Пустові́ти — село в Україні, у Миронівській міській громаді Обухівського району Київської області. До 2020 року — адміністративний центр Пустовітської сільської ради, а нині Пустовіти — центр Пустовітівського старостинського округу. Населення становить 924 особи (2023 рік).
село Пустовіти | |||
---|---|---|---|
| |||
![]() | |||
Країна | |||
Область | Київська | ||
Район | Обухівський | ||
Громада | Миронівська міська громада | ||
Код КАТОТТГ | UA32120090290038504 | ||
Основні дані | |||
Засноване | 1590-ті | ||
Населення | 924 | ||
Площа | 65,8 км² | ||
Густота населення | 14,04 осіб/км² | ||
Поштовий індекс | 08840 | ||
Телефонний код | +380 4574 | ||
Географічні дані | |||
Географічні координати | 49°40′21″ пн. ш. 30°52′12″ сх. д. / 49.67250° пн. ш. 30.87000° сх. д.Координати: 49°40′21″ пн. ш. 30°52′12″ сх. д. / 49.67250° пн. ш. 30.87000° сх. д. | ||
Середня висота над рівнем моря | 145 м | ||
Водойми | р. Росавка | ||
Відстань до обласного центру | 107 км | ||
Відстань до районного центру | 11 км | ||
Найближча залізнична станція | Пустовіти | ||
Відстань до залізничної станції | 3 км | ||
Місцева влада | |||
Адреса ради | 08801, Київська обл., Обухівський р-н, м. Миронівка, вул. Соборності, 48 | ||
Карта | |||
![]() Пустовіти | |||
![]() Пустовіти | |||
Мапа | |||
|
Назва
Пустовіти в польській державі були відомі як Пустовойти (пол. Pustowójty). В метричних книгах 1797 року назву ще писали Пустовой та "селенія Пустовоитѣ". А вже через декілька років майже скрізь лише Пустовоитѣ та Пустовойты.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhoTHpFNU9UbGZVSFZ6ZEc5MmFYUjVYMlZ1ZEhKaGJtTmxYM05wWjI0dWFuQm5MekV5TlhCNExURTVPVGxmVUhWemRHOTJhWFI1WDJWdWRISmhibU5sWDNOcFoyNHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Ось як писав про назву відомий краєзнавець Лаврентій Похилевич у своїй книзі «Сказання про населені пункти Київської губернії»:
«Пустово́йты, село по обидва боки Расавки… Отримало свою назву від вихідців з різних місць, в яких вони обіймали різні громадські посади, але змушені були віддалятися, внаслідок системи, що дотримувалася при польському уряді, — звертати малоросіян у кріпацтво і знищувати міські привілеї. Багато вихідців були на колишніх місцях війтами чи суддями; а тут їх називали порожніми або заштатними війтами, а місце ними заселене — Пустовійтами…».
Набагато пізніше (у 1930-х роках) офіційні установи в селі почали користуватися назвою Пустовіти. Проте для деякої документації ще до кінця 1950-х років використовувалася печатка виконавчого комітету Пустовійтівської сільської ради.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV5THpJd01UZGZVSFZ6ZEc5MmFYUjVYM05wWjI0dWNHNW5MekV5TlhCNExUSXdNVGRmVUhWemRHOTJhWFI1WDNOcFoyNHVjRzVuLnBuZw==.png)
У 1990-х роках назва Пустовійти знову з'явилася на в'їзді до села та в буклеті «Пустовійтам — 400», але вже у 2010-х роках там знову Пустовіти.
Село Пустовіти є також у Кременчуцькому районі Полтавської області.
Географія
Село розкинулося по обидва боки річки Росавки.
В селі є два ставки, один невеликий, в центрі села, а інший, набагато більший, у західній частині села.
Перший ставок з'явився ще за панських часів, коли пан вирішив збудувати греблю. Через що ще й досі дехто називає ставок Панським. Вода в річці піднялася і затопила південну частину теперішнього ставка. Частину села безпосередньо за греблею стали називати Загребеллям. Вже у 1960-х роках греблю підвищили та додали до неї шлюз. Вода ще піднялася і з того часу ставок виглядає так як зараз. Біля першого ставка є невеликий глиняний кар'єр. Він використовувався для вироблення саморобної цегли до середини 1970-х років.
Другий ставок пов'язаний з відомими сільськими пам'ятками — водяним млином, греблею та гідроелектростанцією.
В селі було два камінних кар'єри. Один, давній, розміщувався в центрі села південніше Зарічної вулиці прямо через річку. Достеменний час його занепаду невідомий, щонайменше у XIX столітті.
Другий кар'єр, набагато новіший, відкрили у 1954 році. Він став частиною будівельної організації «Міжколгоспбуд», куди входили Пустовіти на пайових правах. Кар'єр працював до початку 1980-х років, але його затопило і він перетворився у невелике озеро. Останнім завідуючим кар'єру був Заболотний Андрій Иович.
На схід від Шевченківського узвозу, південніше річки Росавки, видно дорогу, яка веде до кар'єру.
Топоніми
Добре відомі такі топоніми, як Визвіз або узвіз, Власенковий млин, поле Гембарі, Гребля, Кидонівський яр, поле Московське, Оренда, Покрасівка, Стінка, Ставок чи панський Ставок, гора Царська.
Докладніше про ГЕС, греблю Колісника та Колісниковий млин — у розділі Водяний млин.
Комунар, Молотов та Травень — назви колгоспів створених під час колективізації. Назви досі використовуються як певні частини села. Докладніше — у розділі Колективізація.
- Вовчий яр. Досі відома історія, що коли сільські поля були нерозорані, то вовки з полів крали ягнят. Вважалося, що вовки жили в найдальшому на той час яру — Вовчому.
- Вуличка — зараз провулок Всеволода Меляницького. Тут частково збереглася сільська забудова XIX століття, а декілька старих будинків було продано аж на початку XXI століття.
- Дамба — кам'яний міст збудований на перетині річки Росавки з Кагарлицькою залізницею. Назву пов'язують із будівництвом гідроелектростанцій по всій країні у 1930-х роках.
- Димківський яр назва якого походить від того, що колись на цій землі був бій з татарами і багато українців врятувалося завдяки диму, який заполонив весь яр. Розташований на околиці сіл Пустовіти та Карапиші.
- Коворот — звивиста дорога на в'їзді до села з Миронівки. У Ковороті зростало старезне дерево, яке за віком було ровесником села. Стовбур був таким товстим, що охопити його вдвох вдавалося не всім. У Ковороті досі є будинок, який купили у 1928 році за 300 рублів.
- Косий Шлях — пряма дорога яка вела безпосередньо від Коворота до Миронівки та проходила через один із Скіфських курганів на території села. Дорога йшла навпростець до тунелю під Кагарлицькою залізницею. Через тунель вона виводила до і вже звідти до центру Миронівки. Зверху тунелю, через залізницю, можна було швидко дійти до залізничної станції Миронівка. Залишки дороги були переорані у 1990-х роках, але її ще й досі можна розгледіти на супутникових знімках.
- Криниця існувала споконвіку. Часом місцеві люди збиралися, чистили її та чистили місце навколо, нерідко після цього її святили, іноді навіть залишали іконки. Пізніше людей в селі стало менше і залишився лише Крик Михайло Михайлович, який до самої смерті доглядав за криницею самотужки.
- Кринички — невелике місце біля Фастівської лінії Козятинської дирекції залізничних перевезень Південно-Західної залізниці. Там була криниця і невелика хата, яку місцеві називали будкою, де мешкали залізничники, які сторожували переїзд через залізницю. Останнім переїзний сторожем був Комаров Михайло Якович, що мешкав там з сім'єю. З іншого боку залізниці було невелике болото.
- Крутий яр має довжину 300—500 метрів та починається неподалік електростанції, у тому місці річка Росавка дуже звивиста.
- Магдаленин яр назва якого походить від імені жінки Магдалена або по народному Мотря, яка колись мешкала на цій землі. Розташований на околиці села у напрямку села Росави.
- Маєток — перший цегляний будинок у селі.
- Мотрин яр, назва походить від імені баби Мотрі, яка мешкала колись на цій землі, випасала худобу і сварилася щоб більше ніхто не випасав поряд. Розташований на околиці села у напрямку села Росави.
- Хвастиний яр. Колись на кутку Колоша (нинішня вулиця Тараса Шевченка) проживали три брати, які дуже полюбляли хвалитися і на них казали Хвастюки. Вони часто боролися у цьому яру, який почали називати Хвастиний яр.
Вулиці та кутки
Частини села — кутки — мали певні назви, які виникли давно, а багато з них і досі використовуються.
Відомі такі кутки: Сьомий, Восьмий район, Бляшана, Гуківка, Демидівка, Кирилівка, Колоша, Лука, Натягалівка, Новосілка, Прищівка, П'ятихатки, Сокурівка, Цизорівка.
- Сьомий куток. Єдина згадка про Сьомий куток — це неформальна назва цвинтаря. «Іди на сьомий куток» досі відомий вислів.
- Новосілка — декілька будинків неподалік від другої тракторної бригади. Там народився 40-ий та останній голова колгоспу імені Івана Франка Ігнатенко Василь Євгенович.
Назви вже існуючих вулиць та номери будинків з'явилися у Пустовітах лише наприкінці 1960-х років. Нові вулиці продовжували з'являтися і пізніше, а у 2015 році відбулося значне перейменування вулиць.
- Вулиця Вишнева (колишня вулиця Жовтнева) — куток Гуківка.
- Вулиця Юрія Гагаріна.
- Вулиця Василя Галіченка.
- Вулиця Зарічна (колишня вулиця Максима Горького) куток Загребелля — частина села недалеко від греблі за річкою.
- Вулиця Київська — куток Демидівка.
- Вулиця Кооперативна. Спочатку вулиця закінчувалася недалеко від греблі з іншого боку річки. Далі було дуже велике урвище, близько 25 метрів глибиною, обходити яке було дуже незручно. Наприкінці 1960-х років туди впало дві корови і тодішній голова колгоспу Білека Петро Іванович вирішив його засипати. Лише тоді з'явилася пряма дорога з центру села на поле за річкою.
- Вулиця Молодіжна.
- Вулиця Набережна — куток Лука.
- Вулиця Незалежності — куток Бляшана. На Бляшаній з'явилися перші будинки з металевим (бляшаним) дахом. Сонячні відблиски від даху можна було бачити в різних частинах села.
- Вулиця Нова.
- Вулиця Першотравнева — куток Цизорівка.
- Вулиця Польова — куток Сокурівка. Тут колись мешкав заможний селянин Савіцький, який займався переробкою зерна на крупи. Садиба з трьох будинків, сад з алеями, екзотичними деревами та птахами. Репресований наприкінці 1920-х років.
- Вулиця Садова. Поміж цвинтаром та вулицею Садовою рініше був садок від околиці села аж до колишньої тракторної бригади.
- Вулиця Терешківка (колишня вулиця Комсомольська), куток Терешківка починався від вулиці Терешківський узвіз та прямував у кінець села.
- Вулиця Терешківський узвіз (колишня вулиця Комсомольський спуск). Куток Кирилівка в кінці Терешківського узвозу направо.
- Вулиця Івана Франка (колишня вулиця Леніна) — куток Прищівка. Він починався від Коворота й прямувала до перетину з вулицею Кооперативною. Для більшості населення це був просто Центр.
- Вулиця Богдана Хмельницького (колишня вулиця Радянська). Куток Натягалівка — від Мирного провулка до провулка Кузьми Дриги, далі — куток Восьмий район.
- Вулиця Тараса Шевченка — куток Колоша.
- Вулиця Шевченківський узвіз.
- Вулиця Шкільна вела від західної частини села до першої сільської школи на березі річки. Куток Драмбур або ж Драний куток пов'язують з трагедією голодомору.
- Провулок Кузьми Дриги (колишній Колгоспний провулок).
- Провулок Свободи (колишній Жовтневий провулок).
- Провулок Всеволода Меляницького (колишній провулок Ленінський). Ще у 1970-х роках багато людей назвали цей провулок — Вуличкою і прямувала вона від Коворота до першої церкви, яка стояла внизу на березі річки. Меляницькі правили у місцевій церкві, а Василь Сидорович Меляницький (нар. 1823) заснував церковнопарафіяльну школу у селі. Всеволод Меляницький отримав хату у спадок та вчителював там разом з дружиною починаючи з 1919 року.
- Провулок Мирний. Невелике відгалуження на початку провулку колись мало п'ять будинків та назву П'ятихатки.
Населення
У 1790 році в Пустовійтах мешкало 888 осіб. За даними всеукраїнського перепису населення 2001 року, населення становило 1177 осіб, у 2010 році — 1150 осіб, у 2015 році — 990 осіб, у 2023 році — 924 особи. Єдина вірменська родина з'явилася у Пустовітах наприкінці 1988 року після початку конфлікту між Азербайджаном і Вірменією через Нагірний Карабах.
- Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року був наступним:
Мовний склад населення с. Пустовіти | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Мова | Кількість осіб | Відсоток | ||||||||||||
українська | 1113 | 94,56 | ||||||||||||
російська | 55 | 4,67 | ||||||||||||
вірменська | 6 | 0,51 | ||||||||||||
інші | 3 | 0,26 |
Герб
На червоному срібне берло вилучене.
Червоний колір — від святого покровителя — «вісника небесного вогню» Івана Богослова. Саме йому та його брату Господь дав ім'я «синів грому», вказуючи на полум'яний, жертовний характер християнської любові, проповідником якої був апостол.
Появу пустих війтів спричинила відмова польської корони утримувати за рахунок казни місцеве самоврядування. Срібне берло (жезл) — традиційний середньовічний символ влади війта. Вилучене берло — «пустий війт». Берло у геральдиці — вкорочена коса смуга, завширшки близько 1/12 ширини щита. Вилучена фігура — лише її контур.
Рослинний орнамент — звичайна середньовічна прикраса, що навіяна карбуванням зброї. Нічого не значить, але у цьому випадку перегукується з тлумаченням назви села як «гілки, що не вродили».
Історія
Перша писемна згадка
Більша частина теперішньої Київської області належала до Київської землі. Будучи давнім ядром Русі, вона, на відміну від більшості земель, так і не перетворилася на спадкову вотчину якогось одного князівського роду й не виділилася в окреме незалежне князівство.
На південному кордоні князівства, відомому як Поросся, вже у X столітті з'являється Пороська оборонна лінія — від Білої Церкви до Корсуня. Неподалік від Богуслава городища були у поселеннях Бушеве, Саварці, Половецькому, Пишках, Ємчисі та Маслівці.
Після монгольської навали 1237—1241 років (київська земля) ввійшла, після битви на Синіх Водах, до складу великого князівства Литовського. Там вона існувала як удільне Київське князівство до 1471 р. і в цьому ж році на його території було утворене Київське воєводство. Після ліквідації князівства назва «Київська земля» перестала згадуватися в літописах та історичних документах.
За умовами Люблінської унії 1569 року, Київське воєводство (без Мозирського повіту) увійшло до складу Речі Посполитої.
У 1591 році король Речі Посполитої Сигізмунд III віддав місто Богуслав у володіння волинському воєводі князю Янушу Острозькому і дозволив його заселяти. В 1620 році Богусла отримав Магдебурзьке право і став центром староства.
За даними архівів Богуславського староства польського князя Любомирського, до якого Пустовійти належали у XVIII столітті, відомо, що село існувало вже наприкінці XVI століття
.
Як рік заснування найчастіше згадується 1592 рік, хоча 1590 теж згадується.[]
Вже у XXI столітті на в'їзді до села, на новому знаку, з'явився напис «засновано в 1600 р.»
До XX століття
Шупики, Туники, Боші, Москаленки
Карапиші Пустовіти, Расава, Зеленьки
Невеличкий віршик, який досі відомий в Пустовітах, чудово описує всю історію села Пустовіти.
Пустовіти були першим селом заснованим у часи масового заселення Поросся. Інші села неподалік починають з'являтися приблизно через 60 років та пізніше. За люстраціями 1545—1652, сільських поселень в Канівському повіті було 26. Близько 1625 року міських і сільських поселень в повітах Канівському та Корсунькому було 96.
Засноване в часи початку Козацьких війн село перебувало неподалік від місць де відбувалося багатьох важливих подій, а мешканці села часто безпосередньо спостерігали за ними та були активними учасниками у них.
Існують відомості, що з Канева до Білої Церкви через Маслів Брід, урочища Росави, Пустовійти, Карапиші, Ольшану, Рокитне проходили загони Григорія Лободи. Мешканці Пустовійтів підтримували козацьке повстання під проводом Северина Наливайка та Григорія Лободи супроти шляхти у 1594—1596 роках.
У 1638 році у листі до короля Владислава IV згадується про Росаву:
«… збігши ся на раду на Расаві, ми зганили се Томиленкови і скинувши його з старшинства, настановили старшим славної пам'яти небіжчика Саву Кононовича».
На цих скелястих берегах міг напувати свого коня Богдан Хмельницький, коли під час визвольної боротьби у 1648—1654 роках проти польської шляхти не раз проходив тут великим караванним шляхом з Корсуня чи Маслового Броду до Білої Церкви і повертався. У 1661 році під Росавою розташовувався табір козацьких військ під командуванням Юрія Хмельницького, сина Богдана. 18 жовтня 1661 року Хмельницький звідси відправив нове посольство до польського короля Яна II Казимира на чолі з Федором Коробкою та Євстафієм Фецкевичем (Тецькевичем). Тут він чекав на поляків і татар, щоб разом піти за Дніпро проти російського царя і тих малоросів (тобто українців), які стали на бік Москви.
В цей час село належало до Богуславського староства де старостою (з 1658 року) був Станіслав Беневський.
За Вічним миром 1686 року лівобережжя Київщини, а також територія між Дніпром та його притоками Ірпенем і Стугною з містами Васильків і Трипілля та сотенне містечко канівського полку Стайки відійшли до Російської держави й були включені до складу Київського полку (решта території Правобережної Київщини залишилася під владою Речі Посполитої до 1793 року).
Дніпро виявився кордоном поміж Московським царством та польською державою. Митниці з'явилися в Стайках та Митниці. Важливими торговими центрами були Фастів, Ржищів, Біла Церква та Богуслав, а вже у 18 столітті їх часто відвідували російські купці.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTHpFM01qQXVYMVJvWlY5dGFXUmtiR1ZmYjJaZlVtbG5hSFF0WW1GdWExOVZhM0poYVc1bExuQnVaeTh4T0RCd2VDMHhOekl3TGw5VWFHVmZiV2xrWkd4bFgyOW1YMUpwWjJoMExXSmhibXRmVld0eVlXbHVaUzV3Ym1jPS5wbmc=.png)
На мапі 1720 року Йоганна-Баптиста Гоманна «Україна або козацька земля з прилеглими провінціями Валахії, Молдавії і Малої Татарії», поміж Богуславом (лат. Boguslaw) та Кагарликом (лат. Kaharlyk) позначено всього декілька населених пунктів недалеко від теперішніх Пустовітів — Маслівка (лат. Maslaustaw), Ольшаниця (лат. Olszana), Рокитне (лат. Rokitno) та місто Канів (лат. Kaniow).
У 1740 році тут було всього 20 дворів. У 50—60-х роках XVIII століття Київщина була охоплена гайдамацьким рухом. На додаток селяни виступали проти важких умов праці та нещадних панських витребеньок.
Cтаростами Богуславського староства, у другій половині XVIII століття, були князь Теодор Ієронім Любомирський та Франциск Жевуський.
Люстрація 1765 року говорить про 75 дворів в Пустовійтах.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDB0NWFYWmZWbTlwZG05a1pYTm9hWEJmTVRjNE1WOUxhV1YyWDNSdlgwTm9aWEpyWVhONUxuQnVaeTh4T0RCd2VDMUxlV2wyWDFadmFYWnZaR1Z6YUdsd1h6RTNPREZmUzJsbGRsOTBiMTlEYUdWeWEyRnplUzV3Ym1jPS5wbmc=.png)
На мапі 1781 року «Брацлавське та Київське воєводства», взятої з польського атласу Джованні Антоніо Ріцці Дзанноні, позначені села Гулі (італ. Hulie), Іванівка (італ. Janiki), Синиця (італ. Sienica) та Таганча (італ. Taganez).
У 1770-х роках постановою сойму Білоцерківське, , та староства було передано у спадкову власність короля польського Станіслава Августа Понятовського. Король передав Білоцерківське староство на таких самих умовах великому коронному гетьманові Ксаверію Браницькому.
«… обративъ вниманіе на заслуги Великаго Короннаго Гетмана Франца Ксаверін Браницкаго съ молодыхъ лѣть въ разныхъ случаяхъ намъ в Республикѣ оказанныня съ опасностью жизни и потерею всего почти имѣнія своего … ему и наслѣдникамъ его староство или имѣніе Бѣлоцерковъ съ его принадлежностями въ кіевскомъ воеводствѣ … сь другими трема староствами (Богуславское, Каневское и Хмельницкое) … со всѣмъ того имѣнія правомъ, владѣльчествомъ, собственностью, принадлежностью и правомъ наслѣдства, прибыльми … повелѣваемъ: вышеозначенное имѣніе В. К. Г. Ф. К. Браницкому въ законное владѣніе урядово отдать и настоящую Жалованную Грамоту нашу во всемъ привесть въ исполненіе».
Цей королівський подарунок прив'язують до ролі Браницького у Коліївщині, коли він керував військами Речі Посполитої, що діяли проти повстанців та у Коденській розправі, де його назначили королівським суддею.
На додачу існують ще дві історії пов'язані з боргами.
Майбутній король Польщі Stanisław II August (нар. Станіслав Антоній Понятовський) був у великих грошових боргах перед своїм другом.
Окрім цього добре відома історія пов'язана з дипломатичною місією Понятковського до Петербурга в 1758 році. Коли Станіслав усамітнився з Катериною II у спочивальні, несподівана поява її чоловіка (майбутнього імператора Петра III) змусила Ксаверія просто не пустити його в кімнату.
25 листопада 1764 року Станіслава Понятовського коронували і майже одразу він почав віддавати борги державними посадами та землею. 7 грудня 1764 р. Ксаверій Браницький отримав звання генерал-поручика коронного війська; 28 грудня — Перемиське староство; на коронаційному сеймі — звання генерала артилерії Великого князівства Литовського. Придворна кар’єра Браницького також йшла чудово: 21 грудня 1764 р. він став коронним підстолієм, у 1766 р. — коронним ловчим.
