишь Другая Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
2002 | Жизнь моя, моя любовь Скажешь мне «прости» | Пісні були виконанні в одному з проміжних випусків фестивалю. У фіналі «Пісні року-2002» не брала участі |
2003 | Белый танец Одна калина Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
2004 | Белая зима Небо — это я Цветёт малина (дует з М. Басковим) Ты улетишь Песня остаётся с человеком (усі артисти) | |
2005 | Я же его любила Осенние цветы | |
2006 | Не люби Один на свете Червона рута (з гуртом ТНМК) | |
2007 | Я назову планету именем твоим Сердце ты моё | |
2008 | Не уходи Я назову планету именем твоим | |
2009 | Я решила сама Было, но прошло (нова версія) | |
2010 | Я не оглянусь Капелька любви | |
2011 | Глаза в глаза Не зови печаль Песня остается с человеком (усі артисти) | |
2012 | Мы будем вместе Я найду свою любовь (дует з М. Басковим) Белая зима | |
2013 | Три дня Научи смеяться Песня остается с человеком (усі артисти) | Пісня «Три дня» була прем'єрою на фестивалі |
2014 | Ты самый лучший Песня остается с человеком (усі артисти) | |
2015 | Давай устроим лето | |
2016 | Не забывай меня Я назову планету именем твоим | |
2017 | На семи ветрах Сколько бы зима не мела | |
2018 | — | Відмовилася від участі в концерті і зйомках програми в Москві, однак взяла участь в концерті в Дюссельдорфі |
2019 | Музыка моей любви Вечные небеса | |
2020 | Сердце размером с солнце Червона рута (нова версія) | |
2021 | Ледяные дожди Белый танец (нова версія) |
Звання та нагороди
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TkM4ME15OGxSREFsT1RjbFJERWxPVFlsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVRd0pVRXhKVVF3SlVKRkpVUXhKVGcwSlVReEpUazJKVVF4SlRrM1h5VkVNQ1ZCTUNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE15NXFjR2N2TWpBd2NIZ3RKVVF3SlRrM0pVUXhKVGsySlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3WHlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TkNWRU1TVTVOaVZFTVNVNU4xOGxSREFsUVRBbFJEQWxRa1VsUkRFbE9ESWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRFbE9ETXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Почесні звання
- 1973 — Заслужена артистка Української РСР
- 1976 — Народна артистка Української РСР
- 1983 — Народна артистка Молдавської РСР
- 1988 — Народна артистка СРСР
- 1994 — Почесна громадянка міста Ялти
- 1997 — Почесна громадянка Автономної республіки Крим — за видатні заслуги у розвитку національної культури, високу виконавську та професійну майстерність, неодноразові перемоги на міжнародних конкурсах естрадної пісні
- 1998 — Почесна громадянка міста Чернівці
- 2013 — Почесна громадянка Кишинева
- 2019 — Почесна громадянка Буковини
Нагороди
- 1978 — Премія Ленінського комсомолу — за високу виконавську майстерність та активну пропаганду радянської пісні
- 1980 — Орден «Знак Пошани» — за велику роботу з підготовки та проведення Ігор XXII Олімпіади
- 1985 — Орден Дружби народів
- 1996 — Почесна відзнака президента України — за видатний особистий внесок у розвиток української національної культури та мистецтва, високу виконавську майстерність
- 1999 — Орден княгині Ольги III ступеня — за визначні особисті заслуги у розвитку пісенної творчості, багаторічну плідну концертну діяльність, високу виконавську майстерність
Софія Ротару на церемонії вручення відзнаки «Національна легенда України». - 2002 — Орден княгині Ольги I ступеня — за вагомі трудові досягнення, високий професіоналізм і з нагоди Міжнародного дня прав жінок та світу
- 2002 — Герой України (з врученням ордена Держави) — за видатні заслуги перед Українською державою у розвитку мистецтва, самовіддану працю на ниві збереження національних культурних традицій та примноження пісенної спадщини народів України
- 2007 — Орден «За заслуги» ІІ ступеня — за вагомий особистий внесок у розвиток українського музичного мистецтва, високу виконавську майстерність та багаторічну плідну діяльність
- 2021 — Національна легенда України — за визначні особисті заслуги у становленні незалежної України та зміцненні її державності, вагомий внесок у розвиток національного мистецтва, багаторічну плідну професійну діяльність
Державні нагороди Молдови
- 1997 — Орден Республіки — за видатні успіхи у творчій діяльності, особливі заслуги у розвитку та пропаганді музичного мистецтва, високу виконавську майстерність
- 2002 — Орден Пошани — за великий внесок у розвиток естрадного мистецтва та зміцнення російсько-українських культурних зв'язків
Нагороди міжнародних організацій
- 2013 — Орден «Співдружність» (Міжпарламентська асамблея СНД) — за активну участь у діяльності Міжпарламентської Асамблеї та її органів, внесок у зміцнення дружби між народами держав — учасниць Співдружності
Призи та премії
- 1962 — Переможниця Новоселицького районного конкурсу мистецької самодіяльності
- 1963 — Диплом першого ступеня на обласному огляді художньої самодіяльності (м. Чернівці)
- 1964 — Лауреатка Республіканського фестивалю народних талантів
- 1968 — Золота медаль та перша премія на IX Всесвітньому фестивалі молоді та студентів (м. Софія, Болгарія)
- 1973 — Перша премія на фестивалі «Золотий Орфей» (Сонячний берег, Болгарія)
- 1974 — Друга премія на Міжнародному фестивалі пісні у Сопоті (Польща)
- 1976 — Премія Ленінського комсомолу Української РСР імені М. Островського
- 1980 — Перша премія Міжнародного конкурсу в Токіо (Японія) (за виконання югославської пісні «Обіцянка»)
- 1981 — Приз журі ВКФ у Вільнюсі (фільм («Де ти, любове?»))
- 1985 — Приз «Золотий диск» Всесоюзної фірми «Мелодія» (за альбоми «Софія Ротару» та «Нежная мелодия»)
- 1996 — Премії імені Клавдії Шульженко «Найкраща естрадна співачка 1996 року»
- 1997 — Почесний приз президента України за визначний внесок у розвиток естрадного мистецтва «Пісенний вернісаж» (м. Київ)
- 1999 — Всеукраїнська премія з музики та масових видовищ «Золота жар-птиця-99» у номінації «Традиційна естрада»
- 1999 — Спеціальна нагорода «За внесок у розвиток вітчизняної поп-музики»
- 1999 — «Людина року» за визнанням «Російського біографічного інституту»
- 1999 — «Жінка року» (м. Київ)
- 2000 — Премія «Овація» — за особливий внесок у розвиток російської естради (м. Москва)
- 2000 — «Людина XX століття», «Краща українська естрадна співачка XX століття» (м. Київ)
- 2000 — «Золотий голос України» (м. Київ)
- 2000 — Премія «Прометей – престиж»
- 2002 — «Зірка України»: закладення іменної зірки в центрі Києва, почесний диплом та пам'ятний нагрудний знак «Зірка української естради»
- 2003 — Національна премія громадського визнання досягнень жінок «Олімпія» Російської Академії бізнесу та підприємництва
- 2007 — Премія президента Білорусі «Через мистецтво — до миру та взаєморозуміння» (Білорусь)
- 2007 — ікона Божої Матері (подарована 3-м президентом України Віктором Ющенком)
- 2008 — Премії «Овація» у номінації «Поп-музика — метри» (м. Москва)
- 2013 — Премія «10 для Молдови» у номінації «Естрадна музика», присуджена в рамках кампанії Publika TV «Десятка для Молдови» (Молдова)
Музична премія «Золотий грамофон»
Дванадцять разів (2003—2012, 2015, 2017) ставала лауреаткою російської музичної премії «Золотий грамофон», започаткованої радіостанцією «Русское радио»:
Рік | Пісня | Альбом |
---|---|---|
2003 | Белый танец | Небо — это я |
2004 | Ты улетишь | Я ж его любила |
2005 | Я же его любила | Я ж его любила |
2006 | Не люби | Я — твоя любовь! |
2007 | Я — твоя любовь! | Я — твоя любовь! |
2008 | Я назову планету именем твоим | Я — твоя любовь! |
2009 | Не уходи | Я — твоя любовь! |
2010 | Забирай (дует з О. Газмановим) | Я не оглянусь |
2011 | Я не оглянусь | Я не оглянусь |
2012 | Не зови печаль | И летит моя душа |
2015 | Давай устроим лето | Давай устроим лето |
2017 | На семи ветрах | Давай устроим лето |
Родина та особисте життя
Родина
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WXk5alpTOGxSREFsUVRBbFJEQWxRa1VsUkRFbE9ESWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRFbE9ETmZKVVF3SlVFeEpVUXdKVUpGSlVReEpUZzBKVVF4SlRrMkpVUXhKVGhHWHlWRU1DVTROQ1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JWOGxSREFsT1RBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREVsT1RZbFJEQWxRamt1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TWlWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TTE4bFJEQWxRVEVsUkRBbFFrVWxSREVsT0RRbFJERWxPVFlsUkRFbE9FWmZKVVF3SlRnMEpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTBKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKREpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGWHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ09TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
- Батько — Михайло Федорович Ротар (1918 — 12 березня 2004), учасник війни, кулеметник, дійшов до Берліна; був бригадиром виноградарів.
- Мати — Олександра Іванівна Ротар (17 квітня 1920 — 16 вересня 1997).
- Брати — Анатолій Михайлович Ротар,
- Євгеній Михайлович Ротар (бас-гітаристи та співаки), працювали у Кишинівському ВІА «Оризонт»;
- Сестри — Зінаїда Михайлівна Ротар (нар. 11 жовтня 1942),
- Лідія Михайлівна Ротару, співачка,
- Племінниця — Софія Сергіївна Хлябич, більш відома як Sonya Kay,
- Аурелія Михайлівна Ротару (нар. 22 жовтня 1958), українська попспівачка, Народна артистка України.
- Чоловік — Анатолій Кирилович Євдокименко (20 січня 1942 — 23 жовтня 2002), музикант, Народний артист України. У шлюбі були з 1968 по 2002 рік.
- Син — Руслан Анатолійович Євдокименко (нар. 24 серпня 1970) — музичний продюсер, підприємець, директор ТОВ «Villa Sofia».
- Невістка — Світлана Анатоліївна Євдокименко (нар. 29 березня 1974), виконавча продюсерка, засновниця ТОВ «Villa Sofia».
7 березня 2022 року на ділянці українсько-молдовського кордону у Могилів-Подільському затримали групу з 9 осіб, які намагалися незаконно перетнути державний кордон України. Серед затриманих були єдиний син Софії Ротару, Руслан та онук співачки Анатолій Євдокименко.
Починаючи з кінця 1980-х років, у концертних програмах Софії Ротару з'являлися її брат і сестра Євгеній та Лідія Ротару із гуртом «Черемош». Закінчивши медичне училище та пропрацювавши в поліклініці, Лідія співала у самодіяльності та була запрошена стати солісткою щойно створеного при Чернівецькій філармонії ансамблю «Черемош». Євгеній закінчив Миколаївський педагогічний інститут, відділення музики та співу, грав на бас-гітарі, співав у популярному молдовському «Оризонті», потім став солістом «Черемошу». Ансамбль «Черемош» було створено наприкінці 1970-х років за Чернівецької філармонії.
Сценічне ім'я
Село Маршинці, де народилася Ротару, до 1940 входило до складу Румунії. У титрах фільму «Червона рута» Ротару з'являється ще з прізвищем Ротар. У ранніх зйомках ім'я писали як Соф'я. Писати прізвище на молдовський лад із буквою «у» наприкінці порадила Софії Едіта П'єха. Як виявилося, у перекладі з румунської «rotar» означає колісник. Ауріка Ротару каже:
Ні, це ніхто не придумав, це пов'язано з тим, що це село, в якому ми народилися, колись належало до Румунії, це була територія Румунії, і ось після війни цю територію приєднали до України, і у зв'язку з цим тата викликали у військкомат і сказали, що румунське прізвище треба змінити на українське. Прибрали букву «у» в кінці, замість Ротару стало Ротар, і ось у нас у всіх з'явилося прізвище Ротар. Але насправді, Ротару — правильне прізвище...
Благодійність
Відомо, що Софія Ротару займається благодійністю, але не публічно. Понад 15 років вона переказує свою пенсію на лікування дівчинці з Кривого Рогу, а також допомагала медикаментами онкохворим. У 2022 році Ротару заявила, що з початку повномасштабної війни в Україні допомагає фонду «БОН Бокс», який допомагає родичам військових, а також закликала своїх шанувальників теж підтримувати гуманітарні організації.
У художній літературі
- Раззаков Ф.І. — «Як кохають кумири. Зіркові романи: Ніжність» — М.:Ексмо, 2010. — 640 с. —
- Раззаков Ф.І. — «Пугачова проти Ротару: Великі суперниці» — М.: Ексмо, 2011. — 544 с. —
- Раззаков Ф.І. — «Софія Ротару та її мільйони» — М.: Алгоритм, 2012. — 470 с. —
Героїня роману Мирослава Лаюка «Баборня» — 71-річна вчителька біології Марія Василівна є прихильницею Софії Ротару, внаслідок цього співачка постає одним з наскрізних образів творів.
П'єса Олеся Барліга «Демона викликаю, Тамаро» містить згадку про Софію Ротару.
Поет Андрій Вознесенський присвятив Софії Ротару вірш «Голос» (1977).
Виступи в Росії після анексії Криму
Попри анексію Криму та російську агресію на Донбасі Софія Ротару продовжувала виступати з концертами у містах Росії.
У 2011 році виступила у день народження чеченського диктатора Рамзана Кадирова у місті Грозний.
У 2019 році взяла участь у «Блакитному вогнику» на майданчику «Мосфільму».
У 2019 році почалося цькування завдяки Ангеліні Вовк. Росіяни підтримали й висловили критику за можливе спонсорування АТО, звинувачували в підтримці України, коли стало відомо, що Ротару хоче виступити в Росії. Пізніше концертний директор артистки Сергій Лавров заявив, що артистка ніколи не спонсорувала АТО, попри слова сестри Лідії Ротару. У цьому ж році бізнес Софії Михайлівни в Ялті, який належав сину Руслану та невістці Світлані, був закритий.
У 2020 році Ротару продовжила виступати в Росії, чим викликала обурення частини українського суспільства.
У 2021 році виступала на конкурсі «Нова Хвиля» у Сочі, а згодом взяла участь у новорічних зйомках у Росії.
У 2021 року виступила на концерті «Песня года 2022» у Москві.
Однак слід зазначити, що гастрольну діяльність на території Росії Ротару припинила у 2014 році.
Громадянська позиція
Під час «Помаранчевої революції» 2004—2005 років в Україні разом із сім'єю роздавала їжу людям, які прийшли на Майдан Незалежності в Києві, незалежно від їхніх політичних поглядів.
У 2006 році брала активну участь у виборах до парламенту України, балотуючись у народні депутати під другим номером у списку Блоку Литвина. Проводила великий агітаційний благодійний тур містами України, проте блок не набрав необхідної кількості голосів і не пройшов до парламенту. Серед головних причин, чому Софія Ротару підтримувала саме цей блок, вона називала особисту довіру до врівноваженості Володимира Литвина, а також інтерес до лобіювання закону про меценатство в Україні.
За повідомленнями ЗМІ, після анексії Криму росією у 2014 році не прийняла російське громадянство.
Ауріка Ротару, сестра Софії Михайлівни, в одному зі своїх інтерв'ю заявила, що вся сім'я чекає на повернення Криму, чим обурила російських політиків.
Коли Росія напала на Україну в лютому 2022, співачка підтримала Україну. До свого 75-річчя з Києва, де перебувала весь час, вирушила у Маршинці. У свій день народження артистка оголосила про допомогу благодійному фонду «БОН БОКС». Син Ротару розповів, як проходить день народження: «Мамі дзвонять з усього світу, і тост її буде — "За мир!"». Серед колег привітали публічно Софію Михайлівну Наталія Могилевська, Віталій Козловський, Філіп Кіркоров та Анна Нетребко. А також яскравий сюжет до ювілею зробив телеканал .
Див. також
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Ротару Софія Михайлівна |
Примітки
- . Архів оригіналу за 3 березня 2021. Процитовано 25 вересня 2020.
- . www.rotaru-tv.narod.ru. Архів оригіналу за 16 січня 2017. Процитовано 14 січня 2017.
- . Офіційне інтернет-представництво Президента України (ua) . Архів оригіналу за 24 серпня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- biography [ 14 грудня 2019 у Wayback Machine.], 2007 // Официальный сайт Софии Ротару
- О награждении орденом Межпарламентской Ассамблеи государств — участников Содружества Независимых Государств «Содружество» [ 6 травня 2017 у Wayback Machine.], с. 109.
- 10 миллионов Софии Ротару (рос.). dengi.ua. Архів оригіналу за 31 травня 2012.
{{}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|datepublished=
() - Софія Ротару: детальна біографія, творчість, особисте життя. znaki.fm. Процитовано 27 травня 2024.
- . Факти (рос.). Архів оригіналу за 12 квітня 2019.
- Софія Ротару показала архівний знімок зі свого весілля (фото). ФОКУС. 22 вересня 2023. Процитовано 27 травня 2024.
- Софія Ротару привітала свого сина з днем народження (ФОТО). www.ukr.net. 26 серпня 2023. Процитовано 27 травня 2024.