18 серпня 1777 року король дарує Богуславське староство своєму племіннику Станіславу Понятовському. «Жалувана грамота кн. Станіславу Понятовському на староство Богуславське» дає детальний опис подаровано староства, а саме:
«… мѣстечка Богуславъ и Медвинъ съ принадлежностями ихъ и селенія Красногородку, Баранье Поле, Дмитренки, Кидановку, Біѣвецъ, Дешки, Хахутву, Яцюки, Исайки, Роскопанцы, Дыбынцы, Бородане, Чайки, Мисайловку, Люторы, Карапиши, Пустовойты, Липовець, Зеліонки, Россаву, Мироновку, Туники, Баше, Шупики, Карандынцы, Вахутынцы, Гуле, Мылистаны, Яхны, Семигоры, Ольховецъ, Яновку, Москаленки, Тептівку, Гуту, Митаевку и прочія къ тому же Богуславу относящіясь…».
12 листопада 1781 року відбулося весілля Ксаверія Браницького з Олександрою Василівною Енгельгардт, племінницею князя Григорія Потьомкіна. Нова графиня була оголошена статс-дамою. Браницька стала піонеркою російської справи в межах Польської Русі, підготовляючи її приєднання до Росії в кінці царювання Катерини.
Цікаво помітити, що коли графиня Браницька переїхала за кордон до чоловіка, у Білій Церкві не було жодного православного храму — найближчий був в селі Мазепинці, куди їй доводилося їздити на службу.
У 1790 році в Пустовійтах вже було 85 дворів з населенням — 888 осіб.
У той час стає зрозуміло, що графиня Браницька вийшла заміж за людину марнотратну, удвічі старішу за неї, а вона кілька разів рятувала його від банкруцтва і своєю ощадливістю подвоїла його величезний маєток.
З усіх родичів Потьомкіна, Браницька зуміла витягти з нього найбільш користі для себе і свого сімейства. Головним засобом збагачення з'явилися підряди на армію.
У 1792 році Потьомкін помирає і відразу по смерті князя його секретар відхилив її домагання про сплату зайвих сум за постачання для армії і посварився з нею з цього приводу.
Спадщина Потьомкіна була величезна: одних дорогоцінних каменів було на суму більше мільйона рублів; рухомого та нерухомого майна було на 7 мільйонів, а боргів на ньому 2 мільйони. Казна купила від нащадків будинки, заводи, дорогоцінні речі на суму в 2.600.000 рублів, а графиням Браницькій та Скавронській, в числі інших осіб, отримали 8.400 душ.
За умовами другого поділу Польщі, Київське воєводство включено до складу утвореного у 1781 році Київського намісництва, а у 1797 році перетворено знову на Київську губернію, до якої увійшла також частина повітів ліквідованих Брацлавського, Волинського та Вознесенського намісництв.
Після третього поділу Речі Посполитої 1795 року і зречення та смерті Понятовського у 1798 році, Річ Посполита зникає з політичної мапи, як окрема держава.
Колишнє Богуславське староство опиняється у складі Російської імперії як Богуславський округ. В серпні 1797 року Богуславський округ стає повітом, (Канівським повітом в 1837 році).
У 1799 році Понятовський продав своє володіння — Богуславське староство — Францішеку Ксаверію Браницькому за чотири мільйони злотих.
Відповідно до Степанишиної (1930), Межова книга 1803 року перелічує 189 сіл і містечок, що належали Ксаверію Браницькому та його дружині (села Богуславського староства ні за ким не записані). Ці села так розподілялися по повітах:
- Васильківський повіт, (з 1919 Білоцерківський) — 103 села у Ксаверія Петровича Браницького; 9 — у його дружини.
- Таращанський повіт — 32 села.
- Звенигородський повіт — 36 сіл.
- Черкаський повіт — 9 сіл у його дружини.
XIX століття
Зрештою Правобережна Україна повністю ввійшла в межі Російської імперії.
Процеси які імперія проводила на Лівобережжі вона проводила й на правому березі Дніпра. У Пустовітах, наприклад, з'являються дворяни, однодворці та відставні солдати. Однак церкви та школи змушені були коригувати свої дії оскільки велика кількість польської шляхти продовжувала жити та володіти величезною кількістю землі та людей.
Польське повстання 1831 року відбулося всього через декілька років після заворушень декабристів у Києві. Важливішим наслідком цього повстання стало відібрання Уманського староства від графів Потоцьких, які були сусідами Браницьких в Білій Церкві та були пов'язані з ними шлюбами.
В 1855 році на Київщині відбувалися "Козацькі заворушення". Миронівка, Расава, Юхни та Карапиші називалися як села де відбувалися певні поді.
Набагато сильнішим було повстання 1863 року. В цьому повстанні брав участь шляхтич Болеслав Новинський, який жив у Пустовітах. Він сидів в Київській фортеці, а пізніше його засудили до каторжних робіт у Сибіру.
В 1895 році польська газета «Варшавський кур’єр» висловлювала співчуття родичам Marja z Sikorskich Jordan, яка померла в Пустовітах.
Навіть у наступному столітті поляки в селі були відомі. 31 липня 1903 року в Пустовіах народився Фелікс Йордан, а у 1920 році згадується місцевий орендар Юліан Феофілович Горден.
У кліровій відомості за 1805 рік подається інформація, що в селі на той час мешкає 503 особи чоловічої статі, а кількість дворів — 125.
Вже у 1816 році, згідно ревізької казки в Пустовійтах проживало 597 чоловіків та 561 жінка — всього 1158 осіб.
У 1819 році граф Францішек-Ксаверій Браницький помер, а графиня Олександра Василівна стала його довічним спадкоємцем і почала господарювати у великій маєтності.
У цей час латифундія Браницького на Канівщині мала два ключі — великий богуславський (39 сіл) і дуже малий — карапишанський (декілька сіл). Карапиші в 1845 році втратило своє значіння й увійшло у владиславський ключ. З інвентаря 1845 року і статистичного опису 1852 року видно, що ці два ключі мали по 22 села в кожному.
Ключі ділились на фільварки. В богуславському ключі було 10 фільварків, а у владиславському 11. Лише 18% всіх сіл були самостійні фільварки, решта об’єднувалась по 2, 3 і 4 села. Складними фільварками були Медвин в богуславському ключі і Зеленки у владиславському ключі де кожне складалось з двох чималих частин.
Богуславський і владиславський ключі мали опріч окремої ключової адміністрації ще спільного управителя і в офіційних паперах цей великий комбінат звався „богуславським маєтком“.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZrTDB0NWFYWmZSMjkyWlhKdWIzSmhkR1ZmTVRneU1TVXlRMTltY205dFgwdHBaWFpmZEc5ZlEyaGxjbXRoYzNrdWNHNW5Mekl5TUhCNExVdDVhWFpmUjI5MlpYSnViM0poZEdWZk1UZ3lNU1V5UTE5bWNtOXRYMHRwWlhaZmRHOWZRMmhsY210aGMza3VjRzVuLnBuZw==.png)
На мапі 1821 року поміж Богуславом та Кагарликом недалеко від теперішніх Пустовітів вже видно Карапиші (рос. дореф. Каракиши, пол. Karakasze).
У Пустовійтах, крім землеробства, відроджуються і процвітають ремесла, зокрема ткацтво, вишивка.
Після смерті графині Олександри Браницької у 1838 році власником маєтку стає її син Владислав Браницький, якому у Пустовійтах перейшло 742 кріпаки чоловічої статі. Він успішно продовжує економічну діяльність матері.
Із клірових відомостей 1852 року видно, що в Пустовійтах було 198 будівель де жило 799 чоловіків та 860 жінка — всього 1659 осіб. Серед мешканців були: церковники — 17, дворяни — 24, військові — 26, однодворці — 6, а також католики — 19 та євреї — 29.
У 1860—1870-х роках часто спалахували «бурякові бунти» через низьку оплату важкої жіночої праці на бурякових плантаціях, ініціатором яких зазвичай були селяни з Зеленьок та Пустовійтів.
1875 року у Пустовійтах в окремому будинку відкрито училище, при ньому було півтори десятини землі для саду, а також город. Тут навчалося 60 учнів, народним учителем був Т. С. Ткаченко. 1876 року тут відкривається церковно-парафіяльна школа. Викладав один учитель, вивчали Закон Божий, читали, писали. На межі XIX—XX століть у Пустовійтах мешкало 2630 осіб, а селу належало 4078 десятин землі.
Землі навколо села степові з рясним чорноземом, що твердіє за найменшої посухи. Через це врожаї зернових часто були невисокі. Кожна селянська родина крім зернових вирощувала коноплі та льон. Багато було таких, що тримали овець, стригли шерсть. Узимку селяни займалися ткацтвом.
Згідно перепису 1897 року в селі було 1277 чоловіків та 1357 жінок (всього 2634 особи), але семеро з них в селі постійно не жили. Перепис вказує, що серед них було 72 особи неселянського класу.
На самому кінці століття у селі були: православна церква, каплиця, однокласна народна школа, два водяні та шість вітряних млинів і кузня.
XX століття
У 1902 році Кузьма Дрига будує вітряк. Зовсім поруч, на території майбутньої колгоспної комори, розташовувався стовповий вітряк, який також належав йому. Стовповий вітряк розібрали у 1950-х роках, а матеріали використали у будівництві сільської електростанції. На додачу до цих вітряків Кузьма також збудував два млини, спільно з власниками землі, на Колоші та Гуківці.
Кузьма був власником п'ятьох будинків, доля яких безпосередньо пов'язана з історією села. Поруч з вітряком було три будинки. Один з них використовувався як заїжджий двір. Вже по війни у цьому будинку містився дитячий садочок, готель, будинок для приїжджих в колгосп та був звичайним житловим будинком. В іншому був клуб, хата-читальня та місце для зборів. Ще пізніше там оселився голова колгоспу Білека П. І. і відтоді цей будинок відомий як хата Білеки. Третього будинку давно немає. Четвертий будинок був прямо через дорогу неподалік від теперішнього вигону. Його теж давно немає. Не дуже далеко, за старою школою, був п'ятий будинок Дриги. В ньому містився фельдшерсько-акушерський пункт та мешкала місцева вчителька Череп Валентина Кузьмівна.
Ще відомо про два будинки, що належали людині на прізвисько Гайдар. Один з них був першим цегляним будинком у селі. Він був таким великим, що його називали маєтком. Після приходу радянської влади в ньому містилася сільська рада. Назва збереглася і пізніше, коли в будинку розмістили правління колгоспу імені Івана Франка. Пізніше там був будинок для самотніх та знедолених «Ветеран». Гайдар також був власником магазину, що розташовувався у центрі села та працював протягом XX століття. На початку XXI століття будівля магазину розібрана.
21 квітня 1906 року місцевий крамар Семен Таран був делегований від виборчого округу Канівського повіту, до якого на той період належали Пустовійти, до Державної Думи Російської імперії.
Під час жовтневого перевороту 1917 року та часи Громадянської війни Медвинська, Ісайківська та Пустовійтівська волості особливо відзначилися своєю активністю у Канівському повіті. Перші ревкоми у колишньому Миронівському районі організовані у Козинській та Пустовійтівській волостях. Пустовійтівський ревком очолив більшовик Михайло Пирник. Пізніше він керував волосним партійним комітетом.
1919 року в селі діяла церковно-парафіяльна школа, що містилася в будинку колишнього сільського священика. В цій хаті мешкали сільські вчителі — Всеволод Меляницький з дружиною.
Радянська влада
У 1920 році село на нетривалий час захопили поляки, разом із якими до Пустовійтів повернувся місцевий орендар пан Горден, але вже невдовзі радянська влада остаточно утвердилася у селі.
На початку 1920-х років комбіди почали розподіл землі. З числа незаможних селян почали утворюватися ТСОЗи та невеликі артілі, що були майже на кожній вулиці. «Імені Т. Шевченка» був на Колоші, голова — Семен Залізний, «Зірка» була на Восьмому, голова — Павло Чалий, члени — Яків Олефіренко, Давид Лобас, Тарас та Юхим Ткаченки, а найбільше товариство назвали «Пустовійти».
Відносний спокій на селі, властивий періодові НЕПу, тепер повністю зник. «Обмеження» куркуля економічними засобами працювало так. Неоподаткований мінімум у 1923 році складав 120 тисяч карбованців. При збільшенні прибутку в три рази, відповідно й сума податку збільшувалася: 1924—1925 роки — у 14,5 разів; 1925—1926 роки — у 22,5 разів; у 1926—1927 роках — у 70 разів.
Одним з таких куркулів у Пустовітах був Черченко Данило. У 1927 році йому визначили податок який він не оплатив.[65] Вже у 1929—1930 роках його господарство розпродане. Протягом 1929 року 33 тис. господарств України розкуркулили, а у 1930 році розкуркулили й Данила.
Колективізація
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDFsaGEzVnRMbkJ1Wnk4eE9EQndlQzFaWVd0MWJTNXdibWM9LnBuZw==.png)
У 1929—1930 роках почалася колективізація. На базі ТСОЗів та артілей було утворено три колгоспи: імені Молотова, імені Першого Травня, та «Комунар», які проіснували до об'єднання в один колгосп у 1950 році. До колгоспу «Комунар» входило 5 бригад та вісім ланок. Бригадиром колгоспу «Комунар» у 1938 році був Посовень Яків Петрович. Онучак Никон Якович був бригадиром городньої бригади у колгоспі «Перше Травня» у 1937 році.
Молотов та Комунар досі відомі як певні райони села, а Травень (імені Першого Травня) використовується набагато рідше. Перші голови колгоспів — Олександр Шайда, Яким Михайлович Ткаченко, Марко Власович Крик.
Ще пізніше розпочалося розкуркулення. Серед розкуркулених — заможні селяни Андрій Бакуменко, Савіцький, Яхрем Клименко, Симон Колісник, Черченко Данило Мусійович. Така ж сама доля спіткала усю велику родину Кузьми Дриги — будівничого Вітряка Кузьми Дриги.
Хату Амоса Ткаченка забрав колгосп, там поселили сільського лікаря, а згодом відкрили лікарню, ще пізніше — пологовий будинок. У Черченка Данила був син у хаті якого, після розкуркулення батька, містилося правління колгоспу «Комунар».
На той час колгоспи збирали непогані врожаї по 16—20 центнерів з гектару озимої пшениці та 12—14 центнерів з гектару жита. З утворенням перших колгоспів у Пустовійтах для жінок-колгоспниць, що мали дітей, були організовані хати-ясла. Коли жінки працювали, малюків тут доглядали, годували. Таких будинків-ясел в селі було більше десяти.
У 1930-х роках в селі з'явився перший трактор. Однією з перших трактористів стала М. Д. Шинкаренко. Тодішні «Фордзони», «ХТЗ-ДТ-54» та «Універсали» були приписані до машинно-тракторної станції у Карапишах, але обробляли поля не одного колгоспу, а крім Пустовійтів ще у Вікторівці, Олександрівці, Зеленьках та Юхнах.
Голодомор
Врожай у 1932 році зібрали добрий. Але все зерно було вивезене в державні сховища. Колгоспникам не видали нічого. У селян забрали навіть те, що вродило на їхніх городах. Була заборонена колгоспна торгівля хлібом та перемелювання збіжжя у млинах без дозволу сільради. У серпні 1932 року з'явився «Закон про п'ять колосків».
Навесні 1933 року сільські активісти й комсомольці ще й по хатах ходили, вишукуючи залізними загостреними прутами, чи не прикопано де якісь харчі. Були організовані бригади шукачів, в які входило до 10 осіб. Ці «комсомольці» як їх називали в селі, забирали у селян все: зерно, картоплю, квасолю, крупи, навіть приготовлену їжу з печі, – все їстівне. Досі відомі такі імена активістів: Оксент Степанович Яценко, Олекса Шинкаренко, Павло Бондар.
Люди від хронічного недоїдання пухли, наливалися рідиною ноги, животи. Найбільше померло людей в селі навесні та літом 1933 року. Помирали від голоду, від хвороб, від вживання в їжу отруйних речовин (бугили, мухоморів, отруйних грибів і рослин). А найстрашніше те, що по селу траплялись випадки канібалізму. Люди вбивали односельців і навіть членів родини, щоб їхнім м'ясом затамувати голод.
Книга Пам'яті жертв Голодомору 1932—1933 стверджує, що «ніяких архівних документів про голод на Миронівщині не збереглося, але за свідченнями живих очевидців тієї трагедії вдалося встановити імена 3194-х померлих від голоду, з них дітей — 1092».
До Голодомору в селі проживало більше 2000 осіб. За роки Голодомору померло 834 особи. За спогадами свідків тих подій, вдалося встановити імена 494 жертв Голодомору, з них 97 дітей.
На місці масових поховань на сільському цвинтарі у 1989 році споруджено пам'ятник жертвам Голодомору. Пізніше його перейменували на пам'ятник жертвам Голодомору та репресій.
- 1999. Знак на пам'ятнику жертвам Голодомору у Пустовітах.
- Пам'ятник жертвам Голодомору та репресій.
Великий терор
Під час Великого терору 1937—1938 років, коли сталінські репресії були різко посилені й доведені до максимуму своєї інтенсивності, було репресовано 46 мешканців села, багато хто не повернувся з таборів.. «Український мартиролог XX ст.», містить стислу інформацію про жертви політичних репресій 1920—1950-х років
Майже половина реабілітованих були засуджені за такої схемою.
По завданню Любченко Панаса Петровича (нар. 1897 у м. Кагарлик, третій Голова РНК УРСР), Норченко Артем Матвійович (нар. 1890 у м. Кагарлик, тимчасово не працював) та Пикуль Л. К. створили повстанську контрреволюційну організацію у Миронівському районі.
Гриневич Йосип Антонович (нар. 1906, учитель середньої школи № 22 в Миронівці) завербував у повстанську організацію Блощаненко Петра Артемовича (нар. 1911 в с. Ємчиха, учитель неповної середньої школи у Пустовітах) який завербував вісім осіб з Пустовіт та трьох з Ємчихи. Членом організації був і Гайжарига Іван Юхимович (нар. 1883, колгоспник), який завербував ще сімох.
Перегляд справи у 1957 році наголошує, що звинувачення кожного з заарештованих було основане на їхніх власних свідченнях. Доказів, що були підставою для арешту цих осіб, у їхніх справах не було. У 1938 році свідків у справі не допитували, а очні ставки поміж обвинуваченими часто не проводилися. Ті ж свідки у 1957 році стверджували: «не був присутнім», «не визнаю своїх підписів під протоколами обшуку» та «про існування організації мені нічого невідомо».
Зрештою робиться висновок — «Вважати, що залучені у справі були засуджені 1938 року без достатніх доказів провини. Справу за виробництвом припинити через недоведеність звинувачення».
Німецько-радянська війна
З початком німецько-радянської війни до лав Червоної армії було призвано багато пустовійтівців. Оборонні бої за село вели 199 -та стрілецька дивізія під командуванням полковника Алєксєєва О. М. та 14 -та кавалерійська дивізія. 30 липня 1941 року село було окуповане німецьким військом.
У 1942—1943 роках окупаційною владою на примусові роботи до Німеччини з Пустовіт було вивезено понад 156 односельців, переважно молодих хлопців та дівчат.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems1THpFNU5ETmZVRzl6YjNkbGJsOVViMjVwYW1GZmFXNWZRbVZ5YkdsdUpUSkRYMDl6ZEdGeVltVnBkR1Z5TFV4aFoyVnlMbkJ1Wnk4eE5UQndlQzB4T1RRelgxQnZjMjkzWlc1ZlZHOXVhV3BoWDJsdVgwSmxjbXhwYmlVeVExOVBjM1JoY21KbGFYUmxjaTFNWVdkbGNpNXdibWM9LnBuZw==.png)
Згідно Тоні Посовень, один із поїздів у квітні 1942 року привіз її до Берліна.
Заболотню Олександру Ивівну (1920—1992) теж посадили в поїзд та повезли до Німеччини. Десь у Польщі їй вдалося втекти і повернутися назад в село, де вона переховувалася до повернення радянської армії.
Ще один поїзд виїхав у червні 1943 року. Огора Іван та Огора Уляна Євменівна з'явилися в Австрії в різних місцях. Вони писали листи в село і чекали на листи у відповідь.
Інша історія відбулася з Ткаченком Яковом Михайловичем (1912—1981). У 1941 році попав у оточення та повернувся до села, де його заарештували та згодом відправили до Німеччини. Під час перевезення втік та повернувся до села. Там його знову заарештували та знов відправили до Німеччини, де він перебував до закінчення війни.
Klein-Heubach, Edelstal #14, Berlin-Tegel — відомі місця звідки писали листи робітники з Пустовіт.
- 1942. Перед виїздом у Німеччину. Артемівськ
- 1943. Чала Анна, Берлін.
- Травень, 1943. "Великодний привіт з Німеччини"
Теми листів були дуже схожі на посмішки робітниць з Бахмута які відправлялись на роботу в Німеччину (див. фото): ми повинні працювати, але у нас є їжа, гроші та житло.
Іноді це були фотографії чи листівки.
Поштова марка з печаткою Magdeburg BPA 7 на листі Загородньої Лідії Сергіївної свідчить, що пустовітчани та люди з Бахмута жили і працювали поруч, в Німеччині.
Декому довелося працювати на заводі. Одним із таких працівників була Колісник Тетяна.
- 1943. Колісник Тетяна, станочниця, Berlin
- Станочниця зі значком остарбайтера (нацистська пропаганда)
Визволили село 31 січня 1944 року частини 54—го укріпрайону під командуванням генерал-майора Михайла Титовича Карначова. Під час окупації загинули 16 односельців. Серед розстріляних німцями — Гнида П. А.
На фронтах німецько-радянської війни загинули 233 односельців. Наприкінці 1940-х років у селі був встановлений пам'ятник загиблим воїнам, який простояв 30 років. В кінці 1970-х років відкрито новий монумент, на двадцяти гранітних плитах якого викарбувані імена всіх 233 загиблих земляків. Ще одна плита розміщена прямо перед пам'ятником. На ній викарбувано текст: «Ви Вітчизні життя своє віддали і навіки безсмертними стали. Нашим рідним-дорогим батькам, синам і братам, нашим землякам від вдячних нащадків села Пустовіти».
Більше 120 односельців нагороджені бойовими орденами та медалями. Серед них І. Г. Краснолицький, О. А. Фенченко, Г. Я. Бондаренко, С. Х. Колісник, В. І. Колісник, В. П. Колісник, В. С. Онучак, О. Т. Вдовіна та інші.
Повоєнний розвиток села
У 1950 році три місцевих колгоспи об'єдналися в одне господарство. З 1964 року — це колгосп імені Івана Франка, який проіснував до 1994 року.
У 1958 році Карапишівська машинно-тракторна станція була розформована, і частина техніки перейшла колгоспам. У 1960-х роках колгосп імені Франка мав 10 комбайнів, 30 тракторів, косарки, жниварки та іншу техніку. Наприкінці 1960-х років господарство спеціалізувалося на виробництві курячих яєць.
У 1970-х роках земельні угіддя колгоспу імені Франка склали 3015 га. Головними напрямками господарства були вирощування зернових культур, цукрових буряків, виробництво м'яса та молока. У Пустовітах на той час мешкало близько 1950 осіб. Тут діяли восьмирічна школа, Будинок культури, бібліотека, пологовий будинок, профілакторій. Замість трьох окремих дитячих майданчиків було відкрито дошкільний заклад на 100 дітей.
У 1977 році в Пустовітах збудували нову школу. Стандартне планування передбачало декілька кілометрів каналізації та облаштування туалетів. Посеред поля були збудовані очисні споруди. Тогочасний директор школи Притула Василь Федорович чудово знав, що таке каналізація в селі, де її бачили виключно по телебаченню, або у часі відвідин родичів, які мешкали у місті. Тому туалети відразу ж закрили, а нову вбиральню збудували неподалік від старої, яка тривалий час слугувала у старій школі. Каналізаційні люки ще й досі видно на городах та в полі, а очисні споруди видно як острівець дерев посеред поля.
Вже у 1979 році у старій реконструйованій школі відкрили дитячий садок «Веселка».
У грудні 1979 року розпочалася війна в Афганістані. Василь Галіченко загинув там, а Леонід Колісник був поранений. Олександр Чалий, Микола Голінко, Володимир Гуленко, Іван Залізний, Сергій Таран, П. В. Гниденко, В. І. Красноліцький, М. М. Гниденко пройшли через афганське пекло.
Після повернення додому, Іван Залізний розповідав, що він зустрічався з Василем Галіченко в Афганістані.
1984 року у Пустовітах організований художній самодіяльний ансамбль «Радість», що 1986 року отримав звання народного. У селі існує також фольклорно-етнографічний колектив жителів села старшого покоління. При сільському Будинку культури молодь села організувала вокально-інструментальний ансамбль «Сузір'я». Три вікові групи Пустовітської школи утворили зразковий дитячий танцювальний колектив «Мрія». Художні колективи села Пустовіти з гастролями відвідали Польщу, Румунію, Білорусь, брали участь в конкурсах у Києві та Хмельницькому.
Одним з перших в селі, у 1993 році, утворене селянське (фермерське) господарство «Меркурій».[79]
У 1994 році колгосп імені Івана Франка реорганізований в однойменне КСП. Реорганізація колгоспу на КСП мало чого змінила у розпаюванні землі. Вже після указу президента 1999 року почалося деяке пожвавлення.
У 2000 році на базі КСП було утворено ТОВ «Пустовіти» яке очолив Василь Євгенович Ігнатенко, а керуючим директором став Володимир Дмитрович Ігнатенко.
XXI століття
Восени 2002 року у Пустовітах відбулося розпаювання колишніх колгоспних земель.
ТОВ «Пустовіти» отримало 1906 га землі та стало відомим як господарство, що спеціалізувалося на вирощуванні зернових та олійних культур. Господарство до 2010 року входило до складу ВАТ «Агроком» (м. Миронівка). Пізніше корпоративні права ТОВ «Пустовіти» були продані корпорації «Успіх»,[84] а Володимир Ігнатенко залишився директором.
675 га отримав кооператив, який організував Крик В. О.. Кооператив Крика зрештою потрапив до Кришньова Олександра власністю якого в Пустовітах керує його управляючий.
Решта земель колишнього колгоспу — це близько 434 га — розібрали люди.
8 жовтня 2006 року в селі відкрили пам’ятник Іванові Франкові — єдиний, на той час, монумент в центральній Україні на пошанування пам'яті Каменяра.
Рішенням Пустовітської сільської ради 2015 року у відповідності до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» в селі відбулося перейменування вулиць. Зокрема, вул. Комсомольську на Терешківку, вул. Володимира Леніна на Івана Франка, вул. Максима Горького на Зарічну, вул. Московську на Незалежності, вул. Радянську на Богдана Хмельницького, вул. Жовтневу на Вишневу та пров. Ленінський на Всеволода Меляницького.
У 2023 році, під час виконання бойових завдань на Донеччині загинув уродженець села Гуленко Олександр Миколайович. 1 листопада 2023 року Олександра нагороджено орденом «За мужність» III ступеня (посмертно), який вручений родині полеглого героя.
Потрапивши під мінометний обстріл загинув мешканець села — Небрат Денис Володимирович (1990—2024). У жовтні 2023 року Денис Володимирович був відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України («Золотий хрест»).
Пам'ятки, визначні місця
Вітряк Кузьми Дриги
У селі зберігся вітряк шатрового типу, зведений 1902 року місцевим майстром Кузьмою Дригою на південній околиці Пустовітів.
На пам'ятному знаку напис: «Вітряк голландського типу», але мрія Кузьми потрапити до Голландії не збулася. Початково вітряк мав вісім лопатей. Але потужність вітряка була завеликою, тому Кузьма Денисович, як згадують його сучасники, змушений був переобладнати млина на чотири лопаті.
Особливістю вітряка є унікальний механізм — (віндроза), який автоматично повертає крила вітряка проти вітру.
Жорнові камені на чотири постави привезені з Франції, а дерев'яні триби (шестерні) він виготовив самотужки. Земельний вал, на якому стоїть вітряк, насипали усім селом. В околиці млин видно на віддалі 30 км. При млинові був заїжджий двір з безкоштовними обідами.
![]() | |
---|---|
![]() | Млин, с. Пустовіти. Вертушка-віндроза в дії |
![]() | Украинский «голландец» — на Киевщине реставрировали 115-летнюю мельницу |
![]() | Останній Голландець. Вітряки Кузьми Дриги та Анатолія Гуленка |
У 2017 році вітряк реставрували: замінили лише лопаті, виготовили вал-шестерню для французьких жорен. Майже у той самий час з'явився вказівник «Вітряк Кузьми Дриги» та туристичний знак «Вітряк голландського типу».
У 1990-х роках місцевий мешканець Андрій Гуленко, що дванадцять років пропрацював мірошником на цьому вітряку, на своєму обійсті побудував власний вітряк, який за конструкцією подібний до вітряка 1902 року.
У 2011 році в програмі «Пілігрим» на ОДТРК «Рось» було показано відео, де близько 12 хвилин розповідається про млин Кузьми Дриги та млин Анатолія Гуленка з великою кількістю різноманітних деталей.
5 вересня 2017 року вітряний млин Кузьми Дриги у селі Пустовіти внесений до «Переліку пам'яток культурної спадщини національного і місцевого значення Київської області, занесених до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» (пункт 101 у розділі «Пам'ятки архітектури — громадські та промислові споруди, пам'ятки садово-паркового мистецтва на території Київської області»).
У 2021 році в експозиції музею «Miniland.UA» (район «Українське село») створили макет вітряка Кузьми Дриги, який «красується в столиці».
Поет Дмитро Павличко присвятив млину вірш «Вітряк у Пустовійтах».
- Вітряк Кузьми Дриги
- Вітряк
- Вітряк у Пустовітах
- Вид на село і вітряк
- Вітряк Кузьми Дриги
- Вітряк Кузьми Дриги
- Механізми вітряка
- Вертушка-віндроза
- Камінь вітряка з Франції
- Туристичний вказівник до вітряка Кузьми Дриги
- Інформаційна табличка про вітряк Кузьми Дриги
- Макет вітряка Кузьми Дриги в експозиції музею «Miniland.UA»
Водяний млин
На початку 1920-х років Трохим Колісник і його брат Олександр вирішили спорудити на найбільшому порозі Росавки водяного млина. Придбали ліс, необхідне обладнання, насипали греблю. Невдовзі млин запрацював, і люди охоче звозили до нього збіжжя. Весни натоді були повноводими, й під час одного з паводків крига знесла млина.
Аж на початку 1950-х років Нестор Гнида, Зінько Колісник, Філофій Чалий, Микита Колісник — син Трохима — взялися за відновлення млина й вирішили вдосконалити його конструкцію. Малетій Гуленко згадав про стару, занедбану колись колективізовану кінну молотарку та відремонтував її. Микита Колісник допасував молотарку до водяного валу. Тепер вона працювала від механічної тяги. В цей час під горою (за річкою, майже навпроти греблі) жителі Пустовіт розробили кар'єр. Кінними вагонетками возили камінь, мурували «бики», укріплюючи земляну греблю.
Тодішній голова колгоспу Андрій Охріменко вирішив додати до млина ще й електростанцію. Придбав турбіну, а Микола Фенович Фенченко та Павло Колісник змонтували її на греблі. Наприкінці 1950-х років відбулося відкриття сільської гідроелектростанції. Колгоспна контора була однією з перших будівель до якої поступала електроенергія. Водночас працював і водяний млин. Сюди, на берег Росавки, селяни приїжджали молотити вирощений врожай. Керував молотаркою Мелетій Гуленко, а Микита Колісник та його сини Олександр і Павло господарювали в млині.
За спогадами очевидців, коли водяний млин включався надовго, рівень води у річці Росавка підіймався на 30-40 сантиметрів. Охріменко Д. К. був одним з перших мірошників на цьому млині.
- Будівля колишнього водяного млина
- Будівля колишнього водяного млина зсередини
- Вигляд на будівлю колишнього водяного млина
Школа
Ще в 1852 року як власність церкви згадується старенький будинок-школа, де мешкав пономар Гаврило Матковський.
Після побудови нової дерев'яної церкви у 1862 році, у будівлі старої церкви Василь Сидорович Меляницький відкрив церковно-парафіяльну школу, де й мешкав.
Парафіяльне училище згадується у 1863 році, як засноване у 1858 році. Воно містилося в будинку священника Василя Меляницького і існувало за його рахунок, а батьки школярів докупали необхідні речі. На той час там навчалося 38 хлопчиків та шестеро дівчаток.
У 1867 році училище вже міститься у будинку волосного правління.
В 1874 р. інспектор народних училищ Київського навчального округу Київської губернії повідомив попечителеві Київського навчального округу Антоновичу П. О., що жителі Пустовіт бажають відкрити в своєму селі державну однокласну школу. Попечитель звернувся до вікарія Київської митрополії, єпископа Чигиринського Порфирія (Успенського) з проханням повідомити — чи не заперечуватиме єпархіальна влада проти появи в Пустовітах державної школи. Після консультацій архієрей погодився з необхідністю відкрити школу, а в березні 1875 р. він надіслав попечителеві свою офіційну згоду.
Першим її вчителем був Павловський І. запрошений в Путовіти з далекого Холма.
З 1876 року школа належала до однокласних міністерських училищ.
У 1895 році бюджет училища був наступним: законопоучитель (Григорій Меляницький) — 60 рублів, учитель — 250 рублів, підручники — 20 рублів, ремонт та утримання будинку — 150 рублів.
Церковно-парафіяльна школа знову відкрилася уже в 1919 році. Вчителями були Всеволод Григорович Меляницький (нар. 1894) та його дружина Ганна Аристархівна. Після будівництва нової школи у 1935 році в старій будівлі містилася початкова школа (з першого по третій класи).
- 1977. Нова школа в Пустовітах.
- 2017. Перед школою.
Церква Івана Богослова
Перша дерев'яна церква Івана Богослова (пол. Cerkiew p. w. św. Jana Bohosłowa), як видно з візиту Богуславського декана у 1764 році, була закладена 1746 року на березі річки.
Церкві належали цвинтарна каплиця та молитовний будинок.
У церкви було 51 десятини землі. Три десятини — ділянка, на якій була збудована церква, 30 десятин — орна земля, три десятини — сінокоси. Окрім цього церкві належало 18 ерекційних (в особливому угідді) десятин сінокосів.
Кирило Петрович Мужаловський (пол. Mużałowski, нар. 1741) закінчив богословське Учення в Київській академії і був рукопомазаний дияконом 27 лютого 1767 р. уніатським митрополитом Філіпом. Наступного року він став священиком 25 березня.
19 серпня 1794 року богуславський протоієрей Стефан Левандовський приєднав Мужаловського до православ'я.
Довідка Київської Духовної Дикастерії 1805 року говорить про дерев'яну церкву із срібним посудом з позолотою та коштовностями в ризниці.
Кирила звільнили з посади священника за віком у 1815 році, а на його місце рукоположили Михайла Мужиловського (нар. 1790), сина Кирила, студента Київської академії з 1800 року.
Після несподіваної смерті Михайла в 1821 році несподівано виникли суперечки про те, хто буде священником в Пустовітах.
Його мати, попадя Ксенія Мужаловська, дала рекомендацію Михайло Левицькому, священнику села Денисовичi, Радомисльського повіту. Проте місцева економія відмовився прийняти його, тому що вони вже підписали лист від 14 пустовітських прихожан для запрошення Йосипа (Іова) Бачинського — священника села Білозір'я Черкаського повіту, зятя Кирила Мужаловського. Лист завірив управляющий в справах графині Браницької Липпоман. Інший лист на підтримки Йосипа підписав повірений графів Браницьких, дворянин Антоній Вишпольський.
Зрештою Михайло Левицький став пароксом і був ним аж до до Меляницького.
З 1842 року, згідно штатного розкладу, у церкві були священник, дяк, пономар та просфирій. Церковний бюджет був 202 рублі на рік.
Василь Сидорович (церк.-слов. Исидоров) Меляницький закінчив Київську духовну семінарію з атестатом другого розряду, а 8 вересня 1845 за резолюцією митрополита Київського і Галицького Філарета назначений священиком в село Пустовіти.
Друга церква була збудована у 1862 році. Там тривалий час відправлялися служби Божі, а Василь Меляницький та його син Григорій були священниками.
У 1863 році фонд зарплати в церкві складав 200 рублів, а вже в 1878 — 402 рублі. У 1884 році пономаря вже немає, а зарплати такі: священник — 300 рублів, дяк — 50 рублів, просфирій — 16 рублів.
За радянських часів активні атеїсти, поскидавши хрести й дзвони, перетворювали її то на клуб, то на зерносклад.
Під час німецької окупації приміщення церкви слугувало бойнею.
По війні будівля використовувалася як місце для загальносільських зборів та різноманітних виступів, а також тут містився кінотеатр та бібліотека. Будівля була відома як клуб. Знесли її у 1980-х роках для будівництва нової адміністративно-культурної будівлі. Туди ж перенесли правління колгоспу, сільську раду та клуб.
На початку 1990-х років тимчасова церква була в приміщенні колишньої сільради.
Нову церкву збудували у 1992 році. 8 жовтня 1995 року митрополит Київський Філарет, тоді патріарший місцеблюститель, освятив нову церкву Івана Богослова, споруджену на кошти громади з надією і вірою у щасливе майбутнє.
Розписав храм художник з Києва Рауф Сеїтов, а рiзблення по дереву виконав Геннадій Разумов.
Почесний громадянин Пустовійтів Сергій Гальченко подарував церкві велике панікадило. Ікони Божої Матері й Христа Спасителя прикрасили найкращими рушниками роботи Ніни Андріївни Крик i Катерини Петрівни Шульган.
- Церква Івана Богослова
- Тимчасова церква у 1990-1995 роках
Меморіали, пам'ятники
Пам'ятник Іванові Франку
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxqTHpJd01UZGZSbkpoYm10dlh6QXdNaTVxY0djdk1UVXdjSGd0TWpBeE4xOUdjbUZ1YTI5Zk1EQXlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Iдея спорудити пам'ятник українському письменникові та громадському діячеві Іванові Франку виникла у Сергiя Гальченка у 2000 році. Її пiдтримали жителi й керiвники села та району. Ректорат Львiвського нацiонального унiверситету iменi Iвана Франка на чолi з Iваном Вакарчуком допоміг у збору коштів та розміщення замовлення на створення цього пам'ятника. Богдан Якимович був секретарем оргкомітету. З його ініціативи автором пам'ятника став член товариства Україна-Світ народний художник України Іван Самотос та скульптор Василь Каменщик. На кошти, зiбранi професорами, викладачами, студентами, за пiдтримки спонсорiв було виготовлено погруддя українського «Богослова» iз кованої мiдi. Поет О.П. Довгий, завдяки спонсорській підтримці якого цей пам'ятник перевезли і встановили у Пустовітах, нагороджений медаллю Івана Франка за участь у спорудженні пам'ятника. У 2006 році пам'ятник встановлено на площi помiж будинком культури i недавно збудованим храмом. Архиєпископ Переяслав-Хмельницький Димитрій освятив його 8 жовтня 2006 року. Ім'я Франка також викарбувано на одній з бронзових таблиць встановленій на фасаді місцевого будинку культури, адже будівлю збудували на кошти колективного господарства, яке впродовж чотирьох десятиліть носило ім'я Івана Франка.
Пам'ятник жертвам Голодомору
Пам'ятник жертвам Голодомору 1932—1933 років споруджено в 1989 році з ініціативи зборів пенсіонерів села, організованих Фенченко О. О. та за підтримкою виконкому сільської ради. Кошти надав колгосп імені Івана Франка за активної участі тодішнього голови колгоспу В. О. Крика. 9 травня 1990 року його освятили.
Пам'ятник — чотиригранна пірамідка з православним хрестом. Композицію пам'ятника доповнюють два кам'яних стовпи, які символізують невгасні свічки народної пам'яті.
Пам'ятник встановлено поряд з місцем, де була могила куди звозили померлих. Звозив їх Саков Герман. Об'їжджав возом з волами кожну вуличку, щоб зібрати померлих: на вулицях, у ровах, у хатах.
2022 року громадою села проведено реставрацію пам'ятника.
- Пам’ятник жертвам Голодомору та репресій.]]
- Знак на пам'ятнику жертвам Голодомору та репресій.
Пам'ятник загиблим односельцям
Пам'ятник односельцям загиблим під час німецько-радянської війни, встановлений наприкінці 1940-х років у центрі села. На початку 1970-х років відбулася реконструкція території навколо існуючого монумента та облаштовано парк Слави, а на місці старого пам'ятника урочисто відкритий новий монумент, що являє собою скульптурну групу — юнак-воїн та дівчина. На гранітних плитах викарбувані імена всіх 233 загиблих земляків.
Тут також встановлено надгробки зв'язковій партизанського загону «Іскра» Воробчук Раїсі Дмитрівні (1921-1944) та Товстоногу Микиті Герасимовичу (1922-1941).
У 2003 році Київська обласна рада видала Охоронний номер 295 "Братській могилі і пам'ятнику" як таким, що не підлягають приватизації.
- Старий монумент односельцям загиблим під час німецько-радянської війни
- Парк Слави. Монумент односельцям загиблим під час німецько-радянської війни
- Парк Слави. Монумент односельцям загиблим під час німецько-радянської війни
- Парк Слави. Надгробок на могилі Воробчук Р. Д.
- Парк Слави. Надгробок на могилі Товстонога М. Г.
У 2012 році сюди перенесли пам'ятник Василю Івановичу Галіченку, який спершу стояв у Ковороті.
Василь працював слюсарем у колгоспі ім. І. Франка.
Його призвали в армію 29 вересня 1982 року, а вже в грудні він був в Афганістані. Він був сапером 271-го окремого інженерно-саперного батальйону, 108-ї мотострілецької дивізії.
Першого травня 1984 року група саперів в ущелині раптово потрапила під вогонь ворога і Василь був смертельно поранений осколками гранати.
У 1988 році пам'ятний знак було встановлено при в'їзді в село, а на фасаді місцевої школи було встановлено меморіальну таблицю.
- Меморіальна таблиця Галіченку В. І.
- Парк Слави. Пам'ятник Галіченку В. І.
Археологія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN6TDBKMWNtbGhiRjl0YjNWdVpGOXZabDl1YjIxaFpITmZhVzVmVUhWemRHOTJhWFI1SlRKRFgxVnJjbUZwYm1VbE1rTmZTMmxsZGw5eVpXZHBiMjR1Y0c1bkx6SXlNSEI0TFVKMWNtbGhiRjl0YjNWdVpGOXZabDl1YjIxaFpITmZhVzVmVUhWemRHOTJhWFI1SlRKRFgxVnJjbUZwYm1VbE1rTmZTMmxsZGw5eVpXZHBiMjR1Y0c1bi5wbmc=.png)
Поблизу села досліджені кургани кочівників X—XII століть.
В. Б. Антонович згадує про чотири кургани на території Пустовіт з посиланням на «Донесения Пустовойтовской волости». Невідомо чи це була просто помилка, чи щось інше, але добре відомо лише про три кургани: два на північ від р. Росавки та один на південь від неї.
Південний курган розораний, проте з нього залишився досить високий пагорб, який можна помітити в'їжджаючи до села з боку Миронівки.
З двох курганів на півночі залишився лише один, а інший теж розорали. У 1890 році там було знайдено кам'яний полірований молоток-сокиру та інші артефакти. Це свідчить, що люди жили тут у 3 тис. до н. е., тобто ще за трипільської доби. Крім того, знайдені срібні римські монети часів Антоніна Пія та Марка Аврелія.
У 1970 році виконком Київської обласної ради депутатів трудящих додав «Кургани кочівників X-XIII ст. у с. Пустовіти, Миронівського району» (№ 45) до «Списку пам'ятників археології, історії та мистецтва місцевого значення Київської області» (Додаток № 3).
2017 року у списку «щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Київської області» була «Курганна група (III тис. до н.е.—І тис. н.е.), кількість — 2, адреса — с. Пустовіти, Пустовітська сільська рада».
Відомі люди
- Галіченко Василь Іванович (5 вересня 1964 — 1 травня 1984) — воїн-інтернаціоналіст, учасник війни в Афганістані. Нагороджений бойовим орденом Червоної Зірки (посмертно). У 1988 році на кошти воїнів-афганців було встановлено пам'ятний знак Василю Галіченку при в'їзді в село, а на фасаді місцевої школи встановлено меморіальну таблицю. Також на його честь у Пустовітах названа вулиця.
- Гальченко Сергій Анастасійович — український літературознавець, письменник, кандидат філологічних наук (спеціальність: українська література, 1987), Заслужений працівник культури України (2001). Лауреат Державної премії України в галузі освіти (2017). Директор Національного музею Тараса Шевченка у Києві (2000—2005), з 2005 року — заступник директора цього ж музею. Заступник директора з наукової та видавничої діяльності інституту літератури імені Т. Г. Шевченка НАН України (від 2006). Почесний мешканець села Пустовіти.