- ChernivtsiChannel (10 травня 2011), «Червона рута» (Р. Олексив) (1971 г., Фильм-концерт), процитовано 27 травня 2024
- . Bulvar (рос.). Архів оригіналу за 2 жовтня 2019.
- Музыка на советском телевидении (12 грудня 2020), София Ротару "Песня о моем городе" (1973), процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (28 липня 2017), София Ротару. Баллада о Матери. Песня Года 1974., процитовано 27 травня 2024
- Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД (27 липня 2020), София Ротару "Баллада о матери". Песня - 74 (1974), процитовано 27 травня 2024
- yangol1 (16 травня 2011), София Ротару Лебединая верность Песня года - 1975, процитовано 27 травня 2024
- Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД (2 квітня 2018), София Ротару "Яблони в цвету" (1975), процитовано 27 травня 2024
- Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД (18 січня 2019), София Ротару "Верни мне музыку". Концертная студия Останкино (1976), процитовано 27 травня 2024
- RotaruFortuna (24 березня 2013), А.Мокренко & С.Ротару - Тёмная ночь (Песня-76), процитовано 27 травня 2024
- После празднования Старого Нового года София Ротару была вынуждена уехать из Черновцов, а Нина Матвиенко... вышла замуж. fakty.ua (рос.). 15 січня 2004. Процитовано 27 травня 2024.
- Руденко І. «Есть вечная любовь!» // Труд: газета. — СРСР, 1985 рік.
- Садчиков М. Романтика, Меланхолія, Ностальгія // Смена : газета
- Vladimir Stolyrov (31 липня 2017), София Ротару. Чайки над водой. Песня Года 1977., процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (26 вересня 2021), София Ротару "Только тебе" (1978), процитовано 27 травня 2024
- Sofia Rotaru_fan (5 листопада 2015), София Ротару Обычная история Песня Года 1978, процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (31 липня 2017), Карел Готт (Чехословакия), София Ротару. Отчий дом. Песня Года 1978., процитовано 27 травня 2024
- Софïя Ротару (2 березня 2013), София РОТАРУ : Песня 79 - "А с чем сравнить любовь", процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (31 липня 2017), София Ротару и Большой детской хор. Дадим шар земной детям. Песня Года 1979., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (31 липня 2017), София Ротару.Мой родной край. Песня года 1980., процитовано 27 травня 2024
- Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД (19 грудня 2018), София Ротару "Ожидание" (1980), процитовано 27 травня 2024
- Софïя Ротару (7 січня 2013), х/ф Где ты, любовь?.. (1980г.), процитовано 27 травня 2024
- Sofia Rotaru (5 квітня 2020), Художественный фильм "Душа" .(1982 г.), процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (2 серпня 2017), София Ротару. Верь мне. Песня Года 1981., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (2 серпня 2017), София Ротару. Красная стрела. Песня Года 1981., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (9 березня 2017), Песня Года 1982., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (24 липня 2017), София Ротару. Счастья Тебе Земля. Песня Года 1983., процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (19 вересня 2022), София Ротару "Музыка звучит" (1983), процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (12 лютого 2021), София Ротару "Романтика" (1984), процитовано 27 травня 2024
- RotaruFortuna (8 травня 2013), София Ротару - Не могу забыть. Песня-84, процитовано 27 травня 2024
- Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД (27 вересня 2019), Вас приглашает София Ротару (1985), процитовано 27 травня 2024
- yangol1 (5 липня 2011), София Ротару - Аист на крыше Песня - 1985, процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (22 липня 2017), София Ротару. В доме моем. Песня Года 1985., процитовано 27 травня 2024
- RotaruFortuna (13 листопада 2011), Монолог о любви (1986). София Ротару, процитовано 27 травня 2024
- yangol1 (29 червня 2011), София Ротару Лаванда Песня - 1986, процитовано 27 травня 2024
- Алексей Глызин (7 серпня 2017), «Луна, луна». София РОТАРУ ПЕСНЯ-86., процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (29 грудня 2021), Песня - 87 (1987), процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (11 лютого 2022), Песня - 88 (1988), процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (6 серпня 2022), Песня - 89 (1989), процитовано 27 травня 2024
- Музыка на советском телевидении (13 квітня 2022), Песня - 90. Финал (1990), процитовано 27 травня 2024
- Сергей Абрамов (18 березня 2018), София Ротару Цветы Софии ГЦКЗ Россия полная версия 1991 год, процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (28 липня 2017), София Ротару. Караван любви. Песня Года 1991., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (28 липня 2017), София Ротару. Была не была. Песня Года 1991., процитовано 27 травня 2024
- Vladimir Stolyrov (28 липня 2017), София Ротару. Хуторянка. Хит парад Останкино 1992 года., процитовано 27 травня 2024
- Sofia Rotaru_fan (6 листопада 2015), София Ротару Горькие слезы Хит Парад "Останкино" 1992, процитовано 27 травня 2024
- Sofia Rotaru_fan (6 листопада 2015), София Ротару Пара белых голубей Песня Года 1993, процитовано 27 травня 2024
- Софïя Ротару (24 лютого 2013), София РОТАРУ - Вкус любви ( Песня года 93), процитовано 27 травня 2024
- SoMiRoAnKiEv (15 січня 2011), Zolotoy shlyager (1994). S.Rotaru: Chervona ruta, процитовано 27 травня 2024
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (4 липня 2020), София Ротару - Песня года (1994), процитовано 27 травня 2024
- slavaprimorye (20 листопада 2010), Старые песни о главном - 1 - Каким ты был, процитовано 27 травня 2024
- Форум Театр Песни (20 червня 2016), София Ротару-"Песня-95" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- . zakon2.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 14 листопада 2017.
- Форум Театр Песни (20 червня 2016), София Ротару-"Песня-96" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- София Ротару - Крымский Вечер (26 березня 2020), Песня-96. Съемки финала. София Ротару - Лебединая верность., процитовано 27 травня 2024
- (рос.). Архів оригіналу за 14 листопада 2022.
- RotaruFortuna (9 травня 2016), Военно-полевой романс, 1998. София Ротару, процитовано 27 травня 2024
- zakon.rada.gov.ua (рос.). Архів оригіналу за 17 серпня 2022.
- . lex.justice.md (рос.). Архів оригіналу за 26 березня 2016.
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (4 липня 2020), София Ротару - Песня года (1997), процитовано 27 травня 2024
- Водограй (29 березня 2020), София Ротару - "Люби меня" (1998), процитовано 27 травня 2024
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (4 липня 2020), София Ротару - Песня года (1998), процитовано 27 травня 2024
- . zakon.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 2 липня 2020.
- Четверть века с «Человеком года». Летопись современного успеха. История № 11: София РОТАРУ. Человек Года (рос.). 20 серпня 2020. Процитовано 27 травня 2024.
- Форум Театр Песни (20 червня 2016), София Ротару-"Песня-99" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- 5 фактов, которые связывают Софию Ротару с Украиной. Tochka.net (рос.). 7 серпня 2015. Процитовано 27 травня 2024.
- Софія Ротару стала лауреатом престижної премії «Овація» за особливий внесок у розвиток російської естради. fakty.ua. 15 квітня 2000. Процитовано 27 травня 2024.
- RotaruFortuna (26 лютого 2011), Золотой шлягер-2000. София Ротару, процитовано 27 травня 2024
- Форум Театр Песни (26 червня 2016), София Ротару-"Песня-2000"(новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- Софія Ротару - "Життя моє - моя Любов" - Ювілейний концерт в Кремлі (2001). MediArt Music (YouTube).
- Форум Театр Песни (26 червня 2016), София Ротару-"Песня-2001"(новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- . Факти (рос.). Архів оригіналу за 15 березня 2018.
- В Киеве открылась Аллея Звезд. podrobnosti (рос.). 25 травня 2002. Процитовано 27 травня 2024.
- Євдокименко-Ротару Софія Михайлівна. ukrgeroes.com.ua.
- Умер народный артист Украины Анатолий Евдокименко. Podrobnosti.ua (рос.). 24 жовтня 2002.
- Форум Театр Песни (26 червня 2016), София Ротару-"Песня-2003" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- Форум Театр Песни (26 червня 2016), София Ротару-"Песня-2004" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- Форум Театр Песни (26 червня 2016), София Ротару-"Песня-2005"(новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- София Ротару (30 липня 2023), София Ротару - Песня года 2006, процитовано 27 травня 2024
- . president.gov.ua. Архів оригіналу за 28 лютого 2008.
- Водограй (4 квітня 2020), София Ротару - "Юбилейный концерт в Кремле" (2007), процитовано 27 травня 2024
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (16 липня 2021), София Ротару - Легенды ретро FM (2007), процитовано 27 травня 2024
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (19 червня 2020), София Ротару - Песня года (2007), процитовано 27 травня 2024
- София Ротару (15 липня 2017), София Ротару - Песня года 2008, процитовано 27 травня 2024
- На день рождения Ротару откроет отель. lifestyle.segodnya.ua (англ.). Процитовано 27 травня 2024.
- Нас не догонят - Алла Пугачова і Софія Ротару. YouTube.
- Максим Сидельников (5 березня 2021), Легенды Ретро ФМ 2009, процитовано 27 травня 2024
- София Ротару (22 липня 2017), София Ротару - Песня года 2009, процитовано 27 травня 2024
- София Ротару (1 червня 2017), София Ротару - Песня года 2010, процитовано 27 травня 2024
- Софïя Ротару (7 листопада 2011), Sofia Rotaru - София Ротару - Сольный концерт в Кремле 2011, процитовано 27 травня 2024
- Форум Театр Песни (29 червня 2016), София Ротару-"Песня-2011" (новогодний концерт), процитовано 27 травня 2024
- Crimea Music Fest: Киркорова вырезали, а Ротару довели до слез. OBOZREVATEL (рос.). 12 вересня 2011. Процитовано 27 травня 2024.
- Максим Комендантов (17 червня 2012), София Ротару Disco Дача 2012, процитовано 27 травня 2024
- София Ротару (16 червня 2017), София Ротару - Песня года 2012, процитовано 27 травня 2024
- RotaruFortuna (3 січня 2014), Песня года 2013. София Ротару, процитовано 27 травня 2024
- Песня Года (23 вересня 2020), София Ротару - Ты самый лучший | Песня года 2014, процитовано 27 травня 2024
- RotaruFortuna (1 січня 2016), Песня года 2015. София Ротару, процитовано 27 травня 2024
- Sofia Rotaru (2 січня 2017), София Ротару на Песне года 2016, процитовано 27 травня 2024
- Helen MY (9 квітня 2017), София Ротару - Выступление на концерте «О чем поют мужчины» (Москва, 22.02.2017 г.), процитовано 27 травня 2024
- Концерт-бенефис Руслана Квинты: уникальные номера, цветущая София Ротару и DZIDZIO в образе монахини. МинПром (рос.). 25 березня 2017.
- Творчій вечір Софії Ротару (музичний фестиваль ЖАРА, 2017). ЖАРА TV, YouTube.
- 70-річчя Ротару: вітання Путіна, кросівки та фото з онуками. ТаблоID. 7 серпня 2017. Процитовано 27 травня 2024.
- . Gordon.ua (рос.). Архів оригіналу за 15 березня 2018.
- СОФИЯ РОТАРУ ВРЕМЯ ЛЮБИТЬ (5 вересня 2020), София Ротару - Песня года (2017), процитовано 27 травня 2024
- София Ротару выступила на "Песне года" в Германии. LB.ua (рос.). 4 березня 2019. Процитовано 27 травня 2024.
- . acc.cv.ua. Архів оригіналу за 9 листопада 2019.
- xatikonnov (18 січня 2020), София Ротару. Песня года 2019, процитовано 27 травня 2024
- Софія Ротару / Atlas Weekend 2019 / Київ. Alena Dolgova (YouTube).
- RotaruFortuna (1 січня 2021), София Ротару - Червона рута. Песня года 2020., процитовано 27 травня 2024
- xatikonnov (2 січня 2021), София Ротару. Сердце размером с солнце, процитовано 27 травня 2024
- «Для всех влюблённых. Дарите друг другу любовь и нежность. Моя новая песня на всех цифровых площадках.». Софія Ротару в Instagram (рос.). 14 лютого 2021.
- Софія Ротару — Концерт в Запоріжжі (2021). Водограй (YouTube).
- Софія Ротару — Нова хвиля 2021. Sofia Rotaru_fan (YouTube).
- Софія Ротару отримала нагороду "Національна легенда України". ТСН. 24 серпня 2021.
- Концерт до Дня Незалежності України 24 серпня 2021 року. ТСН (YouTube).
- Daria Kühling (2 січня 2022), София Ротару на Песне года 2021!, процитовано 27 травня 2024
- «Дорогие мои! Для Вас моя новая песня уже на всех цифровых площадках! Слушайте и делитесь своими впечатлениями!». Софія Ротару в Instagram (рос.). 16 січня 2022.
- . joinfo.ua (рос.). 11 травня 2019. Архів оригіналу за 24 грудня 2019.
- София Ротару стала почетным гражданином Кишинева (ФОТО). noi.md. 16 вересня 2014.
- . zakon.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 11 липня 2019.
- Указ Президента України №374/2021 «Про нагородження відзнакою Президента України „Національна легенда України“». president.gov.ua.
- Сина та онука Ротару затримали при спробі втекти з України до Молдови (фото). Сьогодні. 8 березня 2022.
- София Ротару перечисляет свою пенсию на лечение девочки из Кривого Рога. krivbass.city (рос.). 13 грудня 2019.
- Софії Ротару — 75 років. Співачка перебуває в Україні і підтримує воїнів ЗСУ. focus.ua. 7 серпня 2022.
- Барліг О. Звірі подивляться замість тебе. — Тернопіль: Видавництво «Крок», 2017. — 306 с.
- София Ротару Открытие «Грозный Сити»
- Ротару в Москве снялась для «Голубого огонька», а Пугачева отказалась. ФОКУС (рос.). 22 грудня 2019. Процитовано 30 червня 2023.
- Ангеліна Вовк про Ротару: Якщо ти дійсно поза політикою, тоді не підтримуй армії, яка воює з нашою країною. web.archive.org. 21 листопада 2019. Процитовано 21 листопада 2019.
- «Ніколи не спонсорувала АТО». Софія Ротару виправдалася перед Росією. nv.ua. 25 листопада 2019.
- «Сестра Ротару: Соня помогала АТО деньгами, а мы отдали свою "Ниву" и 120 банок варенья». gordonua.com. 5 августа 2015.
- Роскошный отель Софии Ротару в Крыму неожиданно закрыли. fakty.ua. 2 декабря 2019.
- . УНІАН. 6 грудня 2020. Архів оригіналу за 7 грудня 2020.
- . Букви (інформагентство). 25 грудня 2020. Архів оригіналу за 25 грудня 2020.
- Телеканал Россия 1 - София Ротару. «Новая волна-2021» — Россия 1 | Facebook (рос.), процитовано 10 жовтня 2021
- . stars.segodnya.ua (укр.). Архів оригіналу за 10 жовтня 2021. Процитовано 10 жовтня 2021.
- С Киркоровым и Лорак: Ротару выступила на Песне года в Москве.
- (рос.). 2 липня 2006. Архів оригіналу за 27 серпня 2011.
- . «Украина-Центр» (рос.). Архів оригіналу за 26 січня 2009.
- София Ротару считает, что бизнесменов надо привлекать к добру, духовности и культуре. Укррудпром (рос.). 6 березня 2006. Архів оригіналу за 26 серпня 2011.
- . РИА Новости. 10 листопада 2021. Архів оригіналу за 27 грудня 2021. Процитовано 12 листопада 2021. (рос.)
- Сын Софии Ротару: Маме звонят со всего мира, и тост ее будет — «За мир!». . 7 августа 2022.
- З ювілеєм зірку привітало чимало знаменитостей. Серед них і Наталія Могилевська. tsn.ua. 7 августа 2022.
Джерела та література
- Біографія /Сайт — Золотий фонд української естради/ [ 7 серпня 2017 у Wayback Machine.]
- Герасимова Г. П. Ротару Софія Михайлівна [ 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 341. — .
- Українська та зарубіжна естрада / Упорядник Мацишин І. Р. — К., 2000.
Посилання
- (рос.)