- Гуленко Микола Кирилович (20 травня 1937 — 18 жовтня 2020) — український лікар, завідувач лорвідділення 16-ї клінічної лікарні міста Києва. Заслужений лікар України (1997).
- Довгий Олексій Прокопович — український письменник, перекладач, літературний критик, пісняр. Заслужений діяч мистецтв України. Почесний громадянин с. Пустовіти. Нагороджений медаллю Івана Франка — за участь у спорудженні пам'ятника Іванові Франку у Пустовітах.
- Заболотній Віталій Андрійович (нар. 1934) — начальник парового цеху TÉC Нікопольського південнотрубного заводу. Нагороджений орденами «Знак Пошани» та «Трудового Червоного Прапора».
- Заболотний Іван Ивовович (нар. 1911) — головний інженер на верстатобудівному заводі імені Богдана Хмельницького, Корсунь-Шевченківський.
- Фелікс Йордан — польський журналіст, публіцист, театральний рецензент. Заслужений діяч культури Польщі.
- Ігнатенко Василь Євгенович — керівник ТОВ «Пустовійти». Голова колгоспу імені Івана Франка (1992—2000). Нагороджений нагрудним знаком МОН України «Відмінник освіти». Відзначений Подякою Президента України.
- Ігнатенко Іван Савович — механізатор. Нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора.
- Крик Василь Овсійович (1937—2017) — голова колгоспу імені Івана Франка (1977—1992). Нагороджений орденами «Дружби Народів» та «Трудового Червоного Прапора».
- Метелиця Марія Дмитрівна — ланкова. Нагороджена орденом Трудового Червоного Прапора.
- Онучак Микола Андрійович — помічник бригадира тракторної бригади. Нагороджений орденами Трудового Червоного Прапора та «Знак Пошани».
- Охріменко Володимир Опанасович — колишній директор телерадіостудії «Миронівка» (нині — КП «Телерадіостудія „Миронівка“» Миронівської міської ради).
- Пархоменко Микола Івович — бригадир тракторної бригади, кавалер двох орденів Леніна.
- Пономаренко Федора Григорівна — ланкова. Нагороджена орденом «Знак Пошани».
Примітки
- . myronivka-mrada.gov.ua. Миронівська міська громада. Архів оригіналу за 5 липня 2023. Процитовано 12 вересня 2023.
- . ukrposhta.ua. Укрпошта. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 12 вересня 2023.
- . weather.in.ua. Погода в Україні. Архів оригіналу за 5 березня 2022. Процитовано 5 листопада 2020.
- . della.com.ua. Архів оригіналу за 28 жовтня 2021. Процитовано 7 листопада 2020.
- . rada.info. Архів оригіналу за 17 жовтня 2020. Процитовано 5 листопада 2020.
- Похилевич, 1864, с. 560.
- Пустовійтам — 400 років, с. 6.
- Ставок. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- ГЕС. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Гребля. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 4 жовтня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Загребелля. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 4 жовтня 2023.
- Шлюз. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 4 жовтня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Глиняний кар'єр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Давній кар'єр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Затоплений кар'єр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Гребля. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 30 жовтня 2023.
- Кидонівський яр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Вовчий яр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Дамба. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 28 жовтня 2023.
- Топоніміка, 2015, с. 24.
- Частина села з назвою Коворот. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Криниця. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 28 жовтня 2023.
- Кринички, місце біля старого залізничного переїзду. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Топоніміка, 2015, с. 25.
- Маєток. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 30 жовтня 2023.
- Хвастиний яр. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 14 листопада 2023.
- Топоніміка, 2015.
- Друга тракторна бригада. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 28 жовтня 2023.
- Вулиця Польова. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 24 вересня 2023.
- Пустовійтам — 400, с. 11.
- Перша тракторна бригада. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 30 жовтня 2023.
- Вулиця Шевченківський узвіз. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
- Куток Драмбур. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 27 вересня 2023.
- П'ятихатки. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 23 жовтня 2023.
- . socialdata.org.ua. Архів оригіналу за 7 квітня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- Міста і села України. Київщина, 2011, с. 110.
- (PDF). mirrada.gov.ua. Миронівська міська рада. Архів оригіналу (PDF) за 13 листопада 2020. Процитовано 7 листопада 2020.
- ІМСУ, 1971, с. 462.
- Корсунський повіт, згадується в книзі Źródła dziejowe, том XXII.
- Архивъ Юго-Западной Россіи, 1905, с. XI—XII, Акты о заселеніи Южной Россіи XVI — XVIII в.в..
- Міста і села України. Київщина, 2011.
- Історія України-Руси, 1956.
- № 131, Інструкція Юрія Хмельницького послам до польського короля Федорові Коробці та Євстафію Тецькевичу. 1661, бл. жовтня 8, Табір під Росавою.
- Стайківська прикордонна митна застава, с. Стайки Київського полку.
- Baptist Johann Homanno Ukrania quae et Terra Cosaccorum cum vicinis Walachiae, Moldaviae, Minoris que Tartariae provinciis. — 1716, 1720, 1740. (лат.)
- Sig-r. Rizzi Zanoni Li palatinati di Braclaw, e Kiowiа // Tratta dall' Atlante Polacco del Rizzi Zanoni. — Venice, 1781. (італ.)
- Оксана Степанишина. Господарство графів Браницьких на Київщині і реформа 1861 р. в їхніх маєтках // Студії з історії України Науково-дослідчої катедри з історії України в Київі. — 1930. — Т. 3. — С. 117–232.
- Жалованная грамота гр. Ф. К. Браницкому на Бѣлоцерковское староство (1774, ден, 13) // Кіевская старина. — Апрель-Июнь 1893. — Т. XLI, вип. Год двенадцатый. — С. 162—165. (рос.)
- Чернецький, 2003, с. 10—11.
- Чернецький, 2003, с. 12.
- Жалованная грамота гр. Ф. К. Браницкому на староство Богуславское (1774, ден, 13) // Кіевская старина. — Апрель-Июнь 1893. — Т. XLI, вип. Год двенадцатый. — С. 322—325. (рос.)
- Шумигорскій, 1900, с. 175.
- Лада Лузіна, [1] — Про нерозгадані таємниці графині Браницької з Білої Церкви.
- Шумигорскій, 1900, с. 180—187.
- Nowiński Bolesław, [2] — вирок від 05.10.1866. Покарання відбуввав в Іркутській губернії, з 1871 під наглядом в Тамбовській губернії, з 1880 р. в Усмані тієї ж губернії.
- Kurjer Warszawski, (або «Варшавський кур’єр») — щоденна газета, що друкувалася у Варшаві, Польща, з 1821 по 1939 рік і виходила два випуски щодня з 1873 року.
- Степанишина, 1930, с. 130—132.
- Географический атлас Российской Империи, царства Польского и Великого княжества Финляндского: Атлас. — б.и, 1828. — С. 14.(рос.)
- Міста і села України. Київщина, 2011, с. 111.
- Список НАСЕЛЕННЫХЪ МѢСТЪ Кіевской губерніи, 1900, с. 806.
- Комора. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 13 жовтня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Юліан Феофілович Гордень, Іуліянъ Феофиловичъ Горденъ. Список НАСЕЛЕННЫХЪ МѢСТЪ Кіевской губерніи, 1900, с. 806.
- Пустовійтам — 400.
- Ганжа О.І., 2000, с. 66, Українське село в період становлення тоталітарного режиму (1917—1927 рр.).
- В справі, "уклонившийся от виполнения госналогов".
- С.В. Кульчицький, Енциклопедія історії України, Т. 6: Ла-Мі, с. 212.
- ru.openlist.wiki, [3].
- Національна Книга пам'яті жертв Голодомору 1932–1933 pp. в Україні. Київська область, 2008.
- Список репресованих, [4].
- Реабілітовані історією, 2007.
- . archives.gov.ua. Державна архівна служба України. Архів оригіналу за 7 червня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- Justizvollzugsanstalt Tegel, [5] — Тегельська виправна колонія.
- Державний архів Київської області (ДАКО), [6]] Фонд Р-4826 — Колекція документів громадян, вивезених на примусові роботи до Німеччини в період Другої світової війни; Опис 1 — Листи радянських громадян [...]; справа 455.
- Список загиблих, [7] — Список людей, які загинули під час німецько-радянської війни.
- Повернулися живими, список, [8] — Імена людей, які народилися в Пустовітах і живими повернулися з Великої Вітчизняної війни в село або в інше місце СРСР.
- ІМСУ, 1971.
- Сантехнічна каналізація. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 10 жовтня 2023.
- Септик. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 10 жовтня 2023.
- СФГ "МЕРКУРІЙ", зареєстровано 30.12.1993. Керівник — Голінко Микола Іванович.
- ТОВ «ПУСТОВІТИ», Директор — Ігнатенко Володимир Дмитрович. Дата заснування — 29.03.2000.
- . opendatabot.ua. Архів оригіналу за 30 квітня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- . kurkul.com. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 8 листопада 2020.
- Банкрутство ВАТ «Агроком» // Урядовий кур'єр. — 23 травня 2009. — Вип. № 90 (3996).
- ТОВ "УСПІХ", зареєстровано 13.11.2000.
- СГВК «Відродження П», зареєстровано 27.03.2002. Керуючий директор — Яценко Микола Пилипович.
- СФГ «Обрій», зареєстровано 26.01.1998, Керівник — Кришньов Олександр Миколайович.
- . obukhiv.info. Хроніки Обухова. 4 березня 2023. Архів оригіналу за 15 березня 2023. Процитовано 5 листопада 2020.
- УУказ Президента України № 361/2023, Про відзначення державними нагородами України.
- Хроніки Обухова, [9] Рятуючи побратима, загинув боєць Обухівського тербату.
- youtube, [10] Репортаж-реквієм прощання з Героєм-захисником, жителем с.Пустовіти Денисом Володимировичем Небратом.
- Косма Дионисиев Дриженко, народився 01.11.1851.
- Сергій Гальченко. «Ой піду я до млина…» // Слово Просвіти. — 23 листопада 2017. — Вип. ч. 47. — С. 14.
- Міста і села України. Київщина, 2011, с. 112.
- Подолянець І. І. Антоненко Катерині Йосипівні: Про розгляд запиту на інформацію та перелік щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Київської області. — 2 жовтня 2017. — С. 10.
- . miniland.ua. Архів оригіналу за 3 червня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- . poglyad.tv. Інформаційна агенція «Погляд». 17 грудня 2021. Архів оригіналу за 20 серпня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- Дамба. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Водяний млин. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Пустовійтам_400 років, 2000.
- Охріменко Дмитро Карпович, (1899—1979).
- Перерва В.С. (2008),, Історія шкільництва в містах і селах Київщини XIX - початку XX ст..
- Лікарчук, ред. (2002), Заклади освіти Київщини: минуле та сучасне..
- ЦДІАК, Фонд 127, Опис 1011, Клірові відомості парафій Бердичівського, Васильківського, Звенигородського, Київського, Канівського, Сквирського, Таращанського, Радомишльського, Черкаського, Чигиринського, Уманського, Липовецького повітів.
- cdiak.archives.gov.ua. Центральний державний історичний архів України. Архів оригіналу за 23 липня 2019. Процитовано 10 листопада 2020.
- ЦДІАК України, Православні церковні документи, — клірова відомість, Фонд 127, Опис 1009, Справа 28.
- ЦДІАК України, Православні церковні документи, Фонд 127, Опис 24, Справа 104.
- O. M. Веселова. Пам'ятні знаки і пам'ятники жертвам голоду-геноциду 1932—1933 років в Україні. old.uinp.gov.ua. Український інститут національної пам'яті. Процитовано 7 листопада 2020.
- . youtube.com. MironovkaTV. 12 листопада 2022. Архів оригіналу за 8 березня 2023. Процитовано 16 вересня 2023.
- N 714, Братська могила воїнів Радянської Армії і пам'ятник воїнам-односельцям, які загинули в роки Великої Вітчизняної війни.
- Рішення Київської обласної ради, [11] — № 068-06-XXIV, від 23 січня 2003 року, «Про Перелік пам'яток історії та мистецтва Київської області, що не підлягає приватизації».
- Антонович, 1895, с. 84.
- Антонович, 1895, с. 85.
- . zamky.com.ua. Архів оригіналу за 1 жовтня 2020. Процитовано 11 листопада 2020.
- Рішення Виконкому КОРДТ, [12] — № 806 від 23.11.1970 «Про затвердження списків пам'ятників археології, історії і мистецтва загальносоюзного, республіканського і місцевого значення по Київській області».
- Подолянець І. І. Антоненко Катерині Йосипівні: Про розгляд запиту на інформацію та перелік щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Київської області. — 2 жовтня 2017. — С. 118.
- Указ Президії Верховної Ради СРСР від 27.09.1984.
- . afgan.ru (рос.). Архів оригіналу за 5 липня 2020. Процитовано 8 листопада 2020.
- Топоніміка, 2015, с. 26.
Джерела
- Пустовіти // Історія міст і сіл Української РСР: в 26 т. Київська область / Ред. кол. тома: Рудич Ф. М. (гол. редкол.), Бакуменко П. І., Бачинський П. П., Борщ Ю. Ф., Гуслистий К. Г., Кононенко В. І., Корольов Б. І. (заст. гол. редкол.), Майстренко А. А. (відп. секр. редкол.), Макаренко Г. К., Марченко М. I., Панін Я. Г., Петренко М. 3., Пшеничний Г. С., Саженюк С. Н., Сергієнко Г. Я., Слабєєв I. С., Тихолаз Г. А., Шевченко Ф. П., Шморгун П. М. АН УРСР. Інститут історії. — Київ : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1971. — С. 462.
- с. Пустовіти // Національна Книга пам'яті жертв Голодомору 1932–1933 pp. в Україні. Київська область / Упорядн. Гай А. І.; Гол. ред. кол. Ульянченко В. І.; Ред. кол.: Бутник В. Г., Гай А. І. (кер. ред.-вид. групи), Даниленко В. П., Єрема P. M. (заст. гол. ред. кол.), Захарченко П. П., Кондрук В. П., Романчишин В. Г., Український інститут національної пам'яті; Київська обласна державна адміністрація. — Біла Церква : Буква, 2008. — С. 553—556. — .
- Миронівський район // Реабілітовані історією. Київська область. Книга 2. — Київ : Основа, 2007. — Т. 2. — С. 558—594. — .
- Глущенко В. А. Миронівський район // Три голодомори: історія голодоморів 1921-1923, 1932-1933 та 1946-1947 років у Миронівському районі Київської області / Віктор Глущенко. — Миронівка : Миронівська друкарня, 2008. — 287 с.
- Каневскій уѣздъ // Сказанія о населенных мѣстностяхъ Кіевской губерніи или Статистическія, историческія и церковныя замѣтки о всѣхъ деревняхъ, селахъ, местечкахъ и городахъ, въ прѣделахъ губерніи находящихся / Собралъ Л. Похилевичъ. — Кіевъ : В типографіи Киево-Печерской лавры, 1864. — 763 с. (рос. дореф.)
- В. Б. Антонович. Археологическая карта Киевской губерніи. (Приложеніе къ ХV т. «Древности») / Изданіе Императорскаго Московскаго Археологическаго Общества. — Москва : Типографія М. Г. Волчанинова, Кудринская улица, домъ Кирѣевой, 1895. — С. 139, 20. (рос. дореф.)
- Букет Є. // Слово Просвіти. — 2 вересня 2010.
- Вітряк у селі Пустовіти. discover.ua. оригіналу за 24 листопада 2020. Процитовано 4 листопада 2020.
- Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2007. — Т. 4 : Ка — Ком. — С. 226-228. — .
- Залевська К. Л. Село Пустовіти // Міста і села України. Київщина: історико-краєзнавчі нариси / Болгов В., Присяжнюк А. — Київ : Український видавничий консорціум, 2011. — Т. 2. — С. 110—112. — .
- Село наше Пустовійти / Автор тексту Микола Капля, Упорядник Сергій Гальченко, Історичні та краєзнавчі матеріали зібрали Надія Желізна і Роман Нестеров, Літературний редактор Роксана Горбовець, Дизайн та Макет Віктор Кудляк, Фото І. А. Савицького та В. М. Лисенка. — Віддруковано в АТ «Миронівська друкарня», 2000. — (Художньо-краєзнавче видання)
- Адміністративно-територіальний поділ Київщини. 1918–2010 роки: Довідник / Авт.-упорядн. Корінний М. М. — Біла Церква : видавець Пшонківський О. В, 2012. — 304 с. — .
- Оксана Степанишина. Господарство графів Браницьких на Київщині і реформа 1861 р. в їхніх маєтках // Студії з історії України Науково-дослідчої катедри з історії України в Київі. — Київ : Держтрест «Київ-Друк», 1930. — Т. 3. — С. 117—232.
- Топоніміка села Пустовіти // Київщина в чарівному дзеркалі топоніміки (за матеріалами обласного огляду-конкурсу робіт учнівської молоді «Топоніміка й історія освіти рідного краю»): навчально-методичний посібник / укладач: В. М. Гудима. — Біла Церква : КОІПОПК, 2015. — С. 20—29.
- Чернецький, Євген (2003). Браницькі герба Корчак. Біла Церква: Олександр Пшомківськмй. с. 134. ISBN .
- Шумигорскій Евгеній. Графиня А. В. Браницкая: ИЗЪ ГАЛЛЕРЕИ ИСТОРИЧЕСКИХЪ СИЛУЕТОВЪ // Исторический вестник. — 1900. — Вип. 1. — С. 175—202. (рос. дореф.)
- Щербина В. Жалованная грамота гр. Ф. К. Браницкому на Бѣлоцерковское староство (1774 дек. 13) // Кіевская старина. — 1893. — Вип. XLI. — С. 162—165.
- М. Грушевський. IV. Козацькі справи 1632—1637 рр. // Історія України-Руси. — Нью-Йорк : Видавниче Товариство «Книгоспілка», 1956. — Т. VIII. — С. 200—258.
- Pustowójty // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1888. — Т. IX. — S. 313. (пол.)
- Pustowójty // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1902. — Т. XV, cz. 2. — S. 529. (пол.)
- Безкоштовна та відкрита географічна база даних. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 17 вересня 2023.
Посилання
![]() | |
---|---|
![]() | Село Пустовіти (2015 р.) |
- Зображення поблизу Пустовіт на: OpenStreetMap. openstreetmap.org. OpenStreetMap. Процитовано 10 лютого 2024.
- . fakty.ua (рос.). Факты и комментарии. 23 листопада 2012. Архів оригіналу за 16 січня 2021. Процитовано 4 листопада 2020.
- Скрипник Аліна (6 листопада 2017). . fakty.com.ua. Факти. Архів оригіналу за 22 листопада 2020. Процитовано 5 листопада 2020.
- Лавріненко Н. . youtube.com. ОДТРК «Рось». Архів оригіналу за 5 квітня 2016. Процитовано 7 листопада 2020.
- . ca.ligazakon.net. Архів оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- . pustovity-dnz.kiev.sch.in.ua. Архів оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- Пустовітська гімназія Миронівської міської ради Київської області. pustovity-dnz.kiev.sch.in.ua. оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- . mironovka.in.ua. Архів оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- . miroraj.gov.ua. Миронівська районна державна адміністрація. Архів оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- . miroraj.gov.ua. Архів оригіналу за 22 червня 2019. Процитовано 17 вересня 2023.
- . dako.gov.ua. Державний архів Київської області. Архів оригіналу за 16 травня 2023. Процитовано 29 жовтня 2023.
![]() | Це незавершена стаття з географії Київської області. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Pustoviti Pustovi ti selo v Ukrayini u Mironivskij miskij gromadi Obuhivskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti Do 2020 roku administrativnij centr Pustovitskoyi silskoyi radi a nini Pustoviti centr Pustovitivskogo starostinskogo okrugu Naselennya stanovit 924 osobi 2023 rik selo Pustoviti Gerb Viglyad na vitryak Krayina Ukrayina Oblast Kiyivska Rajon Obuhivskij Gromada Mironivska miska gromada Kod KATOTTG UA32120090290038504 Osnovni dani Zasnovane 1590 ti Naselennya 924 Plosha 65 8 km Gustota naselennya 14 04 osib km Poshtovij indeks 08840 Telefonnij kod 380 4574 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 40 21 pn sh 30 52 12 sh d 49 67250 pn sh 30 87000 sh d 49 67250 30 87000 Koordinati 49 40 21 pn sh 30 52 12 sh d 49 67250 pn sh 30 87000 sh d 49 67250 30 87000 Serednya visota nad rivnem morya 145 m Vodojmi r Rosavka Vidstan do oblasnogo centru 107 km Vidstan do rajonnogo centru 11 km Najblizhcha zaliznichna stanciya Pustoviti Vidstan do zaliznichnoyi stanciyi 3 km Misceva vlada Adresa radi 08801 Kiyivska obl Obuhivskij r n m Mironivka vul Sobornosti 48 Karta Pustoviti Pustoviti Mapa Pustoviti u VikishovishiNazvaPustoviti v polskij derzhavi buli vidomi yak Pustovojti pol Pustowojty V metrichnih knigah 1797 roku nazvu she pisali Pustovoj ta seleniya Pustovoitѣ A vzhe cherez dekilka rokiv majzhe skriz lishe Pustovoitѣ ta Pustovojty Znak na v yizdi u selo 1999 rik Os yak pisav pro nazvu vidomij krayeznavec Lavrentij Pohilevich u svoyij knizi Skazannya pro naseleni punkti Kiyivskoyi guberniyi Pustovo jty selo po obidva boki Rasavki Otrimalo svoyu nazvu vid vihidciv z riznih misc v yakih voni obijmali rizni gromadski posadi ale zmusheni buli viddalyatisya vnaslidok sistemi sho dotrimuvalasya pri polskomu uryadi zvertati malorosiyan u kripactvo i znishuvati miski privileyi Bagato vihidciv buli na kolishnih miscyah vijtami chi suddyami a tut yih nazivali porozhnimi abo zashtatnimi vijtami a misce nimi zaselene Pustovijtami Nabagato piznishe u 1930 h rokah oficijni ustanovi v seli pochali koristuvatisya nazvoyu Pustoviti Prote dlya deyakoyi dokumentaciyi she do kincya 1950 h rokiv vikoristovuvalasya pechatka vikonavchogo komitetu Pustovijtivskoyi silskoyi radi Znak na v yizdi u selo U 1990 h rokah nazva Pustovijti znovu z yavilasya na v yizdi do sela ta v bukleti Pustovijtam 400 ale vzhe u 2010 h rokah tam znovu Pustoviti Selo Pustoviti ye takozh u Kremenchuckomu rajoni Poltavskoyi oblasti GeografiyaSelo rozkinulosya po obidva boki richki Rosavki V seli ye dva stavki odin nevelikij v centri sela a inshij nabagato bilshij u zahidnij chastini sela Pershij stavok z yavivsya she za panskih chasiv koli pan virishiv zbuduvati greblyu Cherez sho she j dosi dehto nazivaye stavok Panskim Voda v richci pidnyalasya i zatopila pivdennu chastinu teperishnogo stavka Chastinu sela bezposeredno za grebleyu stali nazivati Zagrebellyam Vzhe u 1960 h rokah greblyu pidvishili ta dodali do neyi shlyuz Voda she pidnyalasya i z togo chasu stavok viglyadaye tak yak zaraz Bilya pershogo stavka ye nevelikij glinyanij kar yer Vin vikoristovuvavsya dlya viroblennya samorobnoyi cegli do seredini 1970 h rokiv Drugij stavok pov yazanij z vidomimi silskimi pam yatkami vodyanim mlinom grebleyu ta gidroelektrostanciyeyu V seli bulo dva kaminnih kar yeri Odin davnij rozmishuvavsya v centri sela pivdennishe Zarichnoyi vulici pryamo cherez richku Dostemennij chas jogo zanepadu nevidomij shonajmenshe u XIX stolitti Drugij kar yer nabagato novishij vidkrili u 1954 roci Vin stav chastinoyu budivelnoyi organizaciyi Mizhkolgospbud kudi vhodili Pustoviti na pajovih pravah Kar yer pracyuvav do pochatku 1980 h rokiv ale jogo zatopilo i vin peretvorivsya u nevelike ozero Ostannim zaviduyuchim kar yeru buv Zabolotnij Andrij Iovich Na shid vid Shevchenkivskogo uzvozu pivdennishe richki Rosavki vidno dorogu yaka vede do kar yeru Pustoviti Obuhivskij rajon Toponimi Dobre vidomi taki toponimi yak Vizviz abo uzviz Vlasenkovij mlin pole Gembari Greblya Kidonivskij yar pole Moskovske Orenda Pokrasivka Stinka Stavok chi panskij Stavok gora Carska Dokladnishe pro GES greblyu Kolisnika ta Kolisnikovij mlin u rozdili Vodyanij mlin Komunar Molotov ta Traven nazvi kolgospiv stvorenih pid chas kolektivizaciyi Nazvi dosi vikoristovuyutsya yak pevni chastini sela Dokladnishe u rozdili Kolektivizaciya Vovchij yar Dosi vidoma istoriya sho koli silski polya buli nerozorani to vovki z poliv krali yagnyat Vvazhalosya sho vovki zhili v najdalshomu na toj chas yaru Vovchomu Vulichka zaraz provulok Vsevoloda Melyanickogo Tut chastkovo zbereglasya silska zabudova XIX stolittya a dekilka starih budinkiv bulo prodano azh na pochatku XXI stolittya Damba kam yanij mist zbudovanij na peretini richki Rosavki z Kagarlickoyu zalizniceyu Nazvu pov yazuyut iz budivnictvom gidroelektrostancij po vsij krayini u 1930 h rokah Dimkivskij yar nazva yakogo pohodit vid togo sho kolis na cij zemli buv bij z tatarami i bagato ukrayinciv vryatuvalosya zavdyaki dimu yakij zapoloniv ves yar Roztashovanij na okolici sil Pustoviti ta Karapishi Kovorot zvivista doroga na v yizdi do sela z Mironivki U Kovoroti zrostalo starezne derevo yake za vikom bulo rovesnikom sela Stovbur buv takim tovstim sho ohopiti jogo vdvoh vdavalosya ne vsim U Kovoroti dosi ye budinok yakij kupili u 1928 roci za 300 rubliv Kosij Shlyah pryama doroga yaka vela bezposeredno vid Kovorota do Mironivki ta prohodila cherez odin iz Skifskih kurganiv na teritoriyi sela Doroga jshla navprostec do tunelyu pid Kagarlickoyu zalizniceyu Cherez tunel vona vivodila do i vzhe zvidti do centru Mironivki Zverhu tunelyu cherez zaliznicyu mozhna bulo shvidko dijti do zaliznichnoyi stanciyi Mironivka Zalishki dorogi buli pereorani u 1990 h rokah ale yiyi she j dosi mozhna rozglediti na suputnikovih znimkah Krinicya isnuvala spokonviku Chasom miscevi lyudi zbiralisya chistili yiyi ta chistili misce navkolo neridko pislya cogo yiyi svyatili inodi navit zalishali ikonki Piznishe lyudej v seli stalo menshe i zalishivsya lishe Krik Mihajlo Mihajlovich yakij do samoyi smerti doglyadav za kriniceyu samotuzhki Krinichki nevelike misce bilya Fastivskoyi liniyi Kozyatinskoyi direkciyi zaliznichnih perevezen Pivdenno Zahidnoyi zaliznici Tam bula krinicya i nevelika hata yaku miscevi nazivali budkoyu de meshkali zaliznichniki yaki storozhuvali pereyizd cherez zaliznicyu Ostannim pereyiznij storozhem buv Komarov Mihajlo Yakovich sho meshkav tam z sim yeyu Z inshogo boku zaliznici bulo nevelike boloto Krutij yar maye dovzhinu 300 500 metriv ta pochinayetsya nepodalik elektrostanciyi u tomu misci richka Rosavka duzhe zvivista Magdalenin yar nazva yakogo pohodit vid imeni zhinki Magdalena abo po narodnomu Motrya yaka kolis meshkala na cij zemli Roztashovanij na okolici sela u napryamku sela Rosavi Mayetok pershij ceglyanij budinok u seli Motrin yar nazva pohodit vid imeni babi Motri yaka meshkala kolis na cij zemli vipasala hudobu i svarilasya shob bilshe nihto ne vipasav poryad Roztashovanij na okolici sela u napryamku sela Rosavi Hvastinij yar Kolis na kutku Kolosha ninishnya vulicya Tarasa Shevchenka prozhivali tri brati yaki duzhe polyublyali hvalitisya i na nih kazali Hvastyuki Voni chasto borolisya u comu yaru yakij pochali nazivati Hvastinij yar Vulici ta kutki Chastini sela kutki mali pevni nazvi yaki vinikli davno a bagato z nih i dosi vikoristovuyutsya Vidomi taki kutki Somij Vosmij rajon Blyashana Gukivka Demidivka Kirilivka Kolosha Luka Natyagalivka Novosilka Prishivka P yatihatki Sokurivka Cizorivka Somij kutok Yedina zgadka pro Somij kutok ce neformalna nazva cvintarya Idi na somij kutok dosi vidomij visliv Novosilka dekilka budinkiv nepodalik vid drugoyi traktornoyi brigadi Tam narodivsya 40 ij ta ostannij golova kolgospu imeni Ivana Franka Ignatenko Vasil Yevgenovich Nazvi vzhe isnuyuchih vulic ta nomeri budinkiv z yavilisya u Pustovitah lishe naprikinci 1960 h rokiv Novi vulici prodovzhuvali z yavlyatisya i piznishe a u 2015 roci vidbulosya znachne perejmenuvannya vulic Vulicya Vishneva kolishnya vulicya Zhovtneva kutok Gukivka Vulicya Yuriya Gagarina Vulicya Vasilya Galichenka Vulicya Zarichna kolishnya vulicya Maksima Gorkogo kutok Zagrebellya chastina sela nedaleko vid grebli za richkoyu Vulicya Kiyivska kutok Demidivka Vulicya Kooperativna Spochatku vulicya zakinchuvalasya nedaleko vid grebli z inshogo boku richki Dali bulo duzhe velike urvishe blizko 25 metriv glibinoyu obhoditi yake bulo duzhe nezruchno Naprikinci 1960 h rokiv tudi vpalo dvi korovi i todishnij golova kolgospu Bileka Petro Ivanovich virishiv jogo zasipati Lishe todi z yavilasya pryama doroga z centru sela na pole za richkoyu Vulicya Molodizhna Vulicya Naberezhna kutok Luka Vulicya Nezalezhnosti kutok Blyashana Na Blyashanij z yavilisya pershi budinki z metalevim blyashanim dahom Sonyachni vidbliski vid dahu mozhna bulo bachiti v riznih chastinah sela Vulicya Nova Vulicya Pershotravneva kutok Cizorivka Vulicya Polova kutok Sokurivka Tut kolis meshkav zamozhnij selyanin Savickij yakij zajmavsya pererobkoyu zerna na krupi Sadiba z troh budinkiv sad z aleyami ekzotichnimi derevami ta ptahami Represovanij naprikinci 1920 h rokiv Vulicya Sadova Pomizh cvintarom ta vuliceyu Sadovoyu rinishe buv sadok vid okolici sela azh do kolishnoyi traktornoyi brigadi Vulicya Tereshkivka kolishnya vulicya Komsomolska kutok Tereshkivka pochinavsya vid vulici Tereshkivskij uzviz ta pryamuvav u kinec sela Vulicya Tereshkivskij uzviz kolishnya vulicya Komsomolskij spusk Kutok Kirilivka v kinci Tereshkivskogo uzvozu napravo Vulicya Ivana Franka kolishnya vulicya Lenina kutok Prishivka Vin pochinavsya vid Kovorota j pryamuvala do peretinu z vuliceyu Kooperativnoyu Dlya bilshosti naselennya ce buv prosto Centr Vulicya Bogdana Hmelnickogo kolishnya vulicya Radyanska Kutok Natyagalivka vid Mirnogo provulka do provulka Kuzmi Drigi dali kutok Vosmij rajon Vulicya Tarasa Shevchenka kutok Kolosha Vulicya Shevchenkivskij uzviz Vulicya Shkilna vela vid zahidnoyi chastini sela do pershoyi silskoyi shkoli na berezi richki Kutok Drambur abo zh Dranij kutok pov yazuyut z tragediyeyu golodomoru Provulok Kuzmi Drigi kolishnij Kolgospnij provulok Provulok Svobodi kolishnij Zhovtnevij provulok Provulok Vsevoloda Melyanickogo kolishnij provulok Leninskij She u 1970 h rokah bagato lyudej nazvali cej provulok Vulichkoyu i pryamuvala vona vid Kovorota do pershoyi cerkvi yaka stoyala vnizu na berezi richki Melyanicki pravili u miscevij cerkvi a Vasil Sidorovich Melyanickij nar 1823 zasnuvav cerkovnoparafiyalnu shkolu u seli Vsevolod Melyanickij otrimav hatu u spadok ta vchitelyuvav tam razom z druzhinoyu pochinayuchi z 1919 roku Provulok Mirnij Nevelike vidgaluzhennya na pochatku provulku kolis malo p yat budinkiv ta nazvu P yatihatki NaselennyaU 1790 roci v Pustovijtah meshkalo 888 osib Za danimi vseukrayinskogo perepisu naselennya 2001 roku naselennya stanovilo 1177 osib u 2010 roci 1150 osib u 2015 roci 990 osib u 2023 roci 924 osobi Yedina virmenska rodina z yavilasya u Pustovitah naprikinci 1988 roku pislya pochatku konfliktu mizh Azerbajdzhanom i Virmeniyeyu cherez Nagirnij Karabah Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku buv nastupnim Movnij sklad naselennya s Pustoviti Mova Kilkist osib Vidsotok ukrayinska 1113 94 56 rosijska 55 4 67 virmenska 6 0 51 inshi 3 0 26GerbNa chervonomu sribne berlo viluchene Chervonij kolir vid svyatogo pokrovitelya visnika nebesnogo vognyu Ivana Bogoslova Same jomu ta jogo bratu Gospod dav im ya siniv gromu vkazuyuchi na polum yanij zhertovnij harakter hristiyanskoyi lyubovi propovidnikom yakoyi buv apostol Poyavu pustih vijtiv sprichinila vidmova polskoyi koroni utrimuvati za rahunok kazni misceve samovryaduvannya Sribne berlo zhezl tradicijnij serednovichnij simvol vladi vijta Viluchene berlo pustij vijt Berlo u geraldici vkorochena kosa smuga zavshirshki blizko 1 12 shirini shita Viluchena figura lishe yiyi kontur Roslinnij ornament zvichajna serednovichna prikrasa sho naviyana karbuvannyam zbroyi Nichogo ne znachit ale u comu vipadku peregukuyetsya z tlumachennyam nazvi sela yak gilki sho ne vrodili IstoriyaPersha pisemna zgadka Bilsha chastina teperishnoyi Kiyivskoyi oblasti nalezhala do Kiyivskoyi zemli Buduchi davnim yadrom Rusi vona na vidminu vid bilshosti zemel tak i ne peretvorilasya na spadkovu votchinu yakogos odnogo knyazivskogo rodu j ne vidililasya v okreme nezalezhne knyazivstvo Na pivdennomu kordoni knyazivstva vidomomu yak Porossya vzhe u X stolitti z yavlyayetsya Poroska oboronna liniya vid Biloyi Cerkvi do Korsunya Nepodalik vid Boguslava gorodisha buli u poselennyah Busheve Savarci Poloveckomu Pishkah Yemchisi ta Maslivci Pislya mongolskoyi navali 1237 1241 rokiv kiyivs ka zemlya vvijshla pislya bitvi na Sinih Vodah do skladu veli kogo knyazivstva Litov skogo Tam vona isnuvala yak udilne Kiyivske knyazivstvo do 1471 r i v comu zh roci na jogo teritoriyi bulo utvorene Kiyivske voyevodstvo Pislya likvidaciyi knyazivstva nazva Kiyivska zemlya perestala zgaduvatisya v litopisah ta istorichnih dokumentah Za umovami Lyublinskoyi uniyi 1569 roku Kiyivske voyevodstvo bez Mozirskogo povitu uvijshlo do skladu Rechi Pospolitoyi U 1591 roci korol Rechi Pospolitoyi Sigizmund III viddav misto Boguslav u volodinnya volinskomu voyevodi knyazyu Yanushu Ostrozkomu i dozvoliv jogo zaselyati V 1620 roci Bogusla otrimav Magdeburzke pravo i stav centrom starostva Za danimi arhiviv Boguslavskogo starostva polskogo knyazya Lyubomirskogo do yakogo Pustovijti nalezhali u XVIII stolitti vidomo sho selo isnuvalo vzhe naprikinci XVI stolittya Yak rik zasnuvannya najchastishe zgaduyetsya 1592 rik hocha 1590 tezh zgaduyetsya dzherelo Vzhe u XXI stolitti na v yizdi do sela na novomu znaku z yavivsya napis zasnovano v 1600 r Do XX stolittya Shupiki Tuniki Boshi Moskalenki Karapishi Pustoviti Rasava Zelenki Nevelichkij virshik yakij dosi vidomij v Pustovitah chudovo opisuye vsyu istoriyu sela Pustoviti Pustoviti buli pershim selom zasnovanim u chasi masovogo zaselennya Porossya Inshi sela nepodalik pochinayut z yavlyatisya priblizno cherez 60 rokiv ta piznishe Za lyustraciyami 1545 1652 silskih poselen v Kanivskomu poviti bulo 26 Blizko 1625 roku miskih i silskih poselen v povitah Kanivskomu ta Korsunkomu bulo 96 Zasnovane v chasi pochatku Kozackih vijn selo perebuvalo nepodalik vid misc de vidbuvalosya bagatoh vazhlivih podij a meshkanci sela chasto bezposeredno sposterigali za nimi ta buli aktivnimi uchasnikami u nih Isnuyut vidomosti sho z Kaneva do Biloyi Cerkvi cherez Masliv Brid urochisha Rosavi Pustovijti Karapishi Olshanu Rokitne prohodili zagoni Grigoriya Lobodi Meshkanci Pustovijtiv pidtrimuvali kozacke povstannya pid provodom Severina Nalivajka ta Grigoriya Lobodi suproti shlyahti u 1594 1596 rokah U 1638 roci u listi do korolya Vladislava IV zgaduyetsya pro Rosavu zbigshi sya na radu na Rasavi mi zganili se Tomilenkovi i skinuvshi jogo z starshinstva nastanovili starshim slavnoyi pam yati nebizhchika Savu Kononovicha Na cih skelyastih beregah mig napuvati svogo konya Bogdan Hmelnickij koli pid chas vizvolnoyi borotbi u 1648 1654 rokah proti polskoyi shlyahti ne raz prohodiv tut velikim karavannim shlyahom z Korsunya chi Maslovogo Brodu do Biloyi Cerkvi i povertavsya U 1661 roci pid Rosavoyu roztashovuvavsya tabir kozackih vijsk pid komanduvannyam Yuriya Hmelnickogo sina Bogdana 18 zhovtnya 1661 roku Hmelnickij zvidsi vidpraviv nove posolstvo do polskogo korolya Yana II Kazimira na choli z Fedorom Korobkoyu ta Yevstafiyem Feckevichem Teckevichem Tut vin chekav na polyakiv i tatar shob razom piti za Dnipro proti rosijskogo carya i tih malorosiv tobto ukrayinciv yaki stali na bik Moskvi V cej chas selo nalezhalo do Boguslavskogo starostva de starostoyu z 1658 roku buv Stanislav Benevskij Za Vichnim mirom 1686 roku livoberezhzhya Kiyivshini a takozh teritoriya mizh Dniprom ta jogo pritokami Irpenem i Stugnoyu z mistami Vasilkiv i Tripillya ta sotenne mistechko kanivskogo polku Stajki vidijshli do Rosijskoyi derzhavi j buli vklyucheni do skladu Kiyivskogo polku reshta teritoriyi Pravoberezhnoyi Kiyivshini zalishilasya pid vladoyu Rechi Pospolitoyi do 1793 roku Dnipro viyavivsya kordonom pomizh Moskovskim carstvom ta polskoyu derzhavoyu Mitnici z yavilisya v Stajkah ta Mitnici Vazhlivimi torgovimi centrami buli Fastiv Rzhishiv Bila Cerkva ta Boguslav a vzhe u 18 stolitti yih chasto vidviduvali rosijski kupci Serednya Naddnipryanshina vid Kiyeva do Cherkas na mapi 1720 roku Na mapi 1720 roku Joganna Baptista Gomanna Ukrayina abo kozacka zemlya z prileglimi provinciyami Valahiyi Moldaviyi i Maloyi Tatariyi pomizh Boguslavom lat Boguslaw ta Kagarlikom lat Kaharlyk poznacheno vsogo dekilka naselenih punktiv nedaleko vid teperishnih Pustovitiv Maslivka lat Maslaustaw Olshanicya lat Olszana Rokitne lat Rokitno ta misto Kaniv lat Kaniow U 1740 roci tut bulo vsogo 20 dvoriv U 50 60 h rokah XVIII stolittya Kiyivshina bula ohoplena gajdamackim ruhom Na dodatok selyani vistupali proti vazhkih umov praci ta neshadnih panskih vitrebenok Ctarostami Boguslavskogo starostva u drugij polovini XVIII stolittya buli knyaz Teodor Iyeronim Lyubomirskij ta Francisk Zhevuskij Lyustraciya 1765 roku govorit pro 75 dvoriv v Pustovijtah Fragment mapi Braclavskogo ta Kiyivskogo voyevodstv 1781 roku Na mapi 1781 roku Braclavske ta Kiyivske voyevodstva vzyatoyi z polskogo atlasu Dzhovanni Antonio Ricci Dzannoni poznacheni sela Guli ital Hulie Ivanivka ital Janiki Sinicya ital Sienica ta Tagancha ital Taganez U 1770 h rokah postanovoyu sojmu Bilocerkivske ta starostva bulo peredano u spadkovu vlasnist korolya polskogo Stanislava Avgusta Ponyatovskogo Korol peredav Bilocerkivske starostvo na takih samih umovah velikomu koronnomu getmanovi Ksaveriyu Branickomu obrativ vnimanie na zaslugi Velikago Koronnago Getmana Franca Ksaverin Branickago s molodyh lѣt v raznyh sluchayah nam v Respublikѣ okazannynya s opasnostyu zhizni i potereyu vsego pochti imѣniya svoego emu i naslѣdnikam ego starostvo ili imѣnie Bѣlocerkov s ego prinadlezhnostyami v kievskom voevodstvѣ s drugimi trema starostvami Boguslavskoe Kanevskoe i Hmelnickoe so vsѣm togo imѣniya pravom vladѣlchestvom sobstvennostyu prinadlezhnostyu i pravom naslѣdstva pribylmi povelѣvaem vysheoznachennoe imѣnie V K G F K Branickomu v zakonnoe vladѣnie uryadovo otdat i nastoyashuyu Zhalovannuyu