- Офіційна сторінка в Інстаграмі [ 23 вересня 2018 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Rotaru Sofi ya Miha jlivna Rota ru spravzhnye im ya Sofiya Mihajlivna Yevdokimenko Rotaru pri narodzhenni Rotar nar 7 serpnya 1947 Marshinci Novoselickij rajon Chernivecka oblast URSR SRSR radyanska i ukrayinska estradna spivachka moldavskogo pohodzhennya Narodna artistka Ukrayinskoyi RSR 1976 Narodna artistka Moldavskoyi RSR 1983 Narodna artistka SRSR 1988 Geroj Ukrayini 2002 Nacionalna legenda Ukrayini 2021 Kavaler moldovskogo ordenu Respubliki 1997 nagorodzhena ordenami Svyatogo Mikolaya Chudotvorcya 1998 Rizdva Hristovogo II stupenya 2007 ru 2013 Sofiya Mihajlivna Rotarurum Sofia RotaruRotaru na vruchenni vidznaki Nacionalna legenda Ukrayini Rotaru na vruchenni vidznaki Nacionalna legenda Ukrayini Osnovna informaciyaPovne im yaSofiya Mihajlivna Yevdokimenko RotaruData narodzhennya7 serpnya 1947 1947 08 07 76 rokiv Misce narodzhennyaMarshinci Novoselickij rajon Chernivecka oblast Ukrayinska RSR SRSRRoki aktivnosti1962 t ch Gromadyanstvo SRSR UkrayinaNacionalnistmoldovankaProfesiyiestradna spivachka aktorka tancyuristka pidpriyemicyaOsvitaChernivecke derzhavne uchilishe mistectv im VorobkevichaSpivackij golossoprano i kontraltoInstrumentidomra udarnij muzichnij instrument bayan i vokal d Zhanriestrada pop disko popfolk rok nacionalna muzikaLejbliUnioup 1991 1996 Sintez records 1991 Warner Music Group 1987 Sony BMG 1976 Krugozor 1975 Melodiya z 1972 Nagorodi Cherez mistectvo do miru i vzayemorozuminnya 2007 CholovikAnatolij Yevdokimenko u shlyubi z 1968 po 2002 DitidAvtografsofiarotaru comCitati u Vikicitatah Fajli u Vikishovishi Repertuar spivachki nalichuye ponad 500 pisen ukrayinskoyu rosijskoyu moldovskoyu bolgarskoyu serbskoyu polskoyu nimeckoyu francuzkoyu italijskoyu ispanskoyu ta anglijskoyu movami Tvorchist spivachki harakterizuyetsya zhanrovim riznomanittyam pochinayuchi svij tvorchij shlyah iz vikonannya ukrayinskih ta moldovskih narodnih pisen usyu podalshu kar yeru vona vvazhalasya nasampered popspivachkoyu pri comu vklyuchayuchi v pisni elementi roku repu ta dzhazu Persha z rosijskomovnih vikonavic zaspivala rechitativom i pochala vikoristovuvati ritm komp yuter u muzichnomu aranzhuvanni pisen Kar yera spivachki na muzichnij sceni oznamenovana yak vsesoyuznim tak i mizhnarodnim uspihom u krayinah Shidnoyi Yevropi Albomi miljonnimi tirazhami prodavalisya u krayinah kolishnogo SRSR ta za kordonom Fan klubi Rotaru buli stvoreni u Chehiyi Finlyandiyi Koreyi Nimechchini Polshi ta inshih krayinah svitu U radyanskih ZMI ta suspilstvi viznana odniyeyu z providnih spivachok SRSR Z 1973 po 2021 rik za vinyatkom 2018 roku bula laureatkoyu i uchasniceyu festivalyu Pisnya roku U 1970 1980 h rokah bula odniyeyu iz lideriv hit paradu Zvukova dorizhka Laureatka premiyi Ovaciya u specialnij nominaciyi Popmuzika metri 2008 Ye odniyeyu z najbilsh visokooplachuvanih spivachok u krayinah kolishnogo SRSR u 2008 roci zadeklaruvala najbilshij v Ukrayini dohid yakij znachno perevishuvav 500 mln griven blizko 62 mln dol Takozh zajmayetsya pidpriyemnictvom maye vlasnij gotel Villa Sofia v Yalti Krim Maye etnichne moldovske pohodzhennya Ye gromadyankoyu Ukrayini Biografiya ta tvorcha kar yera1947 1961 Ditinstvo ta pochatok tvorchogo shlyahu Narodilasya 7 serpnya 1947 roku v seli Marshinci Novoselickogo rajonu Cherniveckoyi oblasti Ukrayinskoyi RSR nini selo u skladi Novoselickoyi miskoyi gromadi Cherniveckogo rajonu Cherniveckoyi oblasti Ukrayini v sim yi moldovskih selyan Cherez pomilku pasportistki yaka zapisala v pasporti datoyu narodzhennya 9 serpnya 1947 roku Den narodzhennya svyatkuye dvichi Bula drugoyu iz shistoh ditej Batko Mihajlo Fedorovich Rotaru Rotar 1918 2004 brigadir vinogradariv buv prizvanij v Chervonu armiyu u travni 1944 dijshovshi kulemetnikom do Berlina buv poranenij dodomu z vijni povernuvsya u 1946 roci Mati Oleksandra Ivanivna Rotaru 1920 1997 Starsha sestra Zinayida u ditinstvi perenesla tif ta vtratila zir Zina mayuchi absolyutnij sluh legko zapam yatovuvala novi pisni i navchila Sofiyu bagatom narodnim pisnyam Zina provodila bagato chasu bilya radio razom z pisnyami vivchila rosijsku movu i navchila yij brativ ta sester vdoma v sim yi Rotaru govorili tilki moldovskoyu movoyu U ditinstvi Sofiya Rotaru bagato pracyuvala po domashnomu gospodarstvu ta dopomagala batkam torguvati na rinku Bagato zajmalasya sportom legkoyu atletikoyu stala chempionkoyu shkoli z bagatoborstva yizdila na oblasni olimpiadi Na oblasnij spartakiadi u Chernivcyah stala peremozhniceyu u bigu na 100 ta 800 metriv Piznishe vikonala bez kaskaderiv roli u filmi De ti lyubove proyihavshi vuzkim nasipom posered morya na motocikli a takozh u filmi Monolog pro kohannya de vona zajmayetsya vindserfingom u vidkritomu mori Muzichni zdibnosti proyavilisya rano vona pochala spivati z pershogo klasu v shkilnomu hori spivala takozh i v cerkovnomu hori U shkoli zajmalasya u dramatichnomu gurtku navchalasya gri na domri ta bayani brala uchast u hudozhnij samodiyalnosti vistupala z koncertami u navkolishnih selah Yak zgaduvala sama spivachka Vazhko skazati koli ta yak z yavilasya muzika u moyemu zhitti Zdayetsya sho vona v meni zavzhdi zhila Ya virosla sered muziki vona zvuchala skriz za vesilnim stolom na posidenkah vechornicyah tancyah 1962 1967 Pochatok kar yeri ta ukrayinskij popfolk Pershij uspih prijshov do neyi u 1962 roci Peremoga u Novoselickomu rajonnomu konkursi misteckoyi samodiyalnosti vidkrila yij dorogu na oblasnij oglyad Nastupnogo 1963 roku na oblasnomu oglyadi misteckoyi samodiyalnosti u Chernivcyah viborola diplom I stupenya Yak peremozhnicya bula napravlena do Kiyeva dlya uchasti u respublikanskomu festivali narodnih talantiv 1964 U stolici Ukrayinskoyi RSR znovu bula pershoyu Z ciyeyi nagodi yiyi foto bulo rozmisheno na obkladinci zhurnalu Ukrayina 27 za 1965 rik Pislya cogo konkursu narodnij artist SRSR Dmitro Gnatyuk skazav zemlyakam Ce vasha majbutnya znamenitist Zapam yatajte moyi slova U tomu zh 1964 roci vpershe zaspivala na sceni Kremlivskogo palacu z yizdiv Pislya peremogi na respublikanskomu konkursi ta zakinchennya shkoli u 1964 roci virishila stati spivachkoyu ta vstupila na dirigentsko horove viddilennya oskilki vokalnogo fakultetu ne bulo Cherniveckogo muzichnogo uchilisha Pid chas navchannya vona poznajomilasya zi studentom Cherniveckogo universitetu ta trubachem u studentskomu estradnomu orkestri Anatoliyem Yevdokimenkom yakij zgodom stav yiyi cholovikom sam Yevdokimenko zakohavsya u Rotaru she prohodyachi terminovu sluzhbu v armiyi koli pobachiv fotografiyu spivachki v zhurnali Ukrayina Vin zaluchiv Sofiyu do repeticij z estradnim orkestrom do cogo dlya suprovodu pisen vikoristovuvalisya skripki ta cimbali Pershoyu estradnoyu pisneyu u vikonanni Sofiyi stala Mama Oleksandra Bronevickogo yaku na toj chas vikonuvala Edita P yeha 1968 1973 Mizhnarodne viznannya U 1968 roci pislya zakinchennya Cherniveckogo muzichnogo uchilisha bula delegovana u skladi tvorchoyi grupi do Bolgariyi na IX Vsesvitnij festival molodi ta studentiv de vikonala dvi pisni ukrayinskoyu movoyu Na kameni stoyu ta Stepom stepom i dvi moldovskoyu Lyublyu vesnu mold Iubesc primăvara narodna pisnya i Valentina mold Valentina muzika Dmitra Georgice slova Yuhima Krimermana ostannya pisnya prisvyachuvalasya pershij zhinci kosmonavtu Valentini Tereshkovij yaka bula v zali Golova zhuri festivalyu radyanska spivachka Lyudmila Zikina visoko ocinyuvala vistup skazavshi Ce spivachka z velikim majbutnim Pislya zakinchennya Cherniveckogo muzichnogo uchilisha vikladala v nomu teoriyu muziki ta solfedzhio U tomu zh 1968 roci vijshla zamizh za Anatoliya Yevdokimenka yakij she buv studentom Cherniveckogo universitetu Vesillya zigrali u ridnomu seli spivachki Marshinci 24 serpnya 1970 roku narodivsya sin Ruslan U 1971 roci na Ukrtelefilmi rezhiser Roman Oleksiv znyav muzichnij televizijnij film Chervona ruta na rol golovnogo personazha bula zaproshena Sofiya Rotaru yaka vikonala tam pisni Namalyuj meni nich Sizokrilij ptah U Karpatah hodit osin Kartina mala velikij uspih u teleglyadachiv Pislya vihodu na ekrani filmu spivachka otrimala zaproshennya pracyuvati u Cherniveckij filarmoniyi de pid neyi bulo stvoreno ansambl yakij otrimav nazvu Chervona ruta Unaslidok spivpraci z kompozitorom Volodimirom Ivasyukom bulo stvoreno cikl pisen zasnovanij na folklornomu materiali ta maneri vikonannya z vikoristannyam instrumentariyu ta aranzhuvan vlastivih popmuzici 1960 1970 h rokiv Ce sprichinilo velicheznu populyarnist spivachki v Ukrayinskij RSR Ocinyuyuchi rol Sofiyi Rotaru u populyarizaciyi pisen Ivasyuka jogo batko ukrayinskij pismennik Mihajlo Ivasyuk skazav Mi mayemo nizko vklonitisya moldovskij divchinci Soni yaka roznesla po vsomu svitu pisni mogo sina Takozh yiyi avtorami buli student muzichnogo uchilisha Valerij Gromcev kerivnik VIA Smerichka Lev Dutkovskij a nastavnikami zastupnik direktora Cherniveckoyi filarmoniyi Pinkus Abramovich Falik ta jogo druzhina zasluzhena artistka Ukrayinskoyi RSR Sidi Tal Pinkus Falik buv na toj chas odnim iz najbilshih administratoriv iz mizhnarodnim viznannyam Debyutnim stav vistup Chervonoyi ruti u Zoryanomu mistechku dlya radyanskih kosmonavtiv Same tam Rotaru ta ansambl Chervona ruta vpershe zayavili pro sebe yak pro neperesichnih predstavnikiv cilogo napryamu radyanskogo estradnogo mistectva harakternoyu risoyu yakogo ye poyednannya v repertuari ta stili vikonannya elementiv narodnoyi muziki iz suchasnimi ritmami Za ciyeyu scenoyu pishli scena Centralnogo koncertnogo zalu Rosiya Kremlivskogo palacu ta scena Teatru estradi Z 1971 vede vidlik svoyeyi profesijnoyi tvorchoyi diyalnosti Persha profesijna programa Chervonoyi ruti ne bula zatverdzhena hudradoyu bo zamist tematiki Kohannya komsomol ta vesna vona spivala Vragi sozhgli rodnuyu hatu Ce ne spodobalosya komisiyi Ministerstva kulturi i programu zaboronili Pislya dzvinka Falika do Moskvi Chervonu rutu popri vsi zaboroni vklyuchili do programi Zirki radyanskoyi ta zarubizhnoyi estradi i ansambl potrapiv u kompaniyu do nimciv bolgar chehiv yugoslaviv Zavdyaki populyarizaciyi yiyi tvorchosti oficijnoyu radyanskoyu vladoyu yak priklad mizhnarodnoyi radyanskoyi kulturi etnichna moldovanka yaka spivaye moldovskoyu ukrayinskoyu ta rosijskoyu movami a takozh shirim simpatiyam bagatomiljonnoyi publiki vona mala postijnu auditoriyu na radio ta telebachenni vela aktivnu koncertnu diyalnist U 1972 roci z programoyu Pisni ta tanci Krayini Rad Sofiya Rotaru ta Chervona ruta brali uchast u turne Polsheyu Togo zh 1972 roku spivpracyuvala z italijskim spivakom Donom Baki vikonavshi ukrayinskij variant jogo gita 1960 h rokiv L immensita Sizokrilij ptah U 1973 roci na Sonyachnomu berezi Bolgariya vidbuvsya konkurs Zolotij Orfej Spivachka otrimala na nomu pershu premiyu vikonavshi Moj gorod Yevgeniya Dogi ta pisnyu bolgarskoyu movoyu Pticya T Rusyeva ta D Dem yanova 1973 rik prinis yij i zvannya Zasluzhenoyi artistki Ukrayinskoyi RSR Pisni u yiyi vikonanni Kodri ta Moj gorod moldovskoyu movoyu buli zapisani u filmi Vesnyani spivzvuchchya 1973 U tomu zh roci vona vpershe vihodit u final festivalyu Pisnya roku z pisneyu Moj gorod perekladena z moldovskoyi na rosijsku pisnya vidrazu stala vizitnoyu kartkoyu Kishineva 1974 1979 Novi avtori ta moldovskij lirizm Pochinayuchi z 1970 h rokiv pisni u yiyi vikonanni postijno stavali laureatami Pisni roku Voni stvoryuvalisya u spivdruzhnosti z najkrashimi kompozitorami ta poetami krayini Arno Babadzhanyan napisav Verni mne muzyku ta Tvoi sledy Oleksij Mazhukov A muzyka zvuchit ta Krasnaya stekla Pavlo Ayedonickij Dlya teh hto zhdyot Oskar Felcman Tolko tebe David Tuhmanov Aist na kryshe V dome moyom i Vals Yurij Saulskij Obychnaya istoriya i Osennyaya melodiya Oleksandra Pahmutova Temp Rajmond Pauls Tanec na barabane Oleksandr Zacepin Sovsem kak na Zemle ta inshi Sofiya Rotaru bula pershoyu vikonaviceyu pisen Lebedina vernost Yabloni v cvetu ta Ballada o materi kompozitora Yevgena Martinova Shiroko vidoma patriotichna liniya u tvorchosti spivachki taki pisni yak Rodina moya Schastya tebe Zemlya moya vvazhayutsya shedevrami patriotichnoyi radyanskoyi pisni U 1974 roci yak horovij dirigent zakinchila Derzhavnij institut mistectv imeni G Muzichesku v Kishinevi nini Akademiya muziki teatru ta obrazotvorchih mistectv za klasom Yu M Bogdanovskogo ta L V Aksonovoyi Cogo zh roku stala laureatkoyu Mizhnarodnogo festivalyu pisni v Sopoti de vikonala Spogad Borisa Richkova ta Vodograj Volodimira Ivasyuka Za vikonannya polskoyi pisni z repertuaru Halini Fronckov yak Kto to rosijskij tekst A D Dementyeva spivachka zdobula drugu premiyu U tvorchosti dlya spivachki najbilsh vazhlivim ye kontakt iz publikoyu vidomim prijomom ye vhodzhennya do zali ta vikonannya pisen bezposeredno zi sluhachami V odnomu z interv yu vona skazala sho najvazhlivishim dlya spivaka ye viznannya publiki a nagorodi nikomu ne potribni Sofiya Rotaru skazala Ya bula pershoyu vikonaviceyu bagatoh pisen odnogo z ulyublenih mnoyu kompozitoriv Yevgena Martinova Lyublyu jogo Lebedinuyu vernost Balladu o materi U moyemu repertuari pisni riznih zhanriv ale majzhe zavzhdi dramatichnij syuzhet dramatichna melodiya Pisnya dlya mene malenka novela zi svoyim svitom pochuttiv dramaturgichnim ustroyem geroyami Albom Sofiya Rotaru 1974 roku a takozh muzichnij televizijnij film Pisnya zavzhdi z nami okreslili prioriteti tvorchosti 1970 h dlya spivachki lirika lvivskogo kompozitora Volodimira Ivasyuka ta dramatichni pisni moskovskogo kompozitora Yevgena Martinova Spilna robota Martinova ta poeta Andriya Dementyeva Ballada o materi u vikonanni Sofiyi Rotaru stala laureatom televizijnogo konkursu Pisnya 74 Takozh vdruge stala laureatom festivalyu pisnya Pesnya pro moj gorod prozvuchala u skladi popuri U 1975 roci na festivali Pisnya 75 u final vijshli pisni u yiyi vikonanni Lebedinaya vernost ta Yabloni v cvetu Pisnya Smuglyanka bula vikonana z yugoslavskim spivakom Miki Yevremovichem Za rik u final festivalyu projshli pisni Verni mne muzyku ta Tyomnaya noch Druga z nih bula vikonana z Anatoliyem Mokrenkom 1975 roku razom iz ansamblem Chervona ruta pereyihala do Yalti oskilki spivachka mala problemi z Cherniveckim obkomom Komunistichnoyi partiyi Ukrayinskoyi RSR Batka Mihajla Fedorovicha bulo viklyucheno z KPRS i zvilneno z roboti a brata spivachki viklyucheno z komsomolu ta z universitetu cherez te sho sim ya prodovzhuvala svyatkuvati neoficijne svyato Starij Novij rik U cej zhe chas pid chas gastrolej u Krimu spivachka otrimala zaproshennya vid Oleksiya Chernishova direktora Krimskoyi filarmoniyi ta Mikoli Kirichenka pershogo sekretarya Krimskogo obkomu KPU pro pereyizd do Krimu de vona stala solistkoyu togo zh roku U narodi govorili nibi Sofiya Rotaru pereyihala v Yaltu cherez astmu prichina cih chutok hudorlyavist spivachki i vona dijsno chasto vistupala buduchi zastudzhenoyu na holodi dayuchi po 3 4 koncerti na den 1976 roku stala Narodnoyu artistkoyu Ukrayinskoyi RSR ta laureatkoyu premiyi LKSMU imeni M Ostrovskogo Z cogo zh roku spivachka ye postijnoyu uchasniceyu novorichnih Blakitnih vognikiv vikonavshi na Blakitnomu vogniku 1975 1976 pisnyu A Izotova ta S Gershanovoyi Zima U 1976 roci myunhenska firma Ariola Eurodisc GmbH Sony BMG Music Entertainment zaprosila spivachku yedinu z SRSR dlya zapisu minjonu z dvoh nimeckih pisen vin vijshov u 1978 roci pid nazvoyu Deine Zartlichkeit i mistiv dvi pisni nimeckoyu movoyu Zartlichkeit Tvoya nizhnist i Nachts wenn die Nebel ziehen Unochi koli rozstilayutsya tumani napisani u spivpraci z Mihaelem Kunce ta Entoni Monnom yaki v toj chas pochinali takozh pracyuvati z Amandoyu Lir Karelom Gottom Naprikinci 1970 h rokiv projshli oglushuvalni gastroli u Yevropi Yugoslaviya Rumuniya NDR FRN Zahidnij Berlin Lishe voseni 1979 roku spivachka dala ponad 20 koncertiv u Myunheni ta inshih mistah Zahidnonimecka firma zaproponuvala vipustiti disk iz italijskimi ta francuzkimi pisnyami Italijska mova Sofiyi duzhe blizka tak samo yak i francuzka movi sho nalezhat do odniyeyi movnoyi grupi romanskoyi yak i moldovska i rumunska U cej zhe chas iz Derzhkoncertu prijshla direktiva spivati lishe radyanski pisni Oficijna informaciya pro zmist spivrobitnictva iz zahidnoyu firmoyu gramzapisu z yavilasya lishe v seredini 1980 h majzhe cherez desyat rokiv pislya vihodu singlu pislya togo yak pochalasya perebudova Ale zapis velikogo diska ne vidbuvsya tomu sho zahidni prodyuseri proponuvali yij zapisati velikij studijnij disk kudi okrim pisen nimeckoyu movoyu mali uvijti francuzki italijski anglijski yak napriklad Skazhi sho lyubish Nino Rota z Hreshenogo batka movoyu originalu Speak Softly Love 1977 roku vijshov chergovij dovgograyuchij albom Pisni Volodimira Ivasyuka spivaye Sofiya Rotaru plativka yaka stala simvolom diskografiyi ukrayinskoyi estradi za yaku spivachka otrimala premiyu CK VLKSM Na Pisni 77 Sofiya vistupila z pisnyami Chajki nad vodoj Ye Martinova i A Dementyeva ta Rodina moya D Tuhmanova ta R Rozhdestvenskogo prem yera pisni vidbulasya na pershotravnevomu Blakitnomu vogniku na Pisni 78 Tolko tebe O Felcmana ta R Rozhdestvenskogo Obychnaya istoriya Yu Saulskogo ta I Shaferana a takozh Otchij dom Ye Martinova ta A Dementyeva u dueti z cheskim spivakom Karelom Gottom 1979 roku firma Melodiya vipustila kilka albomiv u vikonanni spivachki LP Tolko tebe LP Sofiya Rotaru Studiya Ariola vipustila dovgoochikuvanij disk gigant Sofia Rotaru Mu tenderness Z kompozicij 1979 roku vidilyayutsya pisni kompozitora Davida Tuhmanova Dadim shar zemnoj detyam vikonanu z dityachimi horovimi kolektivami ta legendarnu pisnyu na virshi Roberta Rozhdestvenskogo Rodina moya Pisnya viklikala neodnoznachnu reakciyu Zgaduyuchi pro neyi na yuvilejnomu vechori 2000 roku D Tuhmanov skazav Teksti buli kon yunkturnimi a emociyi spravzhnimi Sofiya Rotaru nagolosila v odnomu z interv yu sho u pisni jdetsya viklyuchno pro lyubov do Batkivshini Takozh u 1979 roci spivachka vipustila kompoziciyi Iona Aldya Teodorovicha Crede mă ta Yuriya Saulskogo Osennyaya melodiya O Ekimyana A s chem sravnit lyubov Ostannya pisnya razom iz pisneyu Dadim shar zemnoj detyam stali laureatami festivalyu Pisnya 79 18 travnya 1979 roku u samij pik jogo populyarnosti tragichno zaginuv Volodimir Ivasyuk Pisnya Chervona ruta stala tak zvanoyu vizitnoyu kartkoyu spivachki yaka tradicijno vidkrivaye programi Rotaru Sofiya Rotaru skazala pro Ivasyuka Drugogo takogo kompozitora v Ukrayini vzhe ne bude Pislya tragichnoyi zagibeli Ivasyuka v repertuari spivachki z yavilasya nizka tvoriv kompozitoriv iz Moldovi zokrema brativ Teodorovichiv Pislya togo yak spivachka pripinila spivpracyu z moldovskimi avtorami zokrema z Yevgeniyem Dogoyu ostannij na pomstu aktivno rozpuskav chutki pro te sho golos Sofiyi Rotaru zbirayut po notah na komp yuteri Vikonannya pisen riznimi movami dalo grunt dlya superechok pro prinalezhnist Rotaru do moldovskoyi chi ukrayinskoyi kulturi Svoyeyu yiyi vvazhali i v Rosiyi a v Virmenskij RSR navit bulo postavleno pitannya pro prisvoyennya zvannya Zasluzhenoyi artistki Virmenskoyi RSR Pri rozpadi SRSR 1991 roku navit hodiv zhart sho na peremovinah u Bilovezkij pushi bulo postavleno pitannya yak budemo diliti Rotaru Sama spivachka yaka meshkaye vse zhittya v Ukrayini Marshinci Chernivci Yalta Kiyiv zavzhdi pozicionuvala sebe gromadyankoyu Ukrayini ne zaperechuyuchi svogo moldovskogo pohodzhennya 1980 1985 Zlit spivachki ta novi spivpraci U 1980 roci vigrala pershu premiyu na mizhnarodnomu konkursi v Tokio za vikonannya yugoslavskoyi pisni Obicyanka i bula nagorodzhena ordenom Znak Poshani Spivachka prodovzhila eksperimentuvati nad svoyim imidzhem i z yavilasya na sceni vpershe sered vitchiznyanih zhinok artistok u bryuchnomu kostyumi vikonavshi pisnyu Temp Oleksandri Pahmutovoyi na virshi Mikoli Dobronravova Pisnya Temp i Ozhidanie buli napisani do Litnih Olimpijskih igor 1980 sho provodilisya v Moskvi i uvijshli do kulturnoyi programi Igor Temp takozh stav saundtrekom do hudozhnogo filmu Balada pro sport rezhisera Yuriya Ozerova 1980 roku spivachka projshla u final festivalyu Pisnya 80 vikonavshi Mij kraj M Mozgovogo ta Ozhidanie Yu Saulskogo ta L Zavalnyuka U 1980 roci vijshov film De ti lyubove pochatkova nazva Rik poklikannya znyatij na studiyi Moldova film v yakomu sered bagatoh pisen spivachka vikonala pisnyu Pershij dosh bez dublera proyihavshi na zadnomu sidinni motocikla vuzkim nasipom posered morya U prokati film pereglyanulo blizko 22 miljoniv glyadachiv U comu zh roci vijshov podvijnij albom Pisni z kinofilmu De ti lyubove z pisnyami z odnojmennogo filmu kompozitoriv Ye Martinovim O Felcmanom A Babadzhanyanom D Tuhmanovim Kompoziciya O Mazhukova Krasnaya strela 1980 roku stala debyutom molodogo poeta Mikoli Zinov yeva v estradnomu zhanri Pisnya bula zaboronena na Vsesoyuznomu radio kerivnikom muzichnoyi redakciyi Gennadiyem Cherkasovim cherez te sho jomu ne podobalosya yak spivaye Sofiya Rotaru Utim oskilki prem yera pisni vidbulasya na telebachenni vona vstigla stati vidomoyu navit bez radioeteru U 1981 roci film otrimav priz zhuri za populyarizaciyu pisennoyi tvorchosti radyanskih kompozitoriv na XIV Vsesoyuznomu kinofestivali u Vilnyusi za rozdilom hudozhnih filmiv Cej film stav pershim dosvidom Sofiyi Rotaru u hudozhnomu kinematografi Bagato kritikiv nazvali cyu rol provalnoyu prote film zavoyuvav glyadacku lyubov a pisni sho prolunali u filmi stali legendarnimi Krasnaya strela muzika Oleksiya Mazhukova virshi Mikoli Zinov yeva Gde ty lyubov muzika Rajmonda Paulsa virshi Illi Ryeznika Tanec na barabane muzika Rajmonda Paulsa virshi Andriya Voznesenskogo Nastupnij etap tvorchosti rozpochavsya z poshukami novogo stilyu rokmuzikoyu ta z filmom Dusha z Mashina vremeni 1981 roku z pisnyami Oleksandra Zacepina ta Andriya Makarevicha Otrimavshi v Yalti pershu propoziciyu znyatisya u golovnij roli u filmi Sofiya Rotaru vidmovilasya bo bula hvora i likari ne rekomenduvali yij ne lishe zjomki a j podalshi vistupi Ce pidshtovhnulo Oleksandra Borodyanskogo ta Oleksandra Stefanovicha na opis avtobiografichnogo syuzhetu pro dramatichnu situaciyu v zhitti spivachki pro vtratu golosu i rozkrittya v cej moment yiyi dushi dialog na pirsi z lyudinoyu pohilogo viku z podalshoyu pereocinkoyu cinnostej Pobachivshi novij perepisanij scenarij a takozh pisni napisani v novomu dlya spivachki stili Sofiya Rotaru pogodilasya bilshe togo bula zgodna vidmovitisya na deyakij chas vid koncertnih vistupiv shob znyatisya u filmi Takim chinom film stav muzichnoyu melodramoyu yaka zachipaye ne lishe privatne zhittya artista ta lyudski stosunki a j pitannya stavlennya do talantu ta pro vidpovidalnist talantu pered timi dlya kogo vin tvorit Partnerom Rotaru u filmi stav aktor Rolan Bikov lirichnogo geroya zigrav leningradskij aktor Mihajlo Boyarskij rok gurt Mashina vremeni novij gurt spivachki Viktoriyi Svobodinoyi Film posiv chetverte misce u spisku lideriv prokatu 1982 roku jogo pereglyanuli u prokati blizko 57 miljoniv glyadachiv U finali festivalyu Pisnya 81 vikonala pisni Ver mne i Krasnaya strela Na Novorichnomu atrakcioni naprikinci 1982 roku vistupila z pisnyami Kostyor z filmu Dusha ta Magazin Cvety U final Pisni 82 spivachka vijshla z pisnyami Melancolie P Teodorovicha i G Viyeru ta Vstavajte R Amirhanyana ta H Zakiyana U Pisnyu 83 projshli pisni Schastya tebe zemlya moya Yu Saulskogo i L Zavalnyuka ta A muzyka zvuchit A Mazhukova ta M Zinov yeva Pislya koncertiv u Kanadi ta vipusku kanadskogo albomu v Toronto Canadian Tour 1983 u 1983 roci spivachka ta yiyi kolektiv na p yat rokiv stali neviyiznimi Oficijnoyi prichini ne bulo ale koli do Derzhkoncertu prihodili vikliki z za kordonu vidmovlyali pid privodom togo sho taka tut ne pracyuye Pid chas zapisu plativki u Nimechchini Derzhkoncert priznachiv yij stavku 6 karbovanciv za hvilinu zvuchannya Nimecka storona mala zaplatiti 156 marok i peredzvonila do Moskvi Nastupnogo dnya perekladachka peredala Sofiyi Rotaru Nash shef virishiv zrobiti vam malenkij prezent tomu sho Moskva pidvishiti stavku ne dozvolyaye Shkoduyu pro odne sho ce vipalo na molodi roki koli tak bagato mozhna bulo zrobiti skazala Sofiya Rotaru U 1983 roci dala 137 koncertiv u kolgospah ta radgospah Krimu Kolgosp Rosiya Krimskoyi oblasti ta Ministerstvo kulturi Moldovskoyi RSR visunuli yiyi koncertni programi 1983 1984 rokiv na zdobuttya Derzhavnoyi premiyi SRSR 1983 roku otrimala zvannya Narodnoyi artistki Moldovskoyi RSR Cogo zh roku pid chas prosluhovuvannya z poetom G Viyeru specialno napisanoyu dlya neyi kompozitorom Anatoliyem Kiriyakom melodiyi spivachka napolyagla na slovah pro romantiku Yiyi pidtrimav cholovik ta hudozhnij kerivnik Anatolij Yevdokimenko i poet napisav ale pro spivachku Romantică prikmetnik rumunskoyu znachit romantichna U 1984 roci predstavila Romantică na festivali Pisnya roku Cya pisnya vhodit do bilshosti solnih program Drugoyu vikonanoyu pisneyu stala Ne mogu zabyt kompozitora D Tuhmanova na virshi V Haritonova Spivachka vikonala yiyi v dramatichnomu obrazi muzhnoyi medsestri Drugoyi svitovoyi vijni Vona bula zaproshena do programi TB NDR Strokatij kotel de vikonala pisnyu nimeckoyu movoyu 1984 roku vijshla plativka Nizhna melodiya Albom stav povernennyam do pochatkovogo imidzhu z pisneyu Melancolie Viyeru 1985 roku bulo znyato film koncert Vas zaproshuye Sofiya Rotaru U 1985 roci Rotaru otrimala priz Zolotij disk Vsesoyuznoyi firmi Melodiya za albomi Sofiya Rotaru i Nizhna melodiya najbilsh prodavani albomi roku v SRSR sho rozijshlisya nakladom ponad 1 mln primirnikiv Cogo zh roku Sofiya Rotaru bula nagorodzhena ordenom Druzhbi narodiv U final Pisni 85 potrapili pisni Aist na kryshe D Tuhmanova i A Poperechnogo ta V dome moyom D Tuhmanova i G Saed Shah 1986 1989 Yevropop i hardrok U seredini 1980 h rokiv u tvorchosti spivachki namitivsya pevnij perelomnij period Poshukami novoyi estetiki tvorchosti buv projnyatij muzichnij film Monolog pro kohannya 1986 U filmi Rotaru vikonala pisnyu Amor yak vindserfer u vidkritomu mori ta bez dublera Monolog pro kohannya albom sho vijshov u 1986 roci iz saundtrekami ta pisnyami z odnojmennogo muzichnogo filmu pisni Pesnya nashego leta Okean ta Poslednij most ne prozvuchali u filmi bilshist pisen z filmu ne bulo vipusheno v albomi stav ostannoyu robotoyu Rotaru iz pochatkovimi ukrayinskimi kompozitorami Ansambl Chervona ruta povernuvsya do ukrayinskoyi pisni ta zalishiv spivachku sho stalo dlya Rotaru ta Anatoliya Yevdokimenka hudozhnogo kerivnika Chervonoyi ruti velikoyu nespodivankoyu V odnomu z interv yu na zapitannya zhurnalista Kolis Vam bulo po spravzhnomu strashno Rotaru vidpovila Koli mene zradili Ce bulo pov yazano z kolektivom Chervona ruta yakij Tolik A Yevdokimenko svogo chasu organizuvav Ce buv pik populyarnosti koli nas nosili na rukah koli na koncertah mashini pidnimali Hlopcyam zdalosya sho voni mozhut rozrahovuvati na uspih i bez mene sho ya nepravilno stavlyusya do nih ne toj repertuar sho voni otrimuyut malo groshej Koli mi z Tolikom poyihali na Batkivshinu voni zibralisya i virishili sho mi yim ne potribni Voni pishli zi skandalom ta z im yam Chervona ruta Rizka zmina napryamu tvorchosti vidbulasya pislya pochatku spivpraci z kompozitorom Volodimirom Mateckim u 1986 roci Uzhe z yavilisya Lavanda ta Luna luna dvi najpopulyarnishi pisni SRSR 1986 roku Iz cimi pisnyami spivachka vijshla u final Pisni 86 Spilnij albom Rotaru ta Mateckogo Zolotoe serdce bulo zapisano vzhe z moskovskimi studijnimi muzikantami Spivachka perejshla do kompozicij stilyu yevropop Bylo no proshlo Luna luna azh do elementiv hardroku Vremya moyo Tolko etogo malo Mateckij ta jogo spivavtor poet Mihajlo Shabrov spivpracyuvali z Rotaru protyagom nastupnih 15 rokiv viroblyayuchi talanoviti roboti yaki vhodili u yiyi koncertni programi 1990 2000 rokiv i stavali populyarnimi za rahunok harizmatichnoyi osobistosti spivachki i neperesichnih vokalnih danih Pochatok ciyeyi spivpraci poklala pisnya Lavanda napisana V Mateckim u 1985 roci dlya yiyi duetu z Yaakom Joaloyu Za Lavandoyu pishli Luna luna Bylo no proshlo Tolko etogo malo Dikie lebedi Hutoryanka Zasentyabrilo Lunnaya raduga Zvyozdy kak zvyozdy Nochnoj motylyok Zolotoe serdce Zhizn moya moya lyubov ta bagato inshih Na Pisni 87 vikonala pisni Bylo no proshlo i Proshalnyj perron odnak ostannya bula virizana z televersiyi 1985 roku kompozitor Volodimir Migulya napisav specialno dlya spivachki pisnyu Zhizn yaka duzhe ridko lunala Aktivna gastrolna diyalnist ta postijna prisutnist u muzichnih eterah prizveli do togo sho do kincya 1980 h rokiv vona ob yektivno stala liderkoyu radyanskogo pisennogo mistectva 11 travnya 1988 roku za veliki zaslugi u rozvitku radyanskogo muzichnogo mistectva yij nadali zvannya Narodnoyi artistki SRSR pershij z suchasnih popspivachok U 1988 roci u finali festivalyu Pisnya 88 vikonala pisni Tolko etogo malo i Zolotoe serdce a u promizhnomu vipusku prolunala pisnya Moj poteryannyj malchik Natomist perehid na rosijskomovnij repertuar viklikav pevne vidtorgnennya v Ukrayini Zvinuvachennya u zradi nacionalnoyi kulturi okrim zagalnogo zrostannya nacionalizmu aktivno pidigrivalisya radyanskimi derzhavnimi prodyuserskimi strukturami filarmoniyami ta koncertnimi ob yednannyami yaki v hodi ekonomichnih reform vtrachali kontrol nad finansovoyu storonoyu koncertnoyi diyalnosti spivachki Shob uniknuti masshtabnih provokacij vona vidmovilasya vid uchasti u festivali Chervona ruta sho provodivsya na yiyi Batkivshini u 1989 roci Naprikinci 1980 h rokiv mizhnacionalni vidnosini sho zagostrilisya prizveli do togo sho u 1989 roci na zbirnomu koncerti u Lvovi na stadioni Druzhba prisutnya chastina glyadachiv nalashtovana proti Sofiyi Rotaru zustrila spivachku plakatami Sofiye na tebe chekaye kara i svistom sho prizvelo do zitknen iz yiyi shanuvalnikami Togo zh roku u finali festivalyu Pisnya 89 vikonala pisni Na tango ta Dikie lebedi Prote vona prodovzhuvala spivati ukrayinski pisni i postijno vklyuchala yih u pershi viddilennya koncertnih program Novimi pisnyami cogo periodu ukrayinskoyu movoyu stali tvori M Mozgovogo Kraj Minaye den O Bliznyuka Vidlunnya virnosti O Osadchogo Fortuna I Poklada Teche voda Bal rozluchenih serdec i piznishe R Kvinti Chekaj Odna kalina Tuman Vodnochas neyu bula pidgotovlena ta predstavlena glyadachevi u 1991 roci nova programa yaka uvijshla do albomu Romantika sho napolovinu skladalasya z remejkiv pisen Ivasyuka ta inshih najvidomishih ukrayinskih kompozitoriv ta poetiv ukrayinskoyu movoyu zokrema Chervona ruta Cheremshina Klenovij vogon Kraj Sizokrilij ptah Zhovtij list yaki stali klasikoyu ukrayinskoyi estradnoyi pisni pislya chogo podibni zvinuvachennya rozsipalisya U finali festivalyu Pisnya 90 vikonala pisni Chem blizhe razluka ta Prikosnis ko mne odnak ostannya bula virizana z televersiyi a u promizhnomu vipusku prolunala pisnya Snezhinka U 1991 roci vijshla nastupna robota Rotaru i Mateckogo LP Karavan lyubvi firma Sintez records Riga Latviya takozh z pomitnim vplivom u stilistici hardroku ta metalu sho znahodilisya na toj chas na piku svoyeyi populyarnosti Odnochasno z albomom vijshov odnojmennij muzichnij telefilm ta koncertna programa Zolote serce yaka stala ostannoyu programoyu spivachki chasiv SRSR Rozpad SRSR vidobrazivsya na geografiyi poyizdok spivachki Ministerstvo kulturi SRSR zobov yazuvalo artistiv zdijsnyuvati gastroli garyachimi tochkami Vidmovivshis spochatku vona pidgotuvala programi Druzi zalishayutsya druzyami ta Karavan kohannya predstavleni u Vilnyusi Rizi Tallinni Tbilisi Baku ta Yerevani Koncerti prohodili u primishennyah z vidsutnistyu vidpovidnih umov sho prizvelo do zapalennya legen Sofiya Rotaru skazala Mene poperedzhali ne spuskajsya do zali Navit ohoronu pristavili A ya vvazhayu z chim do lyudini jdesh tim vona tobi j vidplatit Naprikinci 1980 h beruchi uchast u zbirnomu koncerti vona zvernula uvagu na vistup baletu Todes ta zaprosila jogo do spivpraci Tanci Todesu zrobili yiyi pisni vidovishnishimi zi scenichnogo poglyadu U koncertnih programah cogo periodu majzhe vsi pisni tancyuvala iz Todesom Cya tvorcha spilka proisnuvala blizko p yati rokiv Alla Duhova hudozhnya kerivnicya baletu skazala sho same z Rotaru balet Todes rozpochav uspishnu diyalnist 1991 1999 Novij chas 1991 roku spivachka predstavila v Moskvi yuvilejnu programu prisvyachenu 20 richchyu tvorchoyi diyalnosti Yuvilejni koncerti Kviti Sofiyi Rotaru vidbulisya u Derzhavnij centralnij koncertnij zali Rosiya Centralne telebachennya translyuvalo cyu programu i vona vijshla na video v televersiyi koncertu Zalishayuchis virnoyu skladannyu pershogo viddilennya svoyih koncertnih program spivachka vikonala pisni molodosti ale vzhe v remiks versiyah pisen Ivasyuka ta inshih najvidomishih ukrayinskih kompozitoriv ta poetiv ukrayinskoyu movoyu zokrema Chervona ruta Cheremshina Klenovij vogon Kraj Sizokrilij ptah Zhovtij list yaki stali klasikoyu ukrayinskoyi estradnoyi pisni a takozh novi Tango Dikie lebedi ta inshi U koncerti takozh vzyav uchast ansambl Smerichka yakij znimavsya z neyu u filmi Chervona ruta Druge viddilennya zakrila pisnya Eho U finali festivalyu Pisnya 91 vikonala pisni Karavan lyubvi ta Byla ne byla u promizhnomu vipusku takozh lunala pisnya Chajnye rozy v kupe Pislya rozpadu SRSR ta komercializaciyi muzichnogo prostoru spivachka ne vtratila providnih pozicij u shoubiznesi maye stabilnu auditoriyu u tomu chisli u Yevropi ta SShA 1992 roku vijshov super git u yiyi vikonanni Hutoryanka muzika Volodimira Mateckogo virshi Mihajla Shabrova Yiyi a takozh pisnyu Gorkie slyozy vikonala na peredachi Git parad Ostankino yaka togo roku vihodila zamist Pisni roku Spivachka zalishila filarmoniyu ta prodovzhila zapis pisen na vlasnij studiyi v Yalti U 1993 roci vijshli dvi pershi CD zbirki najkrashih pisen spivachki Sofiya Rotaru ta Lavanda potim Zolotye pesni 1985 95 ta Hutoryanka Togo zh roku na festivali Pisnya 93 vikonala pisni Para belyh golubej i Vkus lyubvi U lyutomu 1994 roku Sofiya ta Aurika Rotaru z pisneyu Chervona ruta vistupili na festivali Zolotij shlyager u Mogilovi Togo zh roku vistupila z pisneyu Nochnoj motylyok u finali festivalyu Pisnya 94 a takozh razom z inshimi artistami zaspivala Pesnya ostayotsya s chelovekom U promizhnomu vipusku prolunala pisnya Mechta bez krylev 1995 roku znyalasya v muzichnomu filmi Stari pisni pro golovne telekompaniyi ORT rezhiser Dmitro Fiks prodyuser Kostyantin Ernst vikonavshi pisnyu Kakim ty byl muzika I Dunayevskogo virshi M Isakovskogo Togo zh roku vikonala More more zapis ne zberigsya ta Ostrov lyubvi u finali Pisni 95 U serpni 1996 roku bula udostoyena Pochesnoyi vidznaki prezidenta Ukrayini Cogo zh roku na Pisni 96 viznana Krashoyu estradnoyu spivachkoyu 1996 roku ta nagorodzhena prizom imeni Klavdiyi Shulzhenko 1996 roku u final konkursu projshli pisni Noch lyubvi Lori Kvint na virshi Mikoli Denisova ta Net mne mesta v tvoyom serdce Volodimira Mateckogo na virshi Mihajla Fajbushevicha Takozh bula vikonana Lebedinaya vernost pisnya Yevgena Martinova na virshi Andriya Dementyeva v aranzhuvanni z filmu Pisnya zavzhdi z nami yaka odnak ne potrapila do teleeteru ale zbereglasya u viglyadi amatorskogo videozapisu zi zjomok U 1997 roci vzyala uchast v Mizhnarodnomu muzichnomu festivali Golos Aziyi v Kazahstani Navesni 1997 roku znyalasya u muzichnomu filmi Vijskovo polovij romans telekompaniyi TB Centr rezhiser Oleg Ryaskov hudozhnij kerivnik Lev Leshenko de vikonala pisnyu Ne mogu zabyt Film udostoyivsya pershoyi premiyi na Mizhnarodnomu kinofestivali Vichnij vogon Volgograd U 1997 roci znyalasya v muzichnomu filmi 10 pisen pro Moskvu telekompaniyi NTV proyekt Leonida Parfonova ta Dzhanika Fajziyeva z pisneyu Moskva majskaya muzika D i Dm Pokrass virshi V Lebedyeva Kumacha z gurtom Ivanushki International 1997 roku stala pochesnoyu gromadyankoyu Avtonomnoyi Respubliki Krim volodarkoyu pochesnogo prizu Prezidenta Ukrayini Leonida Kuchmi za vidatnij vnesok u rozvitok estradnogo mistectva Pisennij vernisazh ta kavalerom Ordenu Respubliki Moldova 16 veresnya 1997 roku u vici 77 rokiv pomerla yiyi mati Oleksandra Ivanivna Rotaru Pered cimi podiyami spivachka neodnorazovo skasovuvala vistupi u koncertnomu grafiku yuvilejni koncerti zjomki ta inshi gastroli Na zjomkah finalu Pisni 97 spivachka vikonala Tvoi pechalnye glaza Volodimira Mateckogo na pisni Liliani Voroncovoyi Bylo vremya Volodimira Mateckogo na virshi Fajbushevicha ta Sviterok Volodimira Mateckogo na virshi Oleksandra Shaganova U 1998 roci vijshov yiyi pershij oficijnij nomernij CD albom Lyubi menya vipushenij na lejbli Extraphone U kvitni togo zh roku u Derzhavnomu Kremlivskomu palaci u Moskvi vidbulasya prem yera novoyi solnoyi programi Kohaj mene Takozh 1998 roku yij bulo prisudzheno Orden Mikoli Chudotvorcya Za primnozhennya dobra na Zemli Fondu mizhnarodnih premij v Ukrayini Vona stala pochesnoyu gromadyankoyu mista Chernivci Pisnya Zasentyabrilo vikonana u dueti z Mikoloyu Rastorguyevim U 1998 roci vidbuvsya Yuvilejnij koncert Sofiyi Rotaru Kohaj mene Togo zh roku vikonala Zvyozdy kak zvyozdy ta Lunnaya raduga u finali festivalyu Pisnya 98 U 1999 roci lejbl Star Records vipustiv she dvi CD zbirki spivachki v Zirkovij seriyi Za pidsumkami 1999 roku viznana najkrashoyu spivachkoyu Ukrayini v nominaciyi Tradicijna estrada otrimavshi Zolotu Zhar pticyu a takozh specialnu nagorodu Za vnesok u rozvitok vitchiznyanoyi popmuziki Togo zh roku spivachku za osoblivi osobisti zaslugi u rozvitku pisennoyi tvorchosti bagatorichnu plidnu koncertnu diyalnist ta visoku vikonavsku majsternist nagorodili ordenom knyagini Olgi III stupenya Rosijskij biografichnij institut viznav spivachku Lyudinoyu 1999 roku Togo zh 1999 roku vikonala Pervyj sneg Hutoryanka ta novi versiyi pisen Lavanda ta Luna luna u finali Pisnya 99 2000 2006 roki U 2000 roci v Kiyevi bula viznana Lyudinoyu XX stolittya Krashoyu ukrayinskoyu estradnoyu spivachkoyu XX stolittya Zolotim golosom Ukrayini laureatkoyu premiyi Prometej prestizh Zhinkoyu roku Cogo roku stala laureatkoyu premiyi Ovaciya za osoblivij vnesok u rozvitok rosijskoyi estradi U serpni 2000 go vidkrivsya oficijnij sajt spivachki 2000 roku Sofiya Rotaru z pisnyami Chervona ruta ta Luna luna vistupila na festivali Zolotij shlyager u Mogilovi Togo zh roku u finali Pisni 2000 vikonala novi versiyi pisen Magazin Cvety Chervona ruta i Melancolie U grudni 2001 roku vipustila novu solnu koncertnu programu Zhittya moye moya lyubov z nagodi 30 richchya svoyeyi tvorchoyi diyalnosti Prem yera programi vidbulasya 13 15 grudnya u Derzhavnomu Kremlivskomu palaci u Moskvi Upershe vistupila yak rezhiserka postanovnicya de z neyu vpershe pracyuvav Boris Krasnov yak hudozhnik postanovnik Togo zh roku vistupila z pisnyami Ne sprosish ta Drugaya u finali festivalyu Pisnya 2001 Pered solnimi koncertami u Moskvi kinovideoob yednannya Velikij plan predstavilo videoversiyu filmu Dusha znyatogo kinostudiyeyu Mosfilm u 1981 roci iz Sofiyeyu Rotaru u golovnij roli U 2002 roci pisnya Zhizn moya moya lyubov vidkrivala Novorichnij vognik na kanali ORT 20 sichnya vidbulasya prem yera televersiyi yuvilejnoyi solnoyi programi Zhittya moye moya lyubov sho vijshla takozh na video 2 bereznya vpershe vistupila z klubnim koncertom u rozvazhalnomu kompleksi Metelicya yakij stav podiyeyu u kulturnomu zhitti Moskvi 6 bereznya Prezident Ukrayini L D Kuchma nagorodiv yiyi ordenom knyagini Olgi I stupenya za vagomi trudovi zvershennya visokij profesionalizm ta z nagodi Mizhnarodnogo dnya prav zhinok ta svitu U kvitni rozpochalasya persha chastina velikogo Vserosijskogo gastrolnogo turne Druga chastina turu vidbulasya u veresni 2002 roku pered gastrolyami mistami Nimechchini U 2002 roci vijshov novij albom Ya tebya po prezhnemu lyublyu Oficijnij reliz albomu vidbuvsya 23 kvitnya na studiyi Extraphone u Moskvi Cej albom stav pershim prodyuserskim dosvidom Ruslana Yevdokimenka yakij zaluchiv do stvorennya pisen avtoriv Ruslana Kvintu ta Dmitra Malikova Prote bilshist kompozicij yak i v poperednomu albomi Lyubi menya 1998 roku ye tvorchistyu kompozitora Volodimira Mateckogo 24 travnya u Kiyevi pered budivleyu Mizhnarodnogo centru kulturi ta mistectv vidbulasya urochista ceremoniya vidkrittya Ukrayinskoyi Aleyi zirok sered yakih bula zapalena i Zirka Sofiyi Rotaru 7 serpnya u Den narodzhennya spivachki yij bulo nadano najvishe v Ukrayini zvannya Geroya Ukrayini za znachni osobisti zaslugi pered ukrayinskoyu derzhavoyu u rozvitku mistectva samoviddanu robotu na nivi zberezhennya nacionalno kulturnih tradicij primnozhennya spadshini narodu Ukrayini 9 serpnya 2002 roku bula nagorodzhena ordenom Poshani Ukazom prezidenta rosijskoyi federaciyi za velikij vnesok u rozvitok estradnogo mistectva ta zmicnennya rosijsko ukrayinskih kulturnih zv yazkiv Ulitku na lejbli Extraphone vijshli remasterizovani versiyi albomiv Zolotye pesni 1985 95 ta Hutoryanka Chastina cogo nakladu vijshla u podarunkovomu oformlenni z bonus trekom ta plakatom spivachki z avtografom 23 zhovtnya 2002 roku pislya chergovogo insultu u kiyivskij klinici pomer cholovik Rotaru Anatolij Kirilovich Yevdokimenko prodyuser ta hudozhnij kerivnik gurtu Chervona ruta rezhiser postanovnik bilshosti koncertnih program spivachki Sofiya skasuvala usi koncertni vistupi ta telezjomki vidmovilasya vid uchasti u zjomkah myuziklu Popelyushka vpershe za 30 rokiv ne vzyala uchasti u finali festivalyu Pisnya roku Na yakijs chas pripinila aktivnu gastrolnu diyalnist 25 grudnya vidbuvsya oficijnij reliz zbirki pisen Snezhnaya Koroleva vipushenoyi na lejbli Extraphone U 2002 roci buv vipushenij oficijnij reliz videoversiyi filmu De ti lyubove rezhisera Valeriu Gadzhiu vipushenogo kinostudiyeyu Moldova film u 1980 roci Videoversiyu filmu bulo vidano Korporaciyeyu ARENA Spivachka rozpochinaye spivpracyu z gitaristom ta bek vokalistom Vasilem Bogatirovim Za pidsumkami 2002 roku spivachka posila 2 e misce za populyarnistyu sered usih vitchiznyanih vikonavciv ta grup v rosiyi doslidzhennya provodila sociologichna sluzhba Institutu Gellapa 11 kvitnya 2003 