Gramotu nashu vo vsem privest v ispolnenie Cej korolivskij podarunok priv yazuyut do roli Branickogo u Koliyivshini koli vin ke ruvav vij ska mi Rechi Pos po litoyi sho diyali pro ti povstanciv ta u Kodenskij rozpravi de jogo naznachili korolivskim suddeyu Na dodachu isnuyut she dvi istoriyi pov yazani z borgami Majbutnij korol Polshi Stanislaw II August nar Stanislav Antonij Ponyatovskij buv u velikih groshovih borgah pered svoyim drugom Okrim cogo dobre vidoma istoriya pov yazana z diplomatichnoyu misiyeyu Ponyatkovskogo do Peterburga v 1758 roci Koli Stanislav usamitnivsya z Katerinoyu II u spochivalni nespodivana poyava yiyi cholovika majbutnogo imperatora Petra III zmusila Ksaveriya prosto ne pustiti jogo v kimnatu 25 listopada 1764 roku Stanislava Ponyatovskogo koronuvali i majzhe odrazu vin pochav viddavati borgi derzhavnimi posadami ta zemleyu 7 grudnya 1764 r Ksaverij Branickij otrimav zvannya general poruchika koronnogo vijska 28 grudnya Peremiske starostvo na koronacijnomu sejmi zvannya generala artileriyi Velikogo knyazivstva Litovskogo Pridvorna kar yera Branickogo takozh jshla chudovo 21 grudnya 1764 r vin stav koronnim pidstoliyem u 1766 r koronnim lovchim 18 serpnya 1777 roku korol daruye Boguslavske starostvo svoyemu pleminniku Stanislavu Ponyatovskomu Zhaluvana gramota kn Stanislavu Ponyatovskomu na starostvo Boguslavske daye detalnij opis podarovano starostva a same mѣstechka Boguslav i Medvin s prinadlezhnostyami ih i seleniya Krasnogorodku Barane Pole Dmitrenki Kidanovku Biѣvec Deshki Hahutvu Yacyuki Isajki Roskopancy Dybyncy Borodane Chajki Misajlovku Lyutory Karapishi Pustovojty Lipovec Zelionki Rossavu Mironovku Tuniki Bashe Shupiki Karandyncy Vahutyncy Gule Mylistany Yahny Semigory Olhovec Yanovku Moskalenki Teptivku Gutu Mitaevku i prochiya k tomu zhe Boguslavu otnosyashiyas 12 listopada 1781 roku vidbulosya vesillya Ksaveriya Branickogo z Oleksandroyu Vasilivnoyu Engelgardt pleminniceyu knyazya Grigoriya Potomkina Nova grafinya bula ogoloshena stats damoyu Branicka stala pionerkoyu rosijskoyi spravi v mezhah Polskoyi Rusi pidgotovlyayuchi yiyi priyednannya do Rosiyi v kinci caryuvannya Katerini Cikavo pomititi sho koli grafinya Branicka pereyihala za kordon do cholovika u Bilij Cerkvi ne bulo zhodnogo pravoslavnogo hramu najblizhchij buv v seli Mazepinci kudi yij dovodilosya yizditi na sluzhbu U 1790 roci v Pustovijtah vzhe bulo 85 dvoriv z naselennyam 888 osib U toj chas staye zrozumilo sho grafinya Branicka vijshla zamizh za lyudinu marnotratnu udvichi starishu za neyi a vona kilka raziv ryatuvala jogo vid bankructva i svoyeyu oshadlivistyu podvoyila jogo velicheznij mayetok Z usih rodichiv Potomkina Branicka zumila vityagti z nogo najbilsh koristi dlya sebe i svogo simejstva Golovnim zasobom zbagachennya z yavilisya pidryadi na armiyu U 1792 roci Potomkin pomiraye i vidrazu po smerti knyazya jogo sekretar vidhiliv yiyi domagannya pro splatu zajvih sum za postachannya dlya armiyi i posvarivsya z neyu z cogo privodu Spadshina Potomkina bula velichezna odnih dorogocinnih kameniv bulo na sumu bilshe miljona rubliv ruhomogo ta neruhomogo majna bulo na 7 miljoniv a borgiv na nomu 2 miljoni Kazna kupila vid nashadkiv budinki zavodi dorogocinni rechi na sumu v 2 600 000 rubliv a grafinyam Branickij ta Skavronskij v chisli inshih osib otrimali 8 400 dush Za umovami drugogo podilu Polshi Kiyivske voyevodstvo vklyucheno do skladu utvorenogo u 1781 roci Kiyivskogo namisnictva a u 1797 roci peretvoreno znovu na Kiyivsku guberniyu do yakoyi uvijshla takozh chastina povitiv likvidovanih Braclavskogo Volinskogo ta Voznesenskogo namisnictv Pislya tretogo podilu Rechi Pospolitoyi 1795 roku i zrechennya ta smerti Ponyatovskogo u 1798 roci Rich Pospolita znikaye z politichnoyi mapi yak okrema derzhava Kolishnye Boguslavske starostvo opinyayetsya u skladi Rosijskoyi imperiyi yak Boguslavskij okrug V serpni 1797 roku Boguslavskij okrug staye povitom Kanivskim povitom v 1837 roci U 1799 roci Ponyatovskij prodav svoye volodinnya Boguslavske starostvo Francisheku Ksaveriyu Branickomu za chotiri miljoni zlotih Vidpovidno do Stepanishinoyi 1930 Mezhova kniga 1803 roku perelichuye 189 sil i mistechok sho nalezhali Ksaveriyu Branickomu ta jogo druzhini sela Boguslavskogo starostva ni za kim ne zapisani Ci sela tak rozpodilyalisya po povitah Vasilkivskij povit z 1919 Bilocerkivskij 103 sela u Ksaveriya Petrovicha Branickogo 9 u jogo druzhini Tarashanskij povit 32 sela Zvenigorodskij povit 36 sil Cherkaskij povit 9 sil u jogo druzhini XIX stolittya Zreshtoyu Pravoberezhna Ukrayina povnistyu vvijshla v mezhi Rosijskoyi imperiyi Procesi yaki imperiya provodila na Livoberezhzhi vona provodila j na pravomu berezi Dnipra U Pustovitah napriklad z yavlyayutsya dvoryani odnodvorci ta vidstavni soldati Odnak cerkvi ta shkoli zmusheni buli koriguvati svoyi diyi oskilki velika kilkist polskoyi shlyahti prodovzhuvala zhiti ta voloditi velicheznoyu kilkistyu zemli ta lyudej Polske povstannya 1831 roku vidbulosya vsogo cherez dekilka rokiv pislya zavorushen dekabristiv u Kiyevi Vazhlivishim naslidkom cogo povstannya stalo vidibrannya Umanskogo starostva vid grafiv Potockih yaki buli susidami Branickih v Bilij Cerkvi ta buli pov yazani z nimi shlyubami V 1855 roci na Kiyivshini vidbuvalisya Kozacki zavorushennya Mironivka Rasava Yuhni ta Karapishi nazivalisya yak sela de vidbuvalisya pevni podi Nabagato silnishim bulo povstannya 1863 roku V comu povstanni brav uchast shlyahtich Boleslav Novinskij yakij zhiv u Pustovitah Vin sidiv v Kiyivskij forteci a piznishe jogo zasudili do katorzhnih robit u Sibiru V 1895 roci polska gazeta Varshavskij kur yer vislovlyuvala spivchuttya rodicham Marja z Sikorskich Jordan yaka pomerla v Pustovitah Navit u nastupnomu stolitti polyaki v seli buli vidomi 31 lipnya 1903 roku v Pustoviah narodivsya Feliks Jordan a u 1920 roci zgaduyetsya miscevij orendar Yulian Feofilovich Gorden U klirovij vidomosti za 1805 rik podayetsya informaciya sho v seli na toj chas meshkaye 503 osobi cholovichoyi stati a kilkist dvoriv 125 Vzhe u 1816 roci zgidno revizkoyi kazki v Pustovijtah prozhivalo 597 cholovikiv ta 561 zhinka vsogo 1158 osib U 1819 roci graf Francishek Ksaverij Branickij pomer a grafinya Oleksandra Vasilivna stala jogo dovichnim spadkoyemcem i pochala gospodaryuvati u velikij mayetnosti U cej chas latifundiya Branickogo na Kanivshini mala dva klyuchi velikij boguslavskij 39 sil i duzhe malij karapishanskij dekilka sil Karapishi v 1845 roci vtratilo svoye znachinnya j uvijshlo u vladislavskij klyuch Z inventarya 1845 roku i statistichnogo opisu 1852 roku vidno sho ci dva klyuchi mali po 22 sela v kozhnomu Klyuchi dililis na filvarki V boguslavskomu klyuchi bulo 10 fil varkiv a u vladislavskomu 11 Lishe 18 vsih sil buli samostijni filvarki reshta ob yednuvalas po 2 3 i 4 sela Skladnimi filvarkami buli Medvin v boguslavskomu klyuchi i Zelenki u vladislavskomu klyuchi de kozhne skladalos z dvoh chimalih chastin Boguslavskij i vladislavskij klyuchi mali oprich okremoyi klyuchovoyi administraciyi she spilnogo upravi telya i v oficijnih paperah cej velikij kombinat zvavsya boguslavskim mayetkom Vid Kiyeva do Cherkas Karta Kiyivskoyi guberniyi mapa 1821 roku Na mapi 1821 roku pomizh Boguslavom ta Kagarlikom nedaleko vid teperishnih Pustovitiv vzhe vidno Karapishi ros doref Karakishi pol Karakasze U Pustovijtah krim zemlerobstva vidrodzhuyutsya i procvitayut remesla zokrema tkactvo vishivka Pislya smerti grafini Oleksandri Branickoyi u 1838 roci vlasnikom mayetku staye yiyi sin Vladislav Branickij yakomu u Pustovijtah perejshlo 742 kripaki cholovichoyi stati Vin uspishno prodovzhuye ekonomichnu diyalnist materi Iz klirovih vidomostej 1852 roku vidno sho v Pustovijtah bulo 198 budivel de zhilo 799 cholovikiv ta 860 zhinka vsogo 1659 osib Sered meshkanciv buli cerkovniki 17 dvoryani 24 vijskovi 26 odnodvorci 6 a takozh katoliki 19 ta yevreyi 29 U 1860 1870 h rokah chasto spalahuvali buryakovi bunti cherez nizku oplatu vazhkoyi zhinochoyi praci na buryakovih plantaciyah iniciatorom yakih zazvichaj buli selyani z Zelenok ta Pustovijtiv 1875 roku u Pustovijtah v okremomu budinku vidkrito uchilishe pri nomu bulo pivtori desyatini zemli dlya sadu a takozh gorod Tut navchalosya 60 uchniv narodnim uchitelem buv T S Tkachenko 1876 roku tut vidkrivayetsya cerkovno parafiyalna shkola Vikladav odin uchitel vivchali Zakon Bozhij chitali pisali Na mezhi XIX XX stolit u Pustovijtah meshkalo 2630 osib a selu nalezhalo 4078 desyatin zemli Zemli navkolo sela stepovi z ryasnim chornozemom sho tverdiye za najmenshoyi posuhi Cherez ce vrozhayi zernovih chasto buli nevisoki Kozhna selyanska rodina krim zernovih viroshuvala konopli ta lon Bagato bulo takih sho trimali ovec strigli sherst Uzimku selyani zajmalisya tkactvom Zgidno perepisu 1897 roku v seli bulo 1277 cholovikiv ta 1357 zhinok vsogo 2634 osobi ale semero z nih v seli postijno ne zhili Perepis vkazuye sho sered nih bulo 72 osobi neselyanskogo klasu Na samomu kinci stolittya u seli buli pravoslavna cerkva kaplicya odnoklasna narodna shkola dva vodyani ta shist vitryanih mliniv i kuznya XX stolittya U 1902 roci Kuzma Driga buduye vitryak Zovsim poruch na teritoriyi majbutnoyi kolgospnoyi komori roztashovuvavsya stovpovij vitryak yakij takozh nalezhav jomu Stovpovij vitryak rozibrali u 1950 h rokah a materiali vikoristali u budivnictvi silskoyi elektrostanciyi Na dodachu do cih vitryakiv Kuzma takozh zbuduvav dva mlini spilno z vlasnikami zemli na Koloshi ta Gukivci Kuzma buv vlasnikom p yatoh budinkiv dolya yakih bezposeredno pov yazana z istoriyeyu sela Poruch z vitryakom bulo tri budinki Odin z nih vikoristovuvavsya yak zayizhdzhij dvir Vzhe po vijni u comu budinku mistivsya dityachij sadochok gotel budinok dlya priyizhdzhih v kolgosp ta buv zvichajnim zhitlovim budinkom V inshomu buv klub hata chitalnya ta misce dlya zboriv She piznishe tam oselivsya golova kolgospu Bileka P I i vidtodi cej budinok vidomij yak hata Bileki Tretogo budinku davno nemaye Chetvertij budinok buv pryamo cherez dorogu nepodalik vid teperishnogo vigonu Jogo tezh davno nemaye Ne duzhe daleko za staroyu shkoloyu buv p yatij budinok Drigi V nomu mistivsya feldshersko akusherskij punkt ta meshkala misceva vchitelka Cherep Valentina Kuzmivna She vidomo pro dva budinki sho nalezhali lyudini na prizvisko Gajdar Odin z nih buv pershim ceglyanim budinkom u seli Vin buv takim velikim sho jogo nazivali mayetkom Pislya prihodu radyanskoyi vladi v nomu mistilasya silska rada Nazva zbereglasya i piznishe koli v budinku rozmistili pravlinnya kolgospu imeni Ivana Franka Piznishe tam buv budinok dlya samotnih ta znedolenih Veteran Gajdar takozh buv vlasnikom magazinu sho roztashovuvavsya u centri sela ta pracyuvav protyagom XX stolittya Na pochatku XXI stolittya budivlya magazinu rozibrana 21 kvitnya 1906 roku miscevij kramar Semen Taran buv delegovanij vid viborchogo okrugu Kanivskogo povitu do yakogo na toj period nalezhali Pustovijti do Derzhavnoyi Dumi Rosijskoyi imperiyi Pid chas zhovtnevogo perevorotu 1917 roku ta chasi Gromadyanskoyi vijni Medvinska Isajkivska ta Pustovijtivska volosti osoblivo vidznachilisya svoyeyu aktivnistyu u Kanivskomu poviti Pershi revkomi u kolishnomu Mironivskomu rajoni organizovani u Kozinskij ta Pustovijtivskij volostyah Pustovijtivskij revkom ocholiv bilshovik Mihajlo Pirnik Piznishe vin keruvav volosnim partijnim komitetom 1919 roku v seli diyala cerkovno parafiyalna shkola sho mistilasya v budinku kolishnogo silskogo svyashenika V cij hati meshkali silski vchiteli Vsevolod Melyanickij z druzhinoyu Radyanska vlada U 1920 roci selo na netrivalij chas zahopili polyaki razom iz yakimi do Pustovijtiv povernuvsya miscevij orendar pan Gorden ale vzhe nevdovzi radyanska vlada ostatochno utverdilasya u seli Na pochatku 1920 h rokiv kombidi pochali rozpodil zemli Z chisla nezamozhnih selyan pochali utvoryuvatisya TSOZi ta neveliki artili sho buli majzhe na kozhnij vulici Imeni T Shevchenka buv na Koloshi golova Semen Zaliznij Zirka bula na Vosmomu golova Pavlo Chalij chleni Yakiv Olefirenko David Lobas Taras ta Yuhim Tkachenki a najbilshe tovaristvo nazvali Pustovijti Vidnosnij spokij na seli vlastivij periodovi NEPu teper povnistyu znik Obmezhennya kurkulya ekonomichnimi zasobami pracyuvalo tak Neopodatkovanij minimum u 1923 roci skladav 120 tisyach karbovanciv Pri zbilshenni pributku v tri razi vidpovidno j suma podatku zbilshuvalasya 1924 1925 roki u 14 5 raziv 1925 1926 roki u 22 5 raziv u 1926 1927 rokah u 70 raziv Odnim z takih kurkuliv u Pustovitah buv Cherchenko Danilo U 1927 roci jomu viznachili podatok yakij vin ne oplativ 65 Vzhe u 1929 1930 rokah jogo gospodarstvo rozprodane Protyagom 1929 roku 33 tis gospodarstv Ukrayini rozkurkulili a u 1930 roci rozkurkulili j Danila Kolektivizaciya Tkachenko Yakim Mihajlovich U 1929 1930 rokah pochalasya kolektivizaciya Na bazi TSOZiv ta artilej bulo utvoreno tri kolgospi imeni Molotova imeni Pershogo Travnya ta Komunar yaki proisnuvali do ob yednannya v odin kolgosp u 1950 roci Do kolgospu Komunar vhodilo 5 brigad ta visim lanok Brigadirom kolgospu Komunar u 1938 roci buv Posoven Yakiv Petrovich Onuchak Nikon Yakovich buv brigadirom gorodnoyi brigadi u kolgospi Pershe Travnya u 1937 roci Molotov ta Komunar dosi vidomi yak pevni rajoni sela a Traven imeni Pershogo Travnya vikoristovuyetsya nabagato ridshe Pershi golovi kolgospiv Oleksandr Shajda Yakim Mihajlovich Tkachenko Marko Vlasovich Krik She piznishe rozpochalosya rozkurkulennya Sered rozkurkulenih zamozhni selyani Andrij Bakumenko Savickij Yahrem Klimenko Simon Kolisnik Cherchenko Danilo Musijovich Taka zh sama dolya spitkala usyu veliku rodinu Kuzmi Drigi budivnichogo Vitryaka Kuzmi Drigi Hatu Amosa Tkachenka zabrav kolgosp tam poselili silskogo likarya a zgodom vidkrili likarnyu she piznishe pologovij budinok U Cherchenka Danila buv sin u hati yakogo pislya rozkurkulennya batka mistilosya pravlinnya kolgospu Komunar Na toj chas kolgospi zbirali nepogani vrozhayi po 16 20 centneriv z gektaru ozimoyi pshenici ta 12 14 centneriv z gektaru zhita Z utvorennyam pershih kolgospiv u Pustovijtah dlya zhinok kolgospnic sho mali ditej buli organizovani hati yasla Koli zhinki pracyuvali malyukiv tut doglyadali goduvali Takih budinkiv yasel v seli bulo bilshe desyati U 1930 h rokah v seli z yavivsya pershij traktor Odniyeyu z pershih traktoristiv stala M D Shinkarenko Todishni Fordzoni HTZ DT 54 ta Universali buli pripisani do mashinno traktornoyi stanciyi u Karapishah ale obroblyali polya ne odnogo kolgospu a krim Pustovijtiv she u Viktorivci Oleksandrivci Zelenkah ta Yuhnah Golodomor Vrozhaj u 1932 roci zibrali dobrij Ale vse zerno bulo vivezene v derzhavni shovisha Kolgospnikam ne vidali nichogo U selyan zabrali navit te sho vrodilo na yihnih gorodah Bula zaboronena kolgospna torgivlya hlibom ta peremelyuvannya zbizhzhya u mlinah bez dozvolu silradi U serpni 1932 roku z yavivsya Zakon pro p yat koloskiv Navesni 1933 roku silski aktivisti j komsomolci she j po hatah hodili vishukuyuchi zaliznimi zagostrenimi prutami chi ne prikopano de yakis harchi Buli organizovani brigadi shukachiv v yaki vhodilo do 10 osib Ci komsomolci yak yih nazivali v seli zabirali u selyan vse zerno kartoplyu kvasolyu krupi navit prigotovlenu yizhu z pechi vse yistivne Dosi vidomi taki imena aktivistiv Oksent Stepanovich Yacenko Oleksa Shinkarenko Pavlo Bondar Lyudi vid hronichnogo nedoyidannya puhli nalivalisya ridinoyu nogi zhivoti Najbilshe pomerlo lyudej v seli navesni ta litom 1933 roku Pomirali vid golodu vid hvorob vid vzhivannya v yizhu otrujnih rechovin bugili muhomoriv otrujnih gribiv i roslin A najstrashnishe te sho po selu traplyalis vipadki kanibalizmu Lyudi vbivali odnoselciv i navit chleniv rodini shob yihnim m yasom zatamuvati golod Kniga Pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 stverdzhuye sho niyakih arhivnih dokumentiv pro golod na Mironivshini ne zbereglosya ale za svidchennyami zhivih ochevidciv tiyeyi tragediyi vdalosya vstanoviti imena 3194 h pomerlih vid golodu z nih ditej 1092 Do Golodomoru v seli prozhivalo bilshe 2000 osib Za roki Golodomoru pomerlo 834 osobi Za spogadami svidkiv tih podij vdalosya vstanoviti imena 494 zhertv Golodomoru z nih 97 ditej Na misci masovih pohovan na silskomu cvintari u 1989 roci sporudzheno pam yatnik zhertvam Golodomoru Piznishe jogo perejmenuvali na pam yatnik zhertvam Golodomoru ta represij Dokladnishe Perelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Kiyivska oblast 1999 Znak na pam yatniku zhertvam Golodomoru u Pustovitah Pam yatnik zhertvam Golodomoru ta represij Velikij teror Pid chas Velikogo teroru 1937 1938 rokiv koli stalinski represiyi buli rizko posileni j dovedeni do maksimumu svoyeyi intensivnosti bulo represovano 46 meshkanciv sela bagato hto ne povernuvsya z taboriv Ukrayinskij martirolog XX st mistit stislu informaciyu pro zhertvi politichnih represij 1920 1950 h rokiv Majzhe polovina reabilitovanih buli zasudzheni za takoyi shemoyu Po zavdannyu Lyubchenko Panasa Petrovicha nar 1897 u m Kagarlik tretij Golova RNK URSR Norchenko Artem Matvijovich nar 1890 u m Kagarlik timchasovo ne pracyuvav ta Pikul L K stvorili povstansku kontrrevolyucijnu organizaciyu u Mironivskomu rajoni Grinevich Josip Antonovich nar 1906 uchitel serednoyi shkoli 22 v Mironivci zaverbuvav u povstansku organizaciyu Bloshanenko Petra Artemovicha nar 1911 v s Yemchiha uchitel nepovnoyi serednoyi shkoli u Pustovitah yakij zaverbuvav visim osib z Pustovit ta troh z Yemchihi Chlenom organizaciyi buv i Gajzhariga Ivan Yuhimovich nar 1883 kolgospnik yakij zaverbuvav she simoh Pereglyad spravi u 1957 roci nagoloshuye sho zvinuvachennya kozhnogo z zaareshtovanih bulo osnovane na yihnih vlasnih svidchennyah Dokaziv sho buli pidstavoyu dlya areshtu cih osib u yihnih spravah ne bulo U 1938 roci svidkiv u spravi ne dopituvali a ochni stavki pomizh obvinuvachenimi chasto ne provodilisya Ti zh svidki u 1957 roci stverdzhuvali ne buv prisutnim ne viznayu svoyih pidpisiv pid protokolami obshuku ta pro isnuvannya organizaciyi meni nichogo nevidomo Zreshtoyu robitsya visnovok Vvazhati sho zalucheni u spravi buli zasudzheni 1938 roku bez dostatnih dokaziv provini Spravu za virobnictvom pripiniti cherez nedovedenist zvinuvachennya Nimecko radyanska vijna Z pochatkom nimecko radyanskoyi vijni do lav Chervonoyi armiyi bulo prizvano bagato pustovijtivciv Oboronni boyi za selo veli 199 ta strilecka diviziya pid komanduvannyam polkovnika Alyeksyeyeva O M ta 14 ta kavalerijska diviziya 30 lipnya 1941 roku selo bulo okupovane nimeckim vijskom U 1942 1943 rokah okupacijnoyu vladoyu na primusovi roboti do Nimechchini z Pustovit bulo vivezeno ponad 156 odnoselciv perevazhno molodih hlopciv ta divchat 1943 Posoven Tonya Berlin Zgidno Toni Posoven odin iz poyizdiv u kvitni 1942 roku priviz yiyi do Berlina Zabolotnyu Oleksandru Ivivnu 1920 1992 tezh posadili v poyizd ta povezli do Nimechchini Des u Polshi yij vdalosya vtekti i povernutisya nazad v selo de vona perehovuvalasya do povernennya radyanskoyi armiyi She odin poyizd viyihav u chervni 1943 roku Ogora Ivan ta Ogora Ulyana Yevmenivna z yavilisya v Avstriyi v riznih miscyah Voni pisali listi v selo i chekali na listi u vidpovid Insha istoriya vidbulasya z Tkachenkom Yakovom Mihajlovichem 1912 1981 U 1941 roci popav u otochennya ta povernuvsya do sela de jogo zaareshtuvali ta zgodom vidpravili do Nimechchini Pid chas perevezennya vtik ta povernuvsya do sela Tam jogo znovu zaareshtuvali ta znov vidpravili do Nimechchini de vin perebuvav do zakinchennya vijni Klein Heubach Edelstal 14 Berlin Tegel vidomi miscya zvidki pisali listi robitniki z Pustovit 1942 Pered viyizdom u Nimechchinu Artemivsk 1943 Chala Anna Berlin Traven 1943 Velikodnij privit z Nimechchini Temi listiv buli duzhe shozhi na posmishki robitnic z Bahmuta yaki vidpravlyalis na robotu v Nimechchinu div foto mi povinni pracyuvati ale u nas ye yizha groshi ta zhitlo Inodi ce buli fotografiyi chi listivki Poshtova marka z pechatkoyu Magdeburg BPA 7 na listi Zagorodnoyi Lidiyi Sergiyivnoyi svidchit sho pustovitchani ta lyudi z Bahmuta zhili i pracyuvali poruch v Nimechchini Dekomu dovelosya pracyuvati na zavodi Odnim iz takih pracivnikiv bula Kolisnik Tetyana 1943 Kolisnik Tetyana stanochnicya Berlin Stanochnicya zi znachkom ostarbajtera nacistska propaganda Vizvolili selo 31 sichnya 1944 roku chastini 54 go ukriprajonu pid komanduvannyam general majora Mihajla Titovicha Karnachova Pid chas okupaciyi zaginuli 16 odnoselciv Sered rozstrilyanih nimcyami Gnida P A Na frontah nimecko radyanskoyi vijni zaginuli 233 odnoselciv Naprikinci 1940 h rokiv u seli buv vstanovlenij pam yatnik zagiblim voyinam yakij prostoyav 30 rokiv V kinci 1970 h rokiv vidkrito novij monument na dvadcyati granitnih plitah yakogo vikarbuvani imena vsih 233 zagiblih zemlyakiv She odna plita rozmishena pryamo pered pam yatnikom Na nij vikarbuvano tekst Vi Vitchizni zhittya svoye viddali i naviki bezsmertnimi stali Nashim ridnim dorogim batkam sinam i bratam nashim zemlyakam vid vdyachnih nashadkiv sela Pustoviti Bilshe 120 odnoselciv nagorodzheni bojovimi ordenami ta medalyami Sered nih I G Krasnolickij O A Fenchenko G Ya Bondarenko S H Kolisnik V I Kolisnik V P Kolisnik V S Onuchak O T Vdovina ta inshi Povoyennij rozvitok sela U 1950 roci tri miscevih kolgospi ob yednalisya v odne gospodarstvo Z 1964 roku ce kolgosp imeni Ivana Franka yakij proisnuvav do 1994 roku U 1958 roci Karapishivska mashinno traktorna stanciya bula rozformovana i chastina tehniki perejshla kolgospam U 1960 h rokah kolgosp imeni Franka mav 10 kombajniv 30 traktoriv kosarki zhnivarki ta inshu tehniku Naprikinci 1960 h rokiv gospodarstvo specializuvalosya na virobnictvi kuryachih yayec U 1970 h rokah zemelni ugiddya kolgospu imeni Franka sklali 3015 ga Golovnimi napryamkami gospodarstva buli viroshuvannya zernovih kultur cukrovih buryakiv virobnictvo m yasa ta moloka U Pustovitah na toj chas meshkalo blizko 1950 osib Tut diyali vosmirichna shkola Budinok kulturi biblioteka pologovij budinok profilaktorij Zamist troh okremih dityachih majdanchikiv bulo vidkrito doshkilnij zaklad na 100 ditej U 1977 roci v Pustovitah zbuduvali novu shkolu Standartne planuvannya peredbachalo dekilka kilometriv kanalizaciyi ta oblashtuvannya tualetiv Posered polya buli zbudovani ochisni sporudi Togochasnij direktor shkoli Pritula Vasil Fedorovich chudovo znav sho take kanalizaciya v seli de yiyi bachili viklyuchno po telebachennyu abo u chasi vidvidin rodichiv yaki meshkali u misti Tomu tualeti vidrazu zh zakrili a novu vbiralnyu zbuduvali nepodalik vid staroyi yaka trivalij chas sluguvala u starij shkoli Kanalizacijni lyuki she j dosi vidno na gorodah ta v poli a ochisni sporudi vidno yak ostrivec derev posered polya Dokladnishe pro istoriyu shkoli Vzhe u 1979 roci u starij rekonstrujovanij shkoli vidkrili dityachij sadok Veselka U grudni 1979 roku rozpochalasya vijna v Afganistani Vasil Galichenko zaginuv tam a Leonid Kolisnik buv poranenij Oleksandr Chalij Mikola Golinko Volodimir Gulenko Ivan Zaliznij Sergij Taran P V Gnidenko V I Krasnolickij M M Gnidenko projshli cherez afganske peklo Pislya povernennya dodomu Ivan Zaliznij rozpovidav sho vin zustrichavsya z Vasilem Galichenko v Afganistani 1984 roku u Pustovitah organizovanij hudozhnij samodiyalnij ansambl Radist sho 1986 roku otrimav zvannya narodnogo U seli isnuye takozh folklorno etnografichnij kolektiv zhiteliv sela starshogo pokolinnya Pri silskomu Budinku kulturi molod sela organizuvala vokalno instrumentalnij ansambl Suzir ya Tri vikovi grupi Pustovitskoyi shkoli utvorili zrazkovij dityachij tancyuvalnij kolektiv Mriya Hudozhni kolektivi sela Pustoviti z gastrolyami vidvidali Polshu Rumuniyu Bilorus brali uchast v konkursah u Kiyevi ta Hmelnickomu Odnim z pershih v seli u 1993 roci utvorene selyanske fermerske gospodarstvo Merkurij 79 U 1994 roci kolgosp imeni Ivana Franka reorganizovanij v odnojmenne KSP Reorganizaciya kolgospu na KSP malo chogo zminila u rozpayuvanni zemli Vzhe pislya ukazu prezidenta 1999 roku pochalosya deyake pozhvavlennya U 2000 roci na bazi KSP bulo utvoreno TOV Pustoviti yake ocholiv Vasil Yevgenovich Ignatenko a keruyuchim direktorom stav Volodimir Dmitrovich Ignatenko XXI stolittya Voseni 2002 roku u Pustovitah vidbulosya rozpayuvannya kolishnih kolgospnih zemel TOV Pustoviti otrimalo 1906 ga zemli ta stalo vidomim yak gospodarstvo sho specializuvalosya na viroshuvanni zernovih ta olijnih kultur Gospodarstvo do 2010 roku vhodilo do skladu VAT Agrokom m Mironivka Piznishe korporativni prava TOV Pustoviti buli prodani korporaciyi Uspih 84 a Volodimir Ignatenko zalishivsya direktorom 675 ga otrimav kooperativ yakij organizuvav Krik V O Kooperativ Krika zreshtoyu potrapiv do Krishnova Oleksandra vlasnistyu yakogo v Pustovitah keruye jogo upravlyayuchij Reshta zemel kolishnogo kolgospu ce blizko 434 ga rozibrali lyudi 8 zhovtnya 2006 roku v seli vidkrili pam yatnik Ivanovi Frankovi yedinij na toj chas monument v centralnij Ukrayini na poshanuvannya pam yati Kamenyara Rishennyam Pustovitskoyi silskoyi radi 2015 roku u vidpovidnosti do Zakonu Ukrayini Pro zasudzhennya komunistichnogo ta nacional socialistichnogo nacistskogo totalitarnih rezhimiv v Ukrayini ta zaboronu propagandi yihnoyi simvoliki v seli vidbulosya perejmenuvannya vulic Zokrema vul Komsomolsku na Tereshkivku vul Volodimira Lenina na Ivana Franka vul Maksima Gorkogo na Zarichnu vul Moskovsku na Nezalezhnosti vul Radyansku na Bogdana Hmelnickogo vul Zhovtnevu na Vishnevu ta prov Leninskij na Vsevoloda Melyanickogo Dokladnishe Vulici ta kutki U 2023 roci pid chas vikonannya bojovih zavdan na Donechchini zaginuv urodzhenec sela Gulenko Oleksandr Mikolajovich 1 listopada 2023 roku Oleksandra nagorodzheno ordenom Za muzhnist III stupenya posmertno yakij vruchenij rodini poleglogo geroya Potrapivshi pid minometnij obstril zaginuv meshkanec sela Nebrat Denis Volodimirovich 1990 2024 U zhovtni 2023 roku Denis Volodimirovich buv vidznachenij pochesnim nagrudnim znakom Golovnokomanduvacha Zbrojnih Sil Ukrayini Zolotij hrest Pam yatki viznachni miscyaVitryak Kuzmi Drigi U seli zberigsya vitryak shatrovogo tipu zvedenij 1902 roku miscevim majstrom Kuzmoyu Drigoyu na pivdennij okolici Pustovitiv Na pam yatnomu znaku napis Vitryak gollandskogo tipu ale mriya Kuzmi potrapiti do Gollandiyi ne zbulasya Pochatkovo vitryak mav visim lopatej Ale potuzhnist vitryaka bula zavelikoyu tomu Kuzma Denisovich yak zgaduyut jogo suchasniki zmushenij buv pereobladnati mlina na chotiri lopati Osoblivistyu vitryaka ye unikalnij mehanizm vindroza yakij avtomatichno povertaye krila vitryaka proti vitru Zhornovi kameni na chotiri postavi privezeni z Franciyi a derev yani tribi shesterni vin vigotoviv samotuzhki Zemelnij val na yakomu stoyit vitryak nasipali usim selom V okolici mlin vidno na viddali 30 km Pri mlinovi buv zayizhdzhij dvir z bezkoshtovnimi obidami Zovnishni videofajli Mlin s Pustoviti Vertushka vindroza v diyi Ukrainskij gollandec na Kievshine restavrirovali 115 letnyuyu melnicu Ostannij Gollandec Vitryaki Kuzmi Drigi ta Anatoliya Gulenka U 2017 roci vitryak restavruvali zaminili lishe lopati vigotovili val shesternyu dlya francuzkih zhoren Majzhe u toj samij chas z yavivsya vkazivnik Vitryak Kuzmi Drigi ta turistichnij znak Vitryak gollandskogo tipu U 1990 h rokah miscevij meshkanec Andrij Gulenko sho dvanadcyat rokiv propracyuvav miroshnikom na comu vitryaku na svoyemu obijsti pobuduvav vlasnij vitryak yakij za konstrukciyeyu podibnij do vitryaka 1902 roku U 2011 roci v programi Piligrim na ODTRK Ros bulo pokazano video de blizko 12 hvilin rozpovidayetsya pro mlin Kuzmi Drigi ta mlin Anatoliya Gulenka z velikoyu kilkistyu riznomanitnih detalej 5 veresnya 2017 roku vitryanij mlin Kuzmi Drigi u seli Pustoviti vnesenij do Pereliku pam yatok kulturnoyi spadshini nacionalnogo i miscevogo znachennya Kiyivskoyi oblasti zanesenih do Derzhavnogo reyestru neruhomih pam yatok Ukrayini punkt 101 u rozdili Pam yatki arhitekturi gromadski ta promislovi sporudi pam yatki sadovo parkovogo mistectva na teritoriyi Kiyivskoyi oblasti U 2021 roci v ekspoziciyi muzeyu Miniland UA rajon Ukrayinske selo stvorili maket vitryaka Kuzmi Drigi yakij krasuyetsya v stolici Poet Dmitro Pavlichko prisvyativ mlinu virsh Vitryak u Pustovijtah Vitryak Kuzmi Drigi Vitryak Vitryak u Pustovitah Vid na selo i vitryak Vitryak Kuzmi Drigi Vitryak Kuzmi Drigi Mehanizmi vitryaka Vertushka vindroza Kamin vitryaka z Franciyi Turistichnij vkazivnik do vitryaka Kuzmi Drigi Informacijna tablichka pro vitryak Kuzmi Drigi Maket vitryaka Kuzmi Drigi v ekspoziciyi muzeyu Miniland UA Vodyanij mlin Na pochatku 1920 h rokiv Trohim Kolisnik i jogo brat Oleksandr virishili sporuditi na najbilshomu porozi Rosavki vodyanogo mlina Pridbali lis neobhidne obladnannya nasipali greblyu Nevdovzi mlin zapracyuvav i lyudi ohoche zvozili do nogo zbizhzhya Vesni natodi buli povnovodimi j pid chas odnogo z pavodkiv kriga znesla mlina Azh na pochatku 1950 h rokiv Nestor Gnida Zinko Kolisnik Filofij Chalij Mikita Kolisnik sin Trohima vzyalisya za vidnovlennya mlina j virishili vdoskonaliti jogo konstrukciyu Maletij Gulenko zgadav pro staru zanedbanu kolis kolektivizovanu kinnu molotarku ta vidremontuvav yiyi Mikita Kolisnik dopasuvav molotarku do vodyanogo valu Teper vona pracyuvala vid mehanichnoyi tyagi V cej chas pid goroyu za richkoyu majzhe navproti grebli zhiteli Pustovit rozrobili kar yer Kinnimi vagonetkami vozili kamin muruvali biki ukriplyuyuchi zemlyanu greblyu Todishnij golova kolgospu Andrij Ohrimenko virishiv dodati do mlina she j elektrostanciyu Pridbav turbinu a Mikola Fenovich Fenchenko ta Pavlo Kolisnik zmontuvali yiyi na grebli Naprikinci 1950 h rokiv vidbulosya vidkrittya silskoyi gidroelektrostanciyi Kolgospna kontora bula odniyeyu z pershih budivel do yakoyi postupala elektroenergiya Vodnochas pracyuvav i vodyanij mlin Syudi na bereg Rosavki selyani priyizhdzhali molotiti viroshenij vrozhaj Keruvav molotarkoyu Meletij Gulenko a Mikita Kolisnik ta jogo sini Oleksandr i Pavlo gospodaryuvali v mlini Za spogadami ochevidciv koli vodyanij mlin vklyuchavsya nadovgo riven vodi u richci Rosavka pidijmavsya na 30 40 santimetriv Ohrimenko D K buv odnim z pershih miroshnikiv na comu mlini Budivlya kolishnogo vodyanogo mlina Budivlya kolishnogo vodyanogo mlina zseredini Viglyad na budivlyu kolishnogo vodyanogo mlina Shkola She v 1852 roku yak vlasnist cerkvi zgaduyetsya starenkij budinok shkola de meshkav ponomar Gavrilo Matkovskij Pislya pobudovi novoyi derev yanoyi cerkvi u 1862 roci u budivli staroyi cerkvi Vasil Sidorovich Melyanickij vidkriv cerkovno parafiyalnu shkolu de j meshkav Parafiyalne uchilishe zgaduyetsya u 1863 roci yak zasnovane u 1858 roci Vono mistilosya v budinku svyashennika Vasilya Melyanickogo i isnuvalo za jogo rahunok a batki shkolyariv dokupali neobhidni rechi Na toj chas tam navchalosya 38 hlopchikiv ta shestero divchatok U 1867 roci uchilishe vzhe mistitsya u budinku volosnogo pravlinnya V 1874 r inspektor narodnih uchilish Kiyivskogo navchalnogo okrugu Kiyivskoyi guberniyi povidomiv popechitelevi Kiyivskogo navchalnogo okrugu Antonovichu P O sho zhiteli Pustovit bazhayut vidkriti v svoyemu seli derzhavnu odnoklasnu shkolu Popechitel zvernuvsya do vikariya Kiyivskoyi mitropoliyi yepiskopa Chigirinskogo Porfiriya Uspenskogo z prohannyam povidomiti chi ne zaperechuvatime yeparhialna vlada proti poyavi v Pustovitah derzhavnoyi shkoli Pislya konsultacij arhiyerej pogodivsya z neobhidnistyu vidkriti shkolu a v berezni 1875 r vin nadislav popechitelevi svoyu oficijnu zgodu Pershim yiyi vchitelem buv Pavlovskij I zaproshenij v Putoviti z dalekogo Holma Z 1876 roku shkola nalezhala do odnoklasnih ministerskih uchilish U 1895 roci byudzhet uchilisha buv nastupnim zakonopouchitel Grigorij Melyanickij 60 rubliv uchitel 250 rubliv pidruchniki 20 rubliv remont ta utrimannya budinku 150 rubliv Cerkovno parafiyalna shkola znovu vidkrilasya uzhe v 1919 roci Vchitelyami buli Vsevolod Grigorovich Melyanickij nar 1894 ta jogo druzhina Ganna Aristarhivna Pislya budivnictva novoyi shkoli u 1935 roci v starij budivli mistilasya pochatkova shkola z pershogo po tretij klasi 1977 Nova shkola v Pustovitah 2017 Pered shkoloyu Cerkva Ivana Bogoslova Persha derev yana cerkva Ivana Bogoslova pol Cerkiew p w sw Jana Bohoslowa yak vidno z vizitu Boguslavskogo dekana u 1764 roci bula zakladena 1746 roku na berezi richki Cerkvi nalezhali cvintarna kaplicya ta molitovnij budinok U cerkvi bulo 51 desyatini zemli Tri desyatini dilyanka na yakij bula zbudovana cerkva 30 desyatin orna zemlya tri desyatini sinokosi Okrim cogo cerkvi nalezhalo 18 erekcijnih v osoblivomu ugiddi desyatin sinokosiv Kirilo Petrovich Muzhalovskij pol Muzalowski nar 1741 zakinchiv bogoslovske Uchennya v Kiyivskij akademiyi i buv rukopomazanij diyakonom 27 lyutogo 1767 r uniatskim mitropolitom Filipom Nastupnogo roku vin stav svyashenikom 25 bereznya 19 serpnya 1794 roku boguslavskij protoiyerej Stefan Levandovskij priyednav Muzhalovskogo do pravoslav ya Dovidka Kiyivskoyi Duhovnoyi Dikasteriyi 1805 roku govorit pro derev yanu cerkvu iz sribnim posudom z pozolotoyu ta koshtovnostyami v riznici Kirila zvilnili z posadi svyashennika za vikom u 1815 roci a na jogo misce rukopolozhili Mihajla Muzhilovskogo nar 1790 sina Kirila studenta Kiyivskoyi akademiyi z 1800 roku Pislya nespodivanoyi smerti Mihajla v 1821 roci nespodivano vinikli superechki pro te hto bude svyashennikom v Pustovitah Jogo mati popadya Kseniya Muzhalovska dala rekomendaciyu Mihajlo Levickomu svyashenniku sela Denisovichi Radomislskogo povitu Prote misceva ekonomiya vidmovivsya prijnyati jogo tomu sho voni vzhe pidpisali list vid 14 pustovitskih prihozhan dlya zaproshennya Josipa Iova Bachinskogo svyashennika sela Bilozir ya Cherkaskogo povitu zyatya Kirila Muzhalovskogo List zaviriv upravlyayushij v spravah grafini Branickoyi Lippoman Inshij list na pidtrimki Josipa pidpisav povirenij grafiv Branickih dvoryanin Antonij Vishpolskij Zreshtoyu Mihajlo Levickij stav paroksom i buv nim azh do do Melyanickogo Z 1842 roku zgidno shtatnogo rozkladu u cerkvi buli svyashennik dyak ponomar ta prosfirij Cerkovnij byudzhet buv 202 rubli na rik Vasil Sidorovich cerk slov Isidorov Melyanickij zakinchiv Kiyivsku duhovnu seminariyu z atestatom drugogo rozryadu a 8 veresnya 1845 za rezolyuciyeyu mitropolita Kiyivskogo i Galickogo Filareta naznachenij svyashenikom v selo Pustoviti Druga cerkva bula zbudovana u 1862 roci Tam trivalij chas vidpravlyalisya sluzhbi Bozhi a Vasil Melyanickij ta jogo sin Grigorij buli svyashennikami U 1863 roci fond zarplati v cerkvi skladav 200 rubliv a vzhe v 1878 402 rubli U 1884 roci ponomarya vzhe nemaye a zarplati taki svyashennik 300 rubliv dyak 50 rubliv prosfirij 16 rubliv Za radyanskih chasiv aktivni ateyisti poskidavshi hresti j dzvoni peretvoryuvali yiyi to na klub to na zernosklad Pid chas nimeckoyi okupaciyi primishennya cerkvi sluguvalo bojneyu Po vijni budivlya vikoristovuvalasya yak misce dlya zagalnosilskih zboriv ta riznomanitnih vistupiv a takozh tut mistivsya kinoteatr ta biblioteka Budivlya bula vidoma yak klub Znesli yiyi u 1980 h rokah dlya budivnictva novoyi administrativno kulturnoyi budivli Tudi zh perenesli pravlinnya kolgospu silsku radu ta klub Na pochatku 1990 h rokiv timchasova cerkva bula v primishenni kolishnoyi silradi Novu cerkvu zbuduvali u 1992 roci 8 zhovtnya 1995 roku mitropolit Kiyivskij Filaret todi patriarshij misceblyustitel osvyativ novu cerkvu Ivana Bogoslova sporudzhenu na koshti gromadi z nadiyeyu i viroyu u shaslive majbutnye Rozpisav hram hudozhnik z Kiyeva Rauf Seyitov a rizblennya po derevu vikonav Gennadij Razumov Pochesnij gromadyanin Pustovijtiv Sergij Galchenko podaruvav cerkvi velike panikadilo Ikoni Bozhoyi Materi j Hrista Spasitelya prikrasili najkrashimi rushnikami roboti Nini Andriyivni Krik i Katerini Petrivni Shulgan Cerkva Ivana Bogoslova Timchasova cerkva u 1990 1995 rokah Memoriali pam yatniki Pam yatnik Ivanovi Franku Pam yatnik Ivanovi Franku Ideya sporuditi pam yatnik ukrayinskomu pismennikovi ta gromadskomu diyachevi Ivanovi Franku vinikla u Sergiya Galchenka u 2000 roci Yiyi pidtrimali zhiteli j kerivniki sela ta rajonu Rektorat Lvivskogo nacionalnogo universitetu imeni Ivana Franka na choli z Ivanom Vakarchukom dopomig u zboru koshtiv ta rozmishennya zamovlennya na stvorennya cogo pam yatnika Bogdan Yakimovich buv sekretarem orgkomitetu Z jogo iniciativi avtorom pam yatnika stav chlen tovaristva Ukrayina Svit narodnij hudozhnik Ukrayini Ivan Samotos ta skulptor Vasil Kamenshik Na koshti zibrani profesorami vikladachami studentami za pidtrimki sponsoriv bulo vigotovleno pogruddya ukrayinskogo Bogoslova iz kovanoyi midi Poet O P Dovgij zavdyaki sponsorskij pidtrimci yakogo cej pam yatnik perevezli i vstanovili u Pustovitah nagorodzhenij medallyu Ivana Franka za uchast u sporudzhenni pam