roku u spivachki z yavilasya kompoziciya Belyj tanec ukrayinskih avtoriv Olega Makarevicha ta Vitaliya Kurovskogo Novij etap yiyi tvorchosti rozpochavsya iz vistupiv u koncertnomu zali Rosiya u Moskvi na chest zakladki imennoyi zirki na aleyi pered zalom Osnovnimi avtorami yaki pracyuyut z neyu stali kompozitori Oleg Makarevich Belyj tanec Ya nazovu planetu imenem tvoim Ruslan Kvinta Odna kalina ta Kostyantin Meladze Ya zh ego lyubila Odin na svete a takozh poet Vitalij Kurovskij Cogo zh roku vijshov albom prisvyata Yedinomu pam yati cholovika Anatoliya Yevdokimenka z novimi pisnyami ta aranzhuvannyami ukrayinskoyu ta moldovskoyu rumunskoyu movami a takozh zbirka Listopad Togo zh roku u finali Pisni 2003 vikonala pisni Belyj tanec ta Odna kalina U 2004 roci pislya chotiririchnoyi perervi dala dva veliki solni koncerti v Chikago ta Atlantik Siti de vistupila v teatri kazino Tadzh Mahal U 2004 roci vidbulasya prem yera pisni Cvetyot malina v dueti z Mikoloyu Baskovim 2004 roku vijshov albom Nebo eto ya ta Lavanda Hutoryanka dalee vezde 2005 roku Ya zh ego lyubila Togo zh roku vikonala Cvetyot malina Nebo eto ya Belaya zima ta Ty uletish u finali festivalyu Pisnya 2004 U 2004 2005 i 2006 rokah stala najulyublenishoyu spivachkoyu v rosiyi za opituvannyami odnogo z rejtingovih sociologichnih agentstv U 2005 roci u finali festivalyu Pisnya roku vikonala pisni Ya zh ego lyubila ta Osennie cvety U 2006 roci u finali Pisni 2006 vikonala pisni Ne lyubi Odin na svete ta Chervona ruta u dueti z gurtom TNMK 2007 2016 60 richnij yuvilej 7 serpnya 2007 roku vidznachila 60 richnij yuvilej Sotni shanuvalnikiv a takozh vidomi artisti ta politiki priyihali do Yalti z riznih kutochkiv svitu shob privitati spivachku Prezident Ukrayini Viktor Yushenko nagorodiv spivachku ordenom Za zaslugi II stupenya Urochistij prijom z nagodi yuvileyu prohodiv u Livadijskomu palaci Vshanuvannya spivachki prodovzhilosya u veresni v Sochi de na muzichnomu konkursi molodih vikonavciv P yat zirok odin iz konkursnih dniv buv prisvyachenij yiyi tvorchosti A u zhovtni 2007 roku u Derzhavnomu Kremlivskomu palaci vidbulisya yuvilejni koncerti Sofiyi Rotaru u yakih vzyali uchast bagato populyarnih vikonavciv rosiyi ta Ukrayini Ostannij ne vipushenij singl 2007 roku Ya tvoya lyubov posidav pershe misce perebuvayuchi chotiri tizhni u charti Zolotij gramofon Rosijskogo radio 15 grudnya 2007 roku vidbuvsya tretij koncert Legendi Retro FM u yakomu vzyala uchast Sofiya Rotaru Togo zh roku vistupila z pisnyami Ya nazovu planetu imenem tvoim ta Serce ty moyo u finali Pisni 2007 Z bereznya po traven 2008 roku perebuvala u yuvilejnomu gastrolnomu turne mistami rosiyi ta vistupila u finali festivalyu Pisnya 2008 z pisnyami Ne uhodi ta Ya nazovu planetu imenem tvoim Togo zh roku Rotaru z rodinoyu vidkrili na misci kupalen Roffe vlasnij gotel Villa Sofia 15 kvitnya 2009 roku v dueti z Alloyu Pugachovoyu vikonala pisnyu Nas ne dogonyat gurtu Tatu 5 listopada 2009 roku vidbuvsya p yatij koncert Legendi Retro FM u yakomu vzyala uchast Sofiya Rotaru Takozh vona vistupila u finali Pisni 2009 z pisnyami Ya reshila sama ta Bylo no proshlo nova versiya 2010 roku vidbulasya prem yera pisni Zabiraj v dueti z Olegom Gazmanovim 5 grudnya 2010 roku Sofiya Rotaru u dueti z Olegom Gazmanovim iz pisneyu Zabiraj vistupila na 11 j shorichnij ceremoniyi vruchen muzichnoyi premiyi Zolotij gramofon u Sankt Peterburzi u Lodovomu palaci Takozh vistupila u finali Pisni 2010 z pisnyami Ya ne oglyanus ta Kapelka lyubvi U lyutomu 2011 roku Sofiya Rotaru ta Oleg Gazmanov iz pisneyu Zabiraj vistupili na programi Subotnij vechir iz Mikoloyu Baskovim na telekanali Rosiya 1 Sofiya Rotaru u 2011 roci U zhovtni 2011 roku provodila yuvilejni koncerti u Moskvi Velikij Kremlivskij palac ta u Sankt Peterburzi Lodovij palac Koncerti buli prisvyacheni 40 richchyu tvorchoyi diyalnosti Togo zh roku vistupila u finali Pisni 11 vikonavshi Glaza v glaza i Ne zovi pechal U 2011 roci Sofiya Rotaru stala golovoyu zhuri pisennogo konkursu sho prohodit u ramkah shorichnogo Mizhnarodnogo muzichnogo festivalyu Crimea Music Fest v Yalti Bere uchast u zbirnih koncertah ta teleprogramah inodi viyizhdzhayuchi na neveliki gastrolni turi Pislya pidrahunku usih pisen vikonanih neyu u finalah festivalyu Pisnya roku z yasuvalosya sho yij nalezhit absolyutnij rekord sered usih uchasnikiv za vsyu istoriyu 92 pisni vikonani na 46 festivalyah 1973 2017 krim 2002 U 2012 roci virushila u yuvilejnij tur mistami rosiyi U zhovtni vidbulisya koncerti u Tomsku Omsku Barnauli Nizhnomu Novgorodi Yekaterinburzi Organizatorami yuvilejnogo turu vistupila kompaniya Kreml koncert Naprikinci bereznya 2013 roku virushila u novij gastrolnij tur mistami rosiyi ta Kazahstanu U 2012 roci Sofiya Rotaru ta Mikola Baskov iz pisneyu Ya najdu svoyu lyubov vistupili na koncerti Disso Dacha 2012 de spivachka takozh vikonala svoyi pisni Dva solnca ta My budem vmeste Togo zh roku vistupila u finali Pisni 12 z pisnyami My budem vmeste Ya najdu svoyu lyubov v dueti z M Baskovim ta Belaya zima 2 veresnya 2013 roku vipusheno novij singl Prosti prisvyachenij desyatirichchyu tvorchoyi spivpraci z kompozitorom Ruslanom Kvintoyu U finali Pisni 13 vikonala pisni Tri dnya prem yera ta Nauchi smeyatsya Do kincya 2013 roku vipustila pisnyu Ty samyj luchshij avtorstva R Kvinti ta V Kurovskogo Pisnya zapisana za dopomogoyu zhivih instrumentiv u etnichnomu guculskomu stili 24 sichnya 2014 roku z yavilasya ranishe nevidoma pisnya Proshavaj zapisana oriyentovno 1998 roku Pisnya vikonana ukrayinskoyu movoyu U finali Pisni 14 vikonala pisnyu Ty samyj luchshij U 2015 roci vipustila dvi pisni Davaj ustroim leto ta Lyubov zhiva Davaj ustroim leto vona vikonala u finali Pisni 15 Voseni 2016 roku z sestroyu virushila u gastrolnij tur mistami Nimechchini a takozh vistupila z pisnyami Ya nazovu planetu imenem tvoim ta Ne zabyvaj menya u finali Pisni 16 2017 2021 70 richnij yuvilej 22 lyutogo 2017 roku v Crocus City Hall na koncerti Pro sho spivayut choloviki vikonala dvi pisni Na semi vetrah ta Nebesa 23 bereznya u Kiyevi u Palaci sportu brala uchast u koncerti benefisi Ruslana Kvinti 28 lipnya 2017 roku vidbuvsya yuvilejnij vechir Sofiyi Rotaru u ramkah festivalyu Zhara u Baku u yakomu takozh vzyali uchast bagato inshih vikonavciv yaki zaspivali pisni Rotaru Prem yera koncertu vidbulasya 3 veresnya na Pershomu kanali pislya cogo koncert neodnorazovo znovu pokazuvali na riznih telekanalah Pid chas yuvilejnogo koncertu Rotaru predstavila novu pisnyu Azerbajdzhan 7 serpnya 2017 roku vidznachila 70 richnij yuvilej z nagodi yakogo otrimala telegramu z privitannyam vid prezidenta RF Volodimira Putina 12 listopada 2017 roku otrimala svij 12 j Zolotij gramofon za pisnyu Na semi vetrah z ruk predstavnici MZS rf Mariyi Zaharovoyi U finali Pisni 17 vikonala pisni Na semi vetrah ta Skolko by zima ne mela U 2018 roci ne brala uchasti v rosijskij Pisni roku natomist vistupila v Dyusseldorfi Nimechchina Takozh vipustila novu pisnyu Novogodnij vecher 8 listopada 2019 roku otrimala zvannya Pochesna gromadyanka Bukovini U finali Pisni 19 vikonala pisni Muzyka moej lyubvi ta Vechnye nebesa Togo zh roku vistupila na festivali Atlas Weekend v Kiyevi U finali Pisni 2020 vikonala novu versiyu Chervonoyi ruti ta novu pisnyu Serdce razmerom s Solnce U 2021 roci vipustila novu pisnyu Nuzhny drug drugu Vistupila na koncerti do Dnya metalurga u Zaporizhzhi a takozh na Novij hvili u Sochi U serpni 2021 roku otrimala vidznaku Nacionalna legenda Ukrayini vid prezidenta Ukrayini Volodimira Zelenskogo za viznachni osobisti zaslugi u stanovlenni nezalezhnoyi Ukrayini ta zmicnenni yiyi derzhavnosti vagomij vnesok u rozvitok nacionalnogo mistectva bagatorichnu plidnu profesijnu diyalnist Togo zh misyacya vistupila na velikomu koncerti z nagodi 30 richchya Nezalezhnosti Ukrayini U finali Pisni 21 vikonala novu pisnyu Ledyanye dozhdi ta novu versiyu pisni Belyj tanec Rotaru shorichno brala uchast u novorichnih shou yak v Ukrayini tak i v Rosiyi de zazvichaj prezentuvala novi pisni 2022 t ch Na pochatku 2022 roku vipustila novu pisnyu Zimnyaya noch Pislya pochatku povnomasshtabnoyi vijni v Ukrayini timchasovo pripinila koncertnu ta tvorchu diyalnist TvorchistDiskografiya 1972 Chervona ruta 1973 Spivaye Sofiya Rotaru 1974 Sofiya Rotaru takozh vidomij yak Ballada o skripkah 1976 Sofiya Rotaru takozh vidomij yak Lebedinaya vernost 1977 Pisni Volodimira Ivasyuka spivaye Sofiya Rotaru 1978 Sofiya Rotaru takozh vidomij yak Rodina moya 1979 Tolko tebe 1981 Gde ty lyubov 1981 Sofiya Rotaru i Chervona Ruta 1985 Nezhnaya melodiya 1987 Monolog o lyubvi 1987 Lavanda 1988 Zolotoe serdce 1991 Karavan lyubvi 1995 Hutoryanka 1998 Lyubi menya 2002 Ya tebya po prezhnemu lyublyu 2003 Yedinomu 2004 Nebo eto ya 2005 Ya zh ego lyubila 2008 Ya tvoya lyubov 2010 Ya ne oglyanus Filmografiya Muzichni telefilmi 1965 Pisni shaslivogo krayu dokumentalnij 1966 Solovej iz sela Marshinci golovna rol 1973 Dnistrovski melodiyi 1975 Pisnya zavzhdi z nami spivachka 1978 Spivaye Sofiya Rotaru 1979 Muzichnij Detektiv 1980 Zirki olimpijskoyi regati 1981 Dusha Viktoriya Svobodina spivachka 1981 Cherez desyat rokiv Chervona ruta korotkometrazhnij 1985 Vas zaproshuye Sofiya Rotaru 1986 Monolog pro lyubov 1989 Zolote serce 1990 Karavan kohannya 1991 Odin den bilya morya 1996 Stari pisni pro golovne brigadirka udarnicya 1997 10 pisen pro Moskvu 1998 Vijskovo polovij romans 2003 Shalenij den abo Odruzhennya Figaro Marselina 2004 Snigova Koroleva feya kvitiv 2004 Sorochinskij yarmarok ciganka 2006 Pershij shvidkij Zina Timofeyeva 2006 Zoryani kanikuli Diva 2007 Korolivstvo krivih dzerkal Koroleva delegat vid Ukrayini 2007 Pershij vdoma spivachka z televizora 2008 Krasa potrebuye gostya konkursu Mis Domogospodarka 2008 Zolota ribka ispanka 2009 Chervonij kapelyushok charivnicyaHudozhni filmi 1971 Chervona ruta Oksana 1980 De ti lyubove Marchela vchitelka muziki 1981 Dusha Viktoriya Viktorivna Svobodina spivachkaVokal 1972 Shovanka bilya Chervonih kameniv 1973 Ni slova pro futbol 1980 O sporte ti svitUchast u festivali Pisnya roku Rik Pisnya Primitki1973 Moj gorod1974 Ballada o materi Moj gorod fragment u skladi popuri krashih pisen 1973 roku 1975 Lebedinaya vernost Yabloni v cvetu Smuglyanka duet z M Yevremovichem 1976 Verni mne muzyku zapis ne zberigsya Tyomnaya noch duet z A Mokrenko 1977 Chajki nad vodoj Rodina moya zapis ne zberigsya 1978 Obychnaya istoriya Tolko tebe Otchij dom duet z K Gottom 1979 A s chem sravnit lyubov Dadim shar zemnoj detyam1980 Moj kraj Ozhidanie1981 Ver mne Krasnaya strela1982 Melankolie Vstavajte Rodina moya fragment u skladi popuri pisen laureativ minulih rokiv 1983 Schastya tebe Zemlya A muzyka zvuchit Gimn demokratichnoyi molodi svitu usi artisti 1984 Romantika Ne mogu zabyt1985 Aist na kryshe V dome moyom1986 Luna luna Lavanda1987 Bylo no proshlo Proshalnyj perron virizana z televersiyi 1988 Tolko etogo malo Zolotoe serdce U promizhnomu vipusku takozh prolunala pisnya Moj poteryannyj malchik 1989 Na tango Dikie lebedi1990 Chem blizhe razluka Prikosnis ko mne virizana z televersiyi U promizhnomu vipusku takozh prolunala pisnya Snezhinka 1991 Karavan lyubvi Byla ne byla U promizhnomu vipusku takozh prolunala pisnya Chajnye rozy v kupe 1992 Gorkie slyozy Hutoryanka U 1992 roci zamist festivalyu Pisnya roku vihodila peredacha Git parad Ostankino 1993 Para belyh golubej Vkus lyubvi1994 Nochnoj motylyok Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti U promizhnomu vipusku takozh prolunala pisnya Mechta bez krylev 1995 Ostrov lyubvi More more zapis ne zberigsya Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 1996 Noch lyubvi Net mne mesta v tvoyom serdce Lebedinaya vernost virizana z televersiyi zberigsya amatorskij videozapis zi zjomok Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 1997 Tvoi pechalnye glaza Bylo vremya Sviterok Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 1998 Zvyozdy kak zvyozdy Lunnaya raduga Zasentyabrilo duet z M Rastorguyevim Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 1999 Pervyj sneg Lavanda nova versiya Luna luna nova versiya Hutoryanka Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 2000 Chervona ruta nova versiya Melancolie nova versiya Magazin Cvety nova versiya Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 2001 Ne sprosish Drugaya Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 2002 Zhizn moya moya lyubov Skazhesh mne prosti Pisni buli vikonanni v odnomu z promizhnih vipuskiv festivalyu U finali Pisni roku 2002 ne brala uchasti2003 Belyj tanec Odna kalina Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 2004 Belaya zima Nebo eto ya Cvetyot malina duet z M Baskovim Ty uletish Pesnya ostayotsya s chelovekom usi artisti 2005 Ya zhe ego lyubila Osennie cvety2006 Ne lyubi Odin na svete Chervona ruta z gurtom TNMK 2007 Ya nazovu planetu imenem tvoim Serdce ty moyo2008 Ne uhodi Ya nazovu planetu imenem tvoim2009 Ya reshila sama Bylo no proshlo nova versiya 2010 Ya ne oglyanus Kapelka lyubvi2011 Glaza v glaza Ne zovi pechal Pesnya ostaetsya s chelovekom usi artisti 2012 My budem vmeste Ya najdu svoyu lyubov duet z M Baskovim Belaya zima2013 Tri dnya Nauchi smeyatsya Pesnya ostaetsya s chelovekom usi artisti Pisnya Tri dnya bula prem yeroyu na festivali2014 Ty samyj luchshij Pesnya ostaetsya s chelovekom usi artisti 2015 Davaj ustroim leto2016 Ne zabyvaj menya Ya nazovu planetu imenem tvoim2017 Na semi vetrah Skolko by zima ne mela2018 Vidmovilasya vid uchasti v koncerti i zjomkah programi v Moskvi odnak vzyala uchast v koncerti v Dyusseldorfi2019 Muzyka moej lyubvi Vechnye nebesa2020 Serdce razmerom s solnce Chervona ruta nova versiya 2021 Ledyanye dozhdi Belyj tanec nova versiya Zvannya ta nagorodiZirka Sofiyi Rotaru na Aleyi zirok v Kiyevi Pochesni zvannya 1973 Zasluzhena artistka Ukrayinskoyi RSR 1976 Narodna artistka Ukrayinskoyi RSR 1983 Narodna artistka Moldavskoyi RSR 1988 Narodna artistka SRSR 1994 Pochesna gromadyanka mista Yalti 1997 Pochesna gromadyanka Avtonomnoyi respubliki Krim za vidatni zaslugi u rozvitku nacionalnoyi kulturi visoku vikonavsku ta profesijnu majsternist neodnorazovi peremogi na mizhnarodnih konkursah estradnoyi pisni 1998 Pochesna gromadyanka mista Chernivci 2013 Pochesna gromadyanka Kishineva 2019 Pochesna gromadyanka BukoviniNagorodi Derzhavni nagorodi SRSR 1978 Premiya Leninskogo komsomolu za visoku vikonavsku majsternist ta aktivnu propagandu radyanskoyi pisni 1980 Orden Znak Poshani za veliku robotu z pidgotovki ta provedennya Igor XXII Olimpiadi 1985 Orden Druzhbi narodivDerzhavni nagorodi Ukrayini 1996 Pochesna vidznaka prezidenta Ukrayini za vidatnij osobistij vnesok u rozvitok ukrayinskoyi nacionalnoyi kulturi ta mistectva visoku vikonavsku majsternist 1999 Orden knyagini Olgi III stupenya za viznachni osobisti zaslugi u rozvitku pisennoyi tvorchosti bagatorichnu plidnu koncertnu diyalnist visoku vikonavsku majsternistSofiya Rotaru na ceremoniyi vruchennya vidznaki Nacionalna legenda Ukrayini 2002 Orden knyagini Olgi I stupenya za vagomi trudovi dosyagnennya visokij profesionalizm i z nagodi Mizhnarodnogo dnya prav zhinok ta svitu 2002 Geroj Ukrayini z vruchennyam ordena Derzhavi za vidatni zaslugi pered Ukrayinskoyu derzhavoyu u rozvitku mistectva samoviddanu pracyu na nivi zberezhennya nacionalnih kulturnih tradicij ta primnozhennya pisennoyi spadshini narodiv Ukrayini 2007 Orden Za zaslugi II stupenya za vagomij osobistij vnesok u rozvitok ukrayinskogo muzichnogo mistectva visoku vikonavsku majsternist ta bagatorichnu plidnu diyalnist 2021 Nacionalna legenda Ukrayini za viznachni osobisti zaslugi u stanovlenni nezalezhnoyi Ukrayini ta zmicnenni yiyi derzhavnosti vagomij vnesok u rozvitok nacionalnogo mistectva bagatorichnu plidnu profesijnu diyalnistDerzhavni nagorodi Moldovi 1997 Orden Respubliki za vidatni uspihi u tvorchij diyalnosti osoblivi zaslugi u rozvitku ta propagandi muzichnogo mistectva visoku vikonavsku majsternistDerzhavni nagorodi rosijskoyi federaciyi 2002 Orden Poshani za velikij vnesok u rozvitok estradnogo mistectva ta zmicnennya rosijsko ukrayinskih kulturnih zv yazkivNagorodi mizhnarodnih organizacij 2013 Orden Spivdruzhnist Mizhparlamentska asambleya SND za aktivnu uchast u diyalnosti Mizhparlamentskoyi Asambleyi ta yiyi organiv vnesok u zmicnennya druzhbi mizh narodami derzhav uchasnic SpivdruzhnostiPrizi ta premiyi 1962 Peremozhnicya Novoselickogo rajonnogo konkursu misteckoyi samodiyalnosti 1963 Diplom pershogo stupenya na oblasnomu oglyadi hudozhnoyi samodiyalnosti m Chernivci 1964 Laureatka Respublikanskogo festivalyu narodnih talantiv 1968 Zolota medal ta persha premiya na IX Vsesvitnomu festivali molodi ta studentiv m Sofiya Bolgariya 1973 Persha premiya na festivali Zolotij Orfej Sonyachnij bereg Bolgariya 1974 Druga premiya na Mizhnarodnomu festivali pisni u Sopoti Polsha 1976 Premiya Leninskogo komsomolu Ukrayinskoyi RSR imeni M Ostrovskogo 1980 Persha premiya Mizhnarodnogo konkursu v Tokio Yaponiya za vikonannya yugoslavskoyi pisni Obicyanka 1981 Priz zhuri VKF u Vilnyusi film De ti lyubove 1985 Priz Zolotij disk Vsesoyuznoyi firmi Melodiya za albomi Sofiya Rotaru ta Nezhnaya melodiya 1996 Premiyi imeni Klavdiyi Shulzhenko Najkrasha estradna spivachka 1996 roku 1997 Pochesnij priz prezidenta Ukrayini za viznachnij vnesok u rozvitok estradnogo mistectva Pisennij vernisazh m Kiyiv 1999 Vseukrayinska premiya z muziki ta masovih vidovish Zolota zhar pticya 99 u nominaciyi Tradicijna estrada 1999 Specialna nagoroda Za vnesok u rozvitok vitchiznyanoyi pop muziki 1999 Lyudina roku za viznannyam Rosijskogo biografichnogo institutu 1999 Zhinka roku m Kiyiv 2000 Premiya Ovaciya za osoblivij vnesok u rozvitok rosijskoyi estradi m Moskva 2000 Lyudina XX stolittya Krasha ukrayinska estradna spivachka XX stolittya m Kiyiv 2000 Zolotij golos Ukrayini m Kiyiv 2000 Premiya Prometej prestizh 2002 Zirka Ukrayini zakladennya imennoyi zirki v centri Kiyeva pochesnij diplom ta pam yatnij nagrudnij znak Zirka ukrayinskoyi estradi 2003 Nacionalna premiya gromadskogo viznannya dosyagnen zhinok Olimpiya Rosijskoyi Akademiyi biznesu ta pidpriyemnictva 2007 Premiya prezidenta Bilorusi Cherez mistectvo do miru ta vzayemorozuminnya Bilorus 2007 ikona Bozhoyi Materi podarovana 3 m prezidentom Ukrayini Viktorom Yushenkom 2008 Premiyi Ovaciya u nominaciyi Pop muzika metri m Moskva 2013 Premiya 10 dlya Moldovi u nominaciyi Estradna muzika prisudzhena v ramkah kampaniyi Publika TV Desyatka dlya Moldovi Moldova Muzichna premiya Zolotij gramofon Dvanadcyat raziv 2003 2012 2015 2017 stavala laureatkoyu rosijskoyi muzichnoyi premiyi Zolotij gramofon zapochatkovanoyi radiostanciyeyu Russkoe radio Rik Pisnya Albom2003 Belyj tanec Nebo eto ya2004 Ty uletish Ya zh ego lyubila2005 Ya zhe ego lyubila Ya zh ego lyubila2006 Ne lyubi Ya tvoya lyubov 2007 Ya tvoya lyubov Ya tvoya lyubov 2008 Ya nazovu planetu imenem tvoim Ya tvoya lyubov 2009 Ne uhodi Ya tvoya lyubov 2010 Zabiraj duet z O Gazmanovim Ya ne oglyanus2011 Ya ne oglyanus Ya ne oglyanus2012 Ne zovi pechal I letit moya dusha2015 Davaj ustroim leto Davaj ustroim leto2017 Na semi vetrah Davaj ustroim letoRodina ta osobiste zhittyaRodina Sofiya Rotaru razom z cholovikom Anatoliyem Yevdokimenkom Batko Mihajlo Fedorovich Rotar 1918 12 bereznya 2004 uchasnik vijni kulemetnik dijshov do Berlina buv brigadirom vinogradariv Mati Oleksandra Ivanivna Rotar 17 kvitnya 1920 16 veresnya 1997 Brati Anatolij Mihajlovich Rotar Yevgenij Mihajlovich Rotar bas gitaristi ta spivaki pracyuvali u Kishinivskomu VIA Orizont Sestri Zinayida Mihajlivna Rotar nar 11 zhovtnya 1942 Lidiya Mihajlivna Rotaru spivachka Pleminnicya Sofiya Sergiyivna Hlyabich bilsh vidoma yak Sonya Kay Aureliya Mihajlivna Rotaru nar 22 zhovtnya 1958 ukrayinska popspivachka Narodna artistka Ukrayini Cholovik Anatolij Kirilovich Yevdokimenko 20 sichnya 1942 23 zhovtnya 2002 muzikant Narodnij artist Ukrayini U shlyubi buli z 1968 po 2002 rik Sin Ruslan Anatolijovich Yevdokimenko nar 24 serpnya 1970 muzichnij prodyuser pidpriyemec direktor TOV Villa Sofia Nevistka Svitlana Anatoliyivna Yevdokimenko nar 29 bereznya 1974 vikonavcha prodyuserka zasnovnicya TOV Villa Sofia Onuk Anatolij Ruslanovich Yevdokimenko nar 23 bereznya 1994 muzikant didzhej vistupaye pid psevdonimom SHMN meshkaye v Yevropi Onuka Sofiya Ruslanivna Yevdokimenko nar 30 travnya 2001 model ta spivachka meshkaye v SShA 7 bereznya 2022 roku na dilyanci ukrayinsko moldovskogo kordonu u Mogiliv Podilskomu zatrimali grupu z 9 osib yaki namagalisya nezakonno peretnuti derzhavnij kordon Ukrayini Sered zatrimanih buli yedinij sin Sofiyi Rotaru Ruslan ta onuk spivachki Anatolij Yevdokimenko Pochinayuchi z kincya 1980 h rokiv u koncertnih programah Sofiyi Rotaru z yavlyalisya yiyi brat i sestra Yevgenij ta Lidiya Rotaru iz gurtom Cheremosh Zakinchivshi medichne uchilishe ta propracyuvavshi v poliklinici Lidiya spivala u samodiyalnosti ta bula zaproshena stati solistkoyu shojno stvorenogo pri Cherniveckij filarmoniyi ansamblyu Cheremosh Yevgenij zakinchiv Mikolayivskij pedagogichnij institut viddilennya muziki ta spivu grav na bas gitari spivav u populyarnomu moldovskomu Orizonti potim stav solistom Cheremoshu Ansambl Cheremosh bulo stvoreno naprikinci 1970 h rokiv za Cherniveckoyi filarmoniyi Scenichne im ya Selo Marshinci de narodilasya Rotaru do 1940 vhodilo do skladu Rumuniyi U titrah filmu Chervona ruta Rotaru z yavlyayetsya she z prizvishem Rotar U rannih zjomkah im ya pisali yak Sof ya Pisati prizvishe na moldovskij lad iz bukvoyu u naprikinci poradila Sofiyi Edita P yeha Yak viyavilosya u perekladi z rumunskoyi rotar oznachaye kolisnik Aurika Rotaru kazhe Ni ce nihto ne pridumav ce pov yazano z tim sho ce selo v yakomu mi narodilisya kolis nalezhalo do Rumuniyi ce bula teritoriya Rumuniyi i os pislya vijni cyu teritoriyu priyednali do Ukrayini i u zv yazku z cim tata viklikali u vijskkomat i skazali sho rumunske prizvishe treba zminiti na ukrayinske Pribrali bukvu u v kinci zamist Rotaru stalo Rotar i os u nas u vsih z yavilosya prizvishe Rotar Ale naspravdi Rotaru pravilne prizvishe Blagodijnist Vidomo sho Sofiya Rotaru zajmayetsya blagodijnistyu ale ne publichno Ponad 15 rokiv vona perekazuye svoyu pensiyu na likuvannya divchinci z Krivogo Rogu a takozh dopomagala medikamentami onkohvorim U 2022 roci Rotaru zayavila sho z pochatku povnomasshtabnoyi vijni v Ukrayini dopomagaye fondu BON Boks yakij dopomagaye rodicham vijskovih a takozh zaklikala svoyih shanuvalnikiv tezh pidtrimuvati gumanitarni organizaciyi U hudozhnij literaturiRazzakov F I Yak kohayut kumiri Zirkovi romani Nizhnist M Eksmo 2010 640 s ISBN 978 5 699 38925 4Razzakov F I Pugachova proti Rotaru Veliki supernici M Eksmo 2011 544 s ISBN 978 5 699 51534 9 Razzakov F I Sofiya Rotaru ta yiyi miljoni M Algoritm 2012 470 s ISBN 978 5 4438 0159 9 Geroyinya romanu Miroslava Layuka Babornya 71 richna vchitelka biologiyi Mariya Vasilivna ye prihilniceyu Sofiyi Rotaru vnaslidok cogo spivachka postaye odnim z naskriznih obraziv tvoriv P yesa Olesya Barliga Demona viklikayu Tamaro mistit zgadku pro Sofiyu Rotaru Poet Andrij Voznesenskij prisvyativ Sofiyi Rotaru virsh Golos 1977 Vistupi v Rosiyi pislya aneksiyi KrimuPopri aneksiyu Krimu ta rosijsku agresiyu na Donbasi Sofiya Rotaru prodovzhuvala vistupati z koncertami u mistah Rosiyi U 2011 roci vistupila u den narodzhennya chechenskogo diktatora Ramzana Kadirova u misti Groznij U 2019 roci vzyala uchast u Blakitnomu vogniku na majdanchiku Mosfilmu U 2019 roci pochalosya ckuvannya zavdyaki Angelini Vovk Rosiyani pidtrimali j vislovili kritiku za mozhlive sponsoruvannya ATO zvinuvachuvali v pidtrimci Ukrayini koli stalo vidomo sho Rotaru hoche vistupiti v Rosiyi Piznishe koncertnij direktor artistki Sergij Lavrov zayaviv sho artistka nikoli ne sponsoruvala ATO popri slova sestri Lidiyi Rotaru U comu zh roci biznes Sofiyi Mihajlivni v Yalti yakij nalezhav sinu Ruslanu ta nevistci Svitlani buv zakritij U 2020 roci Rotaru prodovzhila vistupati v Rosiyi chim viklikala oburennya chastini ukrayinskogo suspilstva U 2021 roci vistupala na konkursi Nova Hvilya u Sochi a zgodom vzyala uchast u novorichnih zjomkah u Rosiyi U 2021 roku vistupila na koncerti Pesnya goda 2022 u Moskvi Odnak slid zaznachiti sho gastrolnu diyalnist na teritoriyi Rosiyi Rotaru pripinila u 2014 roci Gromadyanska poziciyaPid chas Pomaranchevoyi revolyuciyi 2004 2005 rokiv v Ukrayini razom iz sim yeyu rozdavala yizhu lyudyam yaki prijshli na Majdan Nezalezhnosti v Kiyevi nezalezhno vid yihnih politichnih poglyadiv U 2006 roci brala aktivnu uchast u viborah do parlamentu Ukrayini balotuyuchis u narodni deputati pid drugim nomerom u spisku Bloku Litvina Provodila velikij agitacijnij blagodijnij tur mistami Ukrayini prote blok ne nabrav neobhidnoyi kilkosti golosiv i ne projshov do parlamentu Sered golovnih prichin chomu Sofiya Rotaru pidtrimuvala same cej blok vona nazivala osobistu doviru do vrivnovazhenosti Volodimira Litvina a takozh interes do lobiyuvannya zakonu pro mecenatstvo v Ukrayini Za povidomlennyami ZMI pislya aneksiyi Krimu rosiyeyu u 2014 roci ne prijnyala rosijske gromadyanstvo Aurika Rotaru sestra Sofiyi Mihajlivni v odnomu zi svoyih interv yu zayavila sho vsya sim ya chekaye na povernennya Krimu chim oburila rosijskih politikiv Koli Rosiya napala na Ukrayinu v lyutomu 2022 spivachka pidtrimala Ukrayinu Do svogo 75 richchya z Kiyeva de perebuvala ves chas virushila u Marshinci U svij den narodzhennya artistka ogolosila pro dopomogu blagodijnomu fondu BON BOKS Sin Rotaru rozpoviv yak prohodit den narodzhennya Mami dzvonyat z usogo svitu i tost yiyi bude Za mir Sered koleg privitali publichno Sofiyu Mihajlivnu Nataliya Mogilevska Vitalij Kozlovskij Filip Kirkorov ta Anna Netrebko A takozh yaskravij syuzhet do yuvileyu zrobiv telekanal 1 1 Div takozhVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Rotaru Sofiya MihajlivnaSmerichka Volodimir Ivasyuk Vasil Zinkevich Nazarij YaremchukPrimitki Arhiv originalu za 3 bereznya 2021 Procitovano 25 veresnya 2020 www rotaru tv narod ru Arhiv originalu za 16 sichnya 2017 Procitovano 14 sichnya 2017 Oficijne internet predstavnictvo Prezidenta Ukrayini ua Arhiv originalu za 24 serpnya 2021 Procitovano 23 serpnya 2021 biography 14 grudnya 2019 u Wayback Machine 2007 Oficialnyj sajt Sofii Rotaru O nagrazhdenii ordenom Mezhparlamentskoj Assamblei gosudarstv uchastnikov Sodruzhestva Nezavisimyh Gosudarstv Sodruzhestvo 6 travnya 2017 u Wayback Machine s 109 10 millionov Sofii Rotaru ros dengi ua Arhiv originalu za 31 travnya 2012 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pustij nevidomij parametr datepublished dovidka Sofiya Rotaru detalna biografiya tvorchist osobiste zhittya znaki fm Procitovano 27 travnya 2024 Fakti ros Arhiv originalu za 12 kvitnya 2019 Sofiya Rotaru pokazala arhivnij znimok zi svogo vesillya foto FOKUS 22 veresnya 2023 Procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru privitala svogo sina z dnem narodzhennya FOTO www ukr net 26 serpnya 2023 Procitovano 27 travnya 2024 ChernivtsiChannel 10 travnya 2011 Chervona ruta R Oleksiv 1971 g Film koncert procitovano 27 travnya 2024 Bulvar ros Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2019 Muzyka na sovetskom televidenii 12 grudnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya o moem gorode 1973 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 28 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Ballada o Materi Pesnya Goda 1974 procitovano 27 travnya 2024 Sovetskoe televidenie GOSTELERADIOFOND 27 lipnya 2020 Sofiya Rotaru Ballada o materi Pesnya 74 1974 procitovano 27 travnya 2024 yangol1 16 travnya 2011 Sofiya Rotaru Lebedinaya vernost Pesnya goda 1975 procitovano 27 travnya 2024 Sovetskoe televidenie GOSTELERADIOFOND 2 kvitnya 2018 Sofiya Rotaru Yabloni v cvetu 1975 procitovano 27 travnya 2024 Sovetskoe televidenie GOSTELERADIOFOND 18 sichnya 2019 Sofiya Rotaru Verni mne muzyku Koncertnaya studiya Ostankino 1976 procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 24 bereznya 2013 A Mokrenko amp S Rotaru Tyomnaya noch Pesnya 76 procitovano 27 travnya 2024 Posle prazdnovaniya Starogo Novogo goda Sofiya Rotaru byla vynuzhdena uehat iz Chernovcov a Nina Matvienko vyshla zamuzh fakty ua ros 15 sichnya 2004 Procitovano 27 travnya 2024 Rudenko I Est vechnaya lyubov Trud gazeta SRSR 1985 rik Sadchikov M Romantika Melanholiya Nostalgiya Smena gazeta Vladimir Stolyrov 31 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Chajki nad vodoj Pesnya Goda 1977 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 26 veresnya 2021 Sofiya Rotaru Tolko tebe 1978 procitovano 27 travnya 2024 Sofia Rotaru fan 5 listopada 2015 Sofiya Rotaru Obychnaya istoriya Pesnya Goda 1978 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 31 lipnya 2017 Karel Gott Chehoslovakiya Sofiya Rotaru Otchij dom Pesnya Goda 1978 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 2 bereznya 2013 Sofiya ROTARU Pesnya 79 A s chem sravnit lyubov procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 31 lipnya 2017 Sofiya Rotaru i Bolshoj detskoj hor Dadim shar zemnoj detyam Pesnya Goda 1979 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 31 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Moj rodnoj kraj Pesnya goda 1980 procitovano 27 travnya 2024 Sovetskoe televidenie GOSTELERADIOFOND 19 grudnya 2018 Sofiya Rotaru Ozhidanie 1980 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 7 sichnya 2013 h f Gde ty lyubov 1980g procitovano 27 travnya 2024 Sofia Rotaru 5 kvitnya 2020 Hudozhestvennyj film Dusha 1982 g procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 2 serpnya 2017 Sofiya Rotaru Ver mne Pesnya Goda 1981 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 2 serpnya 2017 Sofiya Rotaru Krasnaya strela Pesnya Goda 1981 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 9 bereznya 2017 Pesnya Goda 1982 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 24 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Schastya Tebe Zemlya Pesnya Goda 1983 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 19 veresnya 2022 Sofiya Rotaru Muzyka zvuchit 1983 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 12 lyutogo 2021 Sofiya Rotaru Romantika 1984 procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 8 travnya 2013 Sofiya Rotaru Ne mogu zabyt Pesnya 84 procitovano 27 travnya 2024 Sovetskoe televidenie GOSTELERADIOFOND 27 veresnya 2019 Vas priglashaet Sofiya Rotaru 1985 procitovano 27 travnya 2024 yangol1 5 lipnya 2011 Sofiya Rotaru Aist na kryshe Pesnya 1985 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 22 lipnya 2017 Sofiya Rotaru V dome moem Pesnya Goda 1985 procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 13 listopada 2011 Monolog o lyubvi 1986 Sofiya Rotaru procitovano 27 travnya 2024 yangol1 29 chervnya 2011 Sofiya Rotaru Lavanda Pesnya 1986 procitovano 27 travnya 2024 Aleksej Glyzin 7 serpnya 2017 Luna luna Sofiya ROTARU PESNYa 86 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 29 grudnya 2021 Pesnya 87 1987 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 11 lyutogo 2022 Pesnya 88 1988 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 6 serpnya 2022 Pesnya 89 1989 procitovano 27 travnya 2024 Muzyka na sovetskom televidenii 13 kvitnya 2022 Pesnya 90 Final 1990 procitovano 27 travnya 2024 Sergej Abramov 18 bereznya 2018 Sofiya Rotaru Cvety Sofii GCKZ Rossiya polnaya versiya 1991 god procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 28 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Karavan lyubvi Pesnya Goda 1991 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 28 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Byla ne byla Pesnya Goda 1991 procitovano 27 travnya 2024 Vladimir Stolyrov 28 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Hutoryanka Hit parad Ostankino 1992 goda procitovano 27 travnya 2024 Sofia Rotaru fan 6 listopada 2015 Sofiya Rotaru Gorkie slezy Hit Parad Ostankino 1992 procitovano 27 travnya 2024 Sofia Rotaru fan 6 listopada 2015 Sofiya Rotaru Para belyh golubej Pesnya Goda 1993 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 24 lyutogo 2013 Sofiya ROTARU Vkus lyubvi Pesnya goda 93 procitovano 27 travnya 2024 SoMiRoAnKiEv 15 sichnya 2011 Zolotoy shlyager 1994 S Rotaru Chervona ruta procitovano 27 travnya 2024 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 4 lipnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 1994 procitovano 27 travnya 2024 slavaprimorye 20 listopada 2010 Starye pesni o glavnom 1 Kakim ty byl procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 20 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 95 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 zakon2 rada gov ua Arhiv originalu za 14 listopada 2017 Forum Teatr Pesni 20 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 96 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru Krymskij Vecher 26 bereznya 2020 Pesnya 96 Semki finala Sofiya Rotaru Lebedinaya vernost procitovano 27 travnya 2024 ros Arhiv originalu za 14 listopada 2022 RotaruFortuna 9 travnya 2016 Voenno polevoj romans 1998 Sofiya Rotaru procitovano 27 travnya 2024 zakon rada gov ua ros Arhiv originalu za 17 serpnya 2022 lex justice md ros Arhiv originalu za 26 bereznya 2016 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 4 lipnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 1997 procitovano 27 travnya 2024 Vodograj 29 bereznya 2020 Sofiya Rotaru Lyubi menya 1998 procitovano 27 travnya 2024 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 4 lipnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 1998 procitovano 27 travnya 2024 zakon rada gov ua Arhiv originalu za 2 lipnya 2020 Chetvert veka s Chelovekom goda Letopis sovremennogo uspeha Istoriya 11 Sofiya ROTARU Chelovek Goda ros 20 serpnya 2020 Procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 20 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 99 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 5 faktov kotorye svyazyvayut Sofiyu Rotaru s Ukrainoj Tochka net ros 7 serpnya 2015 Procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru stala laureatom prestizhnoyi premiyi Ovaciya za osoblivij vnesok u rozvitok rosijskoyi estradi fakty ua 15 kvitnya 2000 Procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 26 lyutogo 2011 Zolotoj shlyager 2000 Sofiya Rotaru procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 26 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2000 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru Zhittya moye moya Lyubov Yuvilejnij koncert v Kremli 2001 MediArt Music YouTube Forum Teatr Pesni 26 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2001 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Fakti ros Arhiv originalu za 15 bereznya 2018 V Kieve otkrylas Alleya Zvezd podrobnosti ros 25 travnya 2002 Procitovano 27 travnya 2024 Yevdokimenko Rotaru Sofiya Mihajlivna ukrgeroes com ua Umer narodnyj artist Ukrainy Anatolij Evdokimenko Podrobnosti ua ros 24 zhovtnya 2002 Forum Teatr Pesni 26 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2003 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 26 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2004 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 26 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2005 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 30 lipnya 2023 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2006 procitovano 27 travnya 2024 president gov ua Arhiv originalu za 28 lyutogo 2008 Vodograj 4 kvitnya 2020 Sofiya Rotaru Yubilejnyj koncert v Kremle 2007 procitovano 27 travnya 2024 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 16 lipnya 2021 Sofiya Rotaru Legendy retro FM 2007 procitovano 27 travnya 2024 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 19 chervnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2007 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 15 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2008 procitovano 27 travnya 2024 Na den rozhdeniya Rotaru otkroet otel lifestyle segodnya ua angl Procitovano 27 travnya 2024 Nas ne dogonyat Alla Pugachova i Sofiya Rotaru YouTube Maksim Sidelnikov 5 bereznya 2021 Legendy Retro FM 2009 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 22 lipnya 2017 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2009 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 1 chervnya 2017 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2010 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 7 listopada 2011 Sofia Rotaru Sofiya Rotaru Solnyj koncert v Kremle 2011 procitovano 27 travnya 2024 Forum Teatr Pesni 29 chervnya 2016 Sofiya Rotaru Pesnya 2011 novogodnij koncert procitovano 27 travnya 2024 Crimea Music Fest Kirkorova vyrezali a Rotaru doveli do slez OBOZREVATEL ros 12 veresnya 2011 Procitovano 27 travnya 2024 Maksim Komendantov 17 chervnya 2012 Sofiya Rotaru Disco Dacha 2012 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru 16 chervnya 2017 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2012 procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 3 sichnya 2014 Pesnya goda 2013 Sofiya Rotaru procitovano 27 travnya 2024 Pesnya Goda 23 veresnya 2020 Sofiya Rotaru Ty samyj luchshij Pesnya goda 2014 procitovano 27 travnya 2024 RotaruFortuna 1 sichnya 2016 Pesnya goda 2015 Sofiya Rotaru procitovano 27 travnya 2024 Sofia Rotaru 2 sichnya 2017 Sofiya Rotaru na Pesne goda 2016 procitovano 27 travnya 2024 Helen MY 9 kvitnya 2017 Sofiya Rotaru Vystuplenie na koncerte O chem poyut muzhchiny Moskva 22 02 2017 g procitovano 27 travnya 2024 Koncert benefis Ruslana Kvinty unikalnye nomera cvetushaya Sofiya Rotaru i DZIDZIO v obraze monahini MinProm ros 25 bereznya 2017 Tvorchij vechir Sofiyi Rotaru muzichnij festival ZhARA 2017 ZhARA TV YouTube 70 richchya Rotaru vitannya Putina krosivki ta foto z onukami TabloID 7 serpnya 2017 Procitovano 27 travnya 2024 Gordon ua ros Arhiv originalu za 15 bereznya 2018 SOFIYa ROTARU VREMYa LYuBIT 5 veresnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2017 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru vystupila na Pesne goda v Germanii LB ua ros 4 bereznya 2019 Procitovano 27 travnya 2024 acc cv ua Arhiv originalu za 9 listopada 2019 xatikonnov 18 sichnya 2020 Sofiya Rotaru Pesnya goda 2019 procitovano 27 travnya 2024 Sofiya Rotaru Atlas Weekend 2019 Kiyiv Alena Dolgova YouTube RotaruFortuna 1 sichnya 2021 Sofiya Rotaru Chervona ruta Pesnya goda 2020 procitovano 27 travnya 2024 xatikonnov 2 sichnya 2021 Sofiya Rotaru Serdce razmerom s solnce procitovano 27 travnya 2024 Dlya vseh vlyublyonnyh Darite drug drugu lyubov i nezhnost Moya novaya pesnya na vseh cifrovyh ploshadkah Sofiya Rotaru v Instagram ros 14 lyutogo 2021 Sofiya Rotaru Koncert v Zaporizhzhi 2021 Vodograj YouTube Sofiya Rotaru Nova hvilya 2021 Sofia Rotaru fan YouTube Sofiya Rotaru otrimala nagorodu Nacionalna legenda Ukrayini TSN 24 serpnya 2021 Koncert do Dnya Nezalezhnosti Ukrayini 24 serpnya 2021 roku TSN YouTube Daria Kuhling 2 sichnya 2022 Sofiya Rotaru na Pesne goda 2021 procitovano 27 travnya 2024 Dorogie moi Dlya Vas moya novaya pesnya uzhe na vseh cifrovyh ploshadkah Slushajte i delites svoimi vpechatleniyami Sofiya Rotaru v Instagram ros 16 sichnya 2022 joinfo ua ros 11 travnya 2019 Arhiv originalu za 24 grudnya 2019 Sofiya Rotaru stala pochetnym grazhdaninom Kishineva FOTO noi md 16 veresnya 2014 zakon rada gov ua Arhiv originalu za 11 lipnya 2019 Ukaz Prezidenta Ukrayini 374 2021 Pro nagorodzhennya vidznakoyu Prezidenta Ukrayini Nacionalna legenda Ukrayini president gov ua Sina ta onuka Rotaru zatrimali pri sprobi vtekti z Ukrayini do Moldovi foto Sogodni 8 bereznya 2022 Sofiya Rotaru perechislyaet svoyu pensiyu na lechenie devochki iz Krivogo Roga krivbass city ros 13 grudnya 2019 Sofiyi Rotaru 75 rokiv Spivachka perebuvaye v Ukrayini i pidtrimuye voyiniv ZSU focus ua 7 serpnya 2022 Barlig O Zviri podivlyatsya zamist tebe Ternopil Vidavnictvo Krok 2017 306 s Sofiya Rotaru Otkrytie Groznyj Siti Rotaru v Moskve snyalas dlya Golubogo ogonka a Pugacheva otkazalas FOKUS ros 22 grudnya 2019 Procitovano 30 chervnya 2023 Angelina Vovk pro Rotaru Yaksho ti dijsno poza politikoyu todi ne pidtrimuj armiyi yaka voyuye z nashoyu krayinoyu web archive org 21 listopada 2019 Procitovano 21 listopada 2019 Nikoli ne sponsoruvala ATO Sofiya Rotaru vipravdalasya pered Rosiyeyu nv ua 25 listopada 2019 Sestra Rotaru Sonya pomogala ATO dengami a my otdali svoyu Nivu i 120 banok varenya gordonua com 5 avgusta 2015 Roskoshnyj otel Sofii Rotaru v Krymu neozhidanno zakryli fakty ua 2 dekabrya 2019 UNIAN 6 grudnya 2020 Arhiv originalu za 7 grudnya 2020 Bukvi informagentstvo 25 grudnya 2020 Arhiv originalu za 25 grudnya 2020 Telekanal Rossiya 1 Sofiya Rotaru Novaya volna 2021 Rossiya 1 Facebook ros procitovano 10 zhovtnya 2021 stars segodnya ua ukr Arhiv originalu za 10 zhovtnya 2021 Procitovano 10 zhovtnya 2021 S Kirkorovym i Lorak Rotaru vystupila na Pesne goda v Moskve ros 2 lipnya 2006 Arhiv originalu za 27 serpnya 2011 Ukraina Centr ros Arhiv originalu za 26 sichnya 2009 Sofiya Rotaru schitaet chto biznesmenov nado privlekat k dobru duhovnosti i kulture Ukrrudprom ros 6 bereznya 2006 Arhiv originalu za 26 serpnya 2011 RIA Novosti 10 listopada 2021 Arhiv originalu za 27 grudnya 2021 Procitovano 12 listopada 2021 ros Syn Sofii Rotaru Mame zvonyat so vsego mira i tost ee budet Za mir 7 avgusta 2022 Z yuvileyem zirku privitalo chimalo znamenitostej Sered nih i Nataliya Mogilevska tsn ua 7 avgusta 2022 Dzherela ta literaturaBiografiya Sajt Zolotij fond ukrayinskoyi estradi 7 serpnya 2017 u Wayback Machine Gerasimova G P Rotaru Sofiya Mihajlivna 20 grudnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 341 ISBN 978 966 00 1290 5 Ukrayinska ta zarubizhna estrada Uporyadnik Macishin I R K 2000 Posilannya ros Oficijna storinka v Instagrami 23 veresnya 2018 u Wayback Machine