yatnika U 2006 roci pam yatnik vstanovleno na ploshi pomizh budinkom kulturi i nedavno zbudovanim hramom Arhiyepiskop Pereyaslav Hmelnickij Dimitrij osvyativ jogo 8 zhovtnya 2006 roku Im ya Franka takozh vikarbuvano na odnij z bronzovih tablic vstanovlenij na fasadi miscevogo budinku kulturi adzhe budivlyu zbuduvali na koshti kolektivnogo gospodarstva yake vprodovzh chotiroh desyatilit nosilo im ya Ivana Franka Pam yatnik zhertvam Golodomoru Pam yatnik zhertvam Golodomoru 1932 1933 rokiv sporudzheno v 1989 roci z iniciativi zboriv pensioneriv sela organizovanih Fenchenko O O ta za pidtrimkoyu vikonkomu silskoyi radi Koshti nadav kolgosp imeni Ivana Franka za aktivnoyi uchasti todishnogo golovi kolgospu V O Krika 9 travnya 1990 roku jogo osvyatili Pam yatnik chotirigranna piramidka z pravoslavnim hrestom Kompoziciyu pam yatnika dopovnyuyut dva kam yanih stovpi yaki simvolizuyut nevgasni svichki narodnoyi pam yati Pam yatnik vstanovleno poryad z miscem de bula mogila kudi zvozili pomerlih Zvoziv yih Sakov German Ob yizhdzhav vozom z volami kozhnu vulichku shob zibrati pomerlih na vulicyah u rovah u hatah 2022 roku gromadoyu sela provedeno restavraciyu pam yatnika Pam yatnik zhertvam Golodomoru ta represij Znak na pam yatniku zhertvam Golodomoru ta represij Pam yatnik zagiblim odnoselcyam Pam yatnik odnoselcyam zagiblim pid chas nimecko radyanskoyi vijni vstanovlenij naprikinci 1940 h rokiv u centri sela Na pochatku 1970 h rokiv vidbulasya rekonstrukciya teritoriyi navkolo isnuyuchogo monumenta ta oblashtovano park Slavi a na misci starogo pam yatnika urochisto vidkritij novij monument sho yavlyaye soboyu skulpturnu grupu yunak voyin ta divchina Na granitnih plitah vikarbuvani imena vsih 233 zagiblih zemlyakiv Tut takozh vstanovleno nadgrobki zv yazkovij partizanskogo zagonu Iskra Vorobchuk Rayisi Dmitrivni 1921 1944 ta Tovstonogu Mikiti Gerasimovichu 1922 1941 U 2003 roci Kiyivska oblasna rada vidala Ohoronnij nomer 295 Bratskij mogili i pam yatniku yak takim sho ne pidlyagayut privatizaciyi Starij monument odnoselcyam zagiblim pid chas nimecko radyanskoyi vijni Park Slavi Monument odnoselcyam zagiblim pid chas nimecko radyanskoyi vijni Park Slavi Monument odnoselcyam zagiblim pid chas nimecko radyanskoyi vijni Park Slavi Nadgrobok na mogili Vorobchuk R D Park Slavi Nadgrobok na mogili Tovstonoga M G U 2012 roci syudi perenesli pam yatnik Vasilyu Ivanovichu Galichenku yakij spershu stoyav u Kovoroti Vasil pracyuvav slyusarem u kolgospi im I Franka Jogo prizvali v armiyu 29 veresnya 1982 roku a vzhe v grudni vin buv v Afganistani Vin buv saperom 271 go okremogo inzhenerno sapernogo bataljonu 108 yi motostrileckoyi diviziyi Pershogo travnya 1984 roku grupa saperiv v ushelini raptovo potrapila pid vogon voroga i Vasil buv smertelno poranenij oskolkami granati U 1988 roci pam yatnij znak bulo vstanovleno pri v yizdi v selo a na fasadi miscevoyi shkoli bulo vstanovleno memorialnu tablicyu Memorialna tablicya Galichenku V I Park Slavi Pam yatnik Galichenku V I ArheologiyaOstannij nerozoranij kurgan kochivnikiv Poblizu sela doslidzheni kurgani kochivnikiv X XII stolit V B Antonovich zgaduye pro chotiri kurgani na teritoriyi Pustovit z posilannyam na Doneseniya Pustovojtovskoj volosti Nevidomo chi ce bula prosto pomilka chi shos inshe ale dobre vidomo lishe pro tri kurgani dva na pivnich vid r Rosavki ta odin na pivden vid neyi Pivdennij kurgan rozoranij prote z nogo zalishivsya dosit visokij pagorb yakij mozhna pomititi v yizhdzhayuchi do sela z boku Mironivki Z dvoh kurganiv na pivnochi zalishivsya lishe odin a inshij tezh rozorali U 1890 roci tam bulo znajdeno kam yanij polirovanij molotok sokiru ta inshi artefakti Ce svidchit sho lyudi zhili tut u 3 tis do n e tobto she za tripilskoyi dobi Krim togo znajdeni sribni rimski moneti chasiv Antonina Piya ta Marka Avreliya U 1970 roci vikonkom Kiyivskoyi oblasnoyi radi deputativ trudyashih dodav Kurgani kochivnikiv X XIII st u s Pustoviti Mironivskogo rajonu 45 do Spisku pam yatnikiv arheologiyi istoriyi ta mistectva miscevogo znachennya Kiyivskoyi oblasti Dodatok 3 2017 roku u spisku shojno viyavlenih ob yektiv kulturnoyi spadshini Kiyivskoyi oblasti bula Kurganna grupa III tis do n e I tis n e kilkist 2 adresa s Pustoviti Pustovitska silska rada Vidomi lyudiGalichenko Vasil Ivanovich 5 veresnya 1964 1 travnya 1984 voyin internacionalist uchasnik vijni v Afganistani Nagorodzhenij bojovim ordenom Chervonoyi Zirki posmertno U 1988 roci na koshti voyiniv afganciv bulo vstanovleno pam yatnij znak Vasilyu Galichenku pri v yizdi v selo a na fasadi miscevoyi shkoli vstanovleno memorialnu tablicyu Takozh na jogo chest u Pustovitah nazvana vulicya Galchenko Sergij Anastasijovich ukrayinskij literaturoznavec pismennik kandidat filologichnih nauk specialnist ukrayinska literatura 1987 Zasluzhenij pracivnik kulturi Ukrayini 2001 Laureat Derzhavnoyi premiyi Ukrayini v galuzi osviti 2017 Direktor Nacionalnogo muzeyu Tarasa Shevchenka u Kiyevi 2000 2005 z 2005 roku zastupnik direktora cogo zh muzeyu Zastupnik direktora z naukovoyi ta vidavnichoyi diyalnosti institutu literaturi imeni T G Shevchenka NAN Ukrayini vid 2006 Pochesnij meshkanec sela Pustoviti Gulenko Mikola Kirilovich 20 travnya 1937 18 zhovtnya 2020 ukrayinskij likar zaviduvach lorviddilennya 16 yi klinichnoyi likarni mista Kiyeva Zasluzhenij likar Ukrayini 1997 Dovgij Oleksij Prokopovich ukrayinskij pismennik perekladach literaturnij kritik pisnyar Zasluzhenij diyach mistectv Ukrayini Pochesnij gromadyanin s Pustoviti Nagorodzhenij medallyu Ivana Franka za uchast u sporudzhenni pam yatnika Ivanovi Franku u Pustovitah Zabolotnij Vitalij Andrijovich nar 1934 nachalnik parovogo cehu TEC Nikopolskogo pivdennotrubnogo zavodu Nagorodzhenij ordenami Znak Poshani ta Trudovogo Chervonogo Prapora Zabolotnij Ivan Ivovovich nar 1911 golovnij inzhener na verstatobudivnomu zavodi imeni Bogdana Hmelnickogo Korsun Shevchenkivskij Feliks Jordan polskij zhurnalist publicist teatralnij recenzent Zasluzhenij diyach kulturi Polshi Ignatenko Vasil Yevgenovich kerivnik TOV Pustovijti Golova kolgospu imeni Ivana Franka 1992 2000 Nagorodzhenij nagrudnim znakom MON Ukrayini Vidminnik osviti Vidznachenij Podyakoyu Prezidenta Ukrayini Ignatenko Ivan Savovich mehanizator Nagorodzhenij ordenom Trudovogo Chervonogo Prapora Krik Vasil Ovsijovich 1937 2017 golova kolgospu imeni Ivana Franka 1977 1992 Nagorodzhenij ordenami Druzhbi Narodiv ta Trudovogo Chervonogo Prapora Metelicya Mariya Dmitrivna lankova Nagorodzhena ordenom Trudovogo Chervonogo Prapora Onuchak Mikola Andrijovich pomichnik brigadira traktornoyi brigadi Nagorodzhenij ordenami Trudovogo Chervonogo Prapora ta Znak Poshani Ohrimenko Volodimir Opanasovich kolishnij direktor teleradiostudiyi Mironivka nini KP Teleradiostudiya Mironivka Mironivskoyi miskoyi radi Parhomenko Mikola Ivovich brigadir traktornoyi brigadi kavaler dvoh ordeniv Lenina Ponomarenko Fedora Grigorivna lankova Nagorodzhena ordenom Znak Poshani Primitki myronivka mrada gov ua Mironivska miska gromada Arhiv originalu za 5 lipnya 2023 Procitovano 12 veresnya 2023 ukrposhta ua Ukrposhta Arhiv originalu za 4 zhovtnya 2021 Procitovano 12 veresnya 2023 weather in ua Pogoda v Ukrayini Arhiv originalu za 5 bereznya 2022 Procitovano 5 listopada 2020 della com ua Arhiv originalu za 28 zhovtnya 2021 Procitovano 7 listopada 2020 rada info Arhiv originalu za 17 zhovtnya 2020 Procitovano 5 listopada 2020 Pohilevich 1864 s 560 Pustovijtam 400 rokiv s 6 Stavok openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 GES openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Greblya openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 4 zhovtnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Zagrebellya openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 4 zhovtnya 2023 Shlyuz openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 4 zhovtnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Glinyanij kar yer openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Davnij kar yer openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Zatoplenij kar yer openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Greblya openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 30 zhovtnya 2023 Kidonivskij yar openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Vovchij yar openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Damba openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 28 zhovtnya 2023 Toponimika 2015 s 24 Chastina sela z nazvoyu Kovorot openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Krinicya openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 28 zhovtnya 2023 Krinichki misce bilya starogo zaliznichnogo pereyizdu openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Toponimika 2015 s 25 Mayetok openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 30 zhovtnya 2023 Hvastinij yar openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 14 listopada 2023 Toponimika 2015 Druga traktorna brigada openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 28 zhovtnya 2023 Vulicya Polova openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 24 veresnya 2023 Pustovijtam 400 s 11 Persha traktorna brigada openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 30 zhovtnya 2023 Vulicya Shevchenkivskij uzviz openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 Kutok Drambur openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 27 veresnya 2023 P yatihatki openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 23 zhovtnya 2023 socialdata org ua Arhiv originalu za 7 kvitnya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 s 110 PDF mirrada gov ua Mironivska miska rada Arhiv originalu PDF za 13 listopada 2020 Procitovano 7 listopada 2020 IMSU 1971 s 462 Korsunskij povit zgaduyetsya v knizi Zrodla dziejowe tom XXII Arhiv Yugo Zapadnoj Rossii 1905 s XI XII Akty o zaselenii Yuzhnoj Rossii XVI XVIII v v Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 Istoriya Ukrayini Rusi 1956 131 Instrukciya Yuriya Hmelnickogo poslam do polskogo korolya Fedorovi Korobci ta Yevstafiyu Teckevichu 1661 bl zhovtnya 8 Tabir pid Rosavoyu Stajkivska prikordonna mitna zastava s Stajki Kiyivskogo polku Baptist Johann Homanno Ukrania quae et Terra Cosaccorum cum vicinis Walachiae Moldaviae Minoris que Tartariae provinciis 1716 1720 1740 lat Sig r Rizzi Zanoni Li palatinati di Braclaw e Kiowia Tratta dall Atlante Polacco del Rizzi Zanoni Venice 1781 ital Oksana Stepanishina Gospodarstvo grafiv Branickih na Kiyivshini i reforma 1861 r v yihnih mayetkah Studiyi z istoriyi Ukrayini Naukovo doslidchoyi katedri z istoriyi Ukrayini v Kiyivi 1930 T 3 S 117 232 Zhalovannaya gramota gr F K Branickomu na Bѣlocerkovskoe starostvo 1774 den 13 Kievskaya starina Aprel Iyun 1893 T XLI vip God dvenadcatyj S 162 165 ros Cherneckij 2003 s 10 11 Cherneckij 2003 s 12 Zhalovannaya gramota gr F K Branickomu na starostvo Boguslavskoe 1774 den 13 Kievskaya starina Aprel Iyun 1893 T XLI vip God dvenadcatyj S 322 325 ros Shumigorskij 1900 s 175 Lada Luzina 1 Pro nerozgadani tayemnici grafini Branickoyi z Biloyi Cerkvi Shumigorskij 1900 s 180 187 Nowinski Boleslaw 2 virok vid 05 10 1866 Pokarannya vidbuvvav v Irkutskij guberniyi z 1871 pid naglyadom v Tambovskij guberniyi z 1880 r v Usmani tiyeyi zh guberniyi Kurjer Warszawski abo Varshavskij kur yer shodenna gazeta sho drukuvalasya u Varshavi Polsha z 1821 po 1939 rik i vihodila dva vipuski shodnya z 1873 roku Stepanishina 1930 s 130 132 Geograficheskij atlas Rossijskoj Imperii carstva Polskogo i Velikogo knyazhestva Finlyandskogo Atlas b i 1828 S 14 ros Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 s 111 Spisok NASELENNYH MѢST Kievskoj gubernii 1900 s 806 Komora openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 13 zhovtnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Yulian Feofilovich Gorden Iuliyan Feofilovich Gorden Spisok NASELENNYH MѢST Kievskoj gubernii 1900 s 806 Pustovijtam 400 Ganzha O I 2000 s 66 Ukrayinske selo v period stanovlennya totalitarnogo rezhimu 1917 1927 rr V spravi uklonivshijsya ot vipolneniya gosnalogov S V Kulchickij Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 6 La Mi s 212 ru openlist wiki 3 Nacionalna Kniga pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 pp v Ukrayini Kiyivska oblast 2008 Spisok represovanih 4 Reabilitovani istoriyeyu 2007 archives gov ua Derzhavna arhivna sluzhba Ukrayini Arhiv originalu za 7 chervnya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 Justizvollzugsanstalt Tegel 5 Tegelska vipravna koloniya Derzhavnij arhiv Kiyivskoyi oblasti DAKO 6 Fond R 4826 Kolekciya dokumentiv gromadyan vivezenih na primusovi roboti do Nimechchini v period Drugoyi svitovoyi vijni Opis 1 Listi radyanskih gromadyan sprava 455 Spisok zagiblih 7 Spisok lyudej yaki zaginuli pid chas nimecko radyanskoyi vijni Povernulisya zhivimi spisok 8 Imena lyudej yaki narodilisya v Pustovitah i zhivimi povernulisya z Velikoyi Vitchiznyanoyi vijni v selo abo v inshe misce SRSR IMSU 1971 Santehnichna kanalizaciya openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 10 zhovtnya 2023 Septik openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 10 zhovtnya 2023 SFG MERKURIJ zareyestrovano 30 12 1993 Kerivnik Golinko Mikola Ivanovich TOV PUSTOVITI Direktor Ignatenko Volodimir Dmitrovich Data zasnuvannya 29 03 2000 opendatabot ua Arhiv originalu za 30 kvitnya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 kurkul com Arhiv originalu za 16 listopada 2020 Procitovano 8 listopada 2020 Bankrutstvo VAT Agrokom Uryadovij kur yer 23 travnya 2009 Vip 90 3996 TOV USPIH zareyestrovano 13 11 2000 SGVK Vidrodzhennya P zareyestrovano 27 03 2002 Keruyuchij direktor Yacenko Mikola Pilipovich SFG Obrij zareyestrovano 26 01 1998 Kerivnik Krishnov Oleksandr Mikolajovich obukhiv info Hroniki Obuhova 4 bereznya 2023 Arhiv originalu za 15 bereznya 2023 Procitovano 5 listopada 2020 UUkaz Prezidenta Ukrayini 361 2023 Pro vidznachennya derzhavnimi nagorodami Ukrayini Hroniki Obuhova 9 Ryatuyuchi pobratima zaginuv boyec Obuhivskogo terbatu youtube 10 Reportazh rekviyem proshannya z Geroyem zahisnikom zhitelem s Pustoviti Denisom Volodimirovichem Nebratom Kosma Dionisiev Drizhenko narodivsya 01 11 1851 Sergij Galchenko Oj pidu ya do mlina Slovo Prosviti 23 listopada 2017 Vip ch 47 S 14 Mista i sela Ukrayini Kiyivshina 2011 s 112 Podolyanec I I Antonenko Katerini Josipivni Pro rozglyad zapitu na informaciyu ta perelik shojno viyavlenih ob yektiv kulturnoyi spadshini Kiyivskoyi oblasti 2 zhovtnya 2017 S 10 miniland ua Arhiv originalu za 3 chervnya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 poglyad tv Informacijna agenciya Poglyad 17 grudnya 2021 Arhiv originalu za 20 serpnya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 Damba openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Vodyanij mlin openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Pustovijtam 400 rokiv 2000 Ohrimenko Dmitro Karpovich 1899 1979 Pererva V S 2008 Istoriya shkilnictva v mistah i selah Kiyivshini XIX pochatku XX st Likarchuk red 2002 Zakladi osviti Kiyivshini minule ta suchasne CDIAK Fond 127 Opis 1011 Klirovi vidomosti parafij Berdichivskogo Vasilkivskogo Zvenigorodskogo Kiyivskogo Kanivskogo Skvirskogo Tarashanskogo Radomishlskogo Cherkaskogo Chigirinskogo Umanskogo Lipoveckogo povitiv cdiak archives gov ua Centralnij derzhavnij istorichnij arhiv Ukrayini Arhiv originalu za 23 lipnya 2019 Procitovano 10 listopada 2020 CDIAK Ukrayini Pravoslavni cerkovni dokumenti klirova vidomist Fond 127 Opis 1009 Sprava 28 CDIAK Ukrayini Pravoslavni cerkovni dokumenti Fond 127 Opis 24 Sprava 104 O M Veselova Pam yatni znaki i pam yatniki zhertvam golodu genocidu 1932 1933 rokiv v Ukrayini old uinp gov ua Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Procitovano 7 listopada 2020 youtube com MironovkaTV 12 listopada 2022 Arhiv originalu za 8 bereznya 2023 Procitovano 16 veresnya 2023 N 714 Bratska mogila voyiniv Radyanskoyi Armiyi i pam yatnik voyinam odnoselcyam yaki zaginuli v roki Velikoyi Vitchiznyanoyi vijni Rishennya Kiyivskoyi oblasnoyi radi 11 068 06 XXIV vid 23 sichnya 2003 roku Pro Perelik pam yatok istoriyi ta mistectva Kiyivskoyi oblasti sho ne pidlyagaye privatizaciyi Antonovich 1895 s 84 Antonovich 1895 s 85 zamky com ua Arhiv originalu za 1 zhovtnya 2020 Procitovano 11 listopada 2020 Rishennya Vikonkomu KORDT 12 806 vid 23 11 1970 Pro zatverdzhennya spiskiv pam yatnikiv arheologiyi istoriyi i mistectva zagalnosoyuznogo respublikanskogo i miscevogo znachennya po Kiyivskij oblasti Podolyanec I I Antonenko Katerini Josipivni Pro rozglyad zapitu na informaciyu ta perelik shojno viyavlenih ob yektiv kulturnoyi spadshini Kiyivskoyi oblasti 2 zhovtnya 2017 S 118 Ukaz Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 27 09 1984 afgan ru ros Arhiv originalu za 5 lipnya 2020 Procitovano 8 listopada 2020 Toponimika 2015 s 26 DzherelaPustoviti Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR v 26 t Kiyivska oblast Red kol toma Rudich F M gol redkol Bakumenko P I Bachinskij P P Borsh Yu F Guslistij K G Kononenko V I Korolov B I zast gol redkol Majstrenko A A vidp sekr redkol Makarenko G K Marchenko M I Panin Ya G Petrenko M 3 Pshenichnij G S Sazhenyuk S N Sergiyenko G Ya Slabyeyev I S Tiholaz G A Shevchenko F P Shmorgun P M AN URSR Institut istoriyi Kiyiv Golovna redakciya URE AN URSR 1971 S 462 s Pustoviti Nacionalna Kniga pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 pp v Ukrayini Kiyivska oblast Uporyadn Gaj A I Gol red kol Ulyanchenko V I Red kol Butnik V G Gaj A I ker red vid grupi Danilenko V P Yerema P M zast gol red kol Zaharchenko P P Kondruk V P Romanchishin V G Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Kiyivska oblasna derzhavna administraciya Bila Cerkva Bukva 2008 S 553 556 ISBN 978 966 7195 95 3 Mironivskij rajon Reabilitovani istoriyeyu Kiyivska oblast Kniga 2 Kiyiv Osnova 2007 T 2 S 558 594 ISBN 966 699 170 5 Glushenko V A Mironivskij rajon Tri golodomori istoriya golodomoriv 1921 1923 1932 1933 ta 1946 1947 rokiv u Mironivskomu rajoni Kiyivskoyi oblasti Viktor Glushenko Mironivka Mironivska drukarnya 2008 287 s Kanevskij uѣzd Skazaniya o naselennyh mѣstnostyah Kievskoj gubernii ili Statisticheskiya istoricheskiya i cerkovnyya zamѣtki o vsѣh derevnyah selah mestechkah i gorodah v prѣdelah gubernii nahodyashihsya Sobral L Pohilevich Kiev V tipografii Kievo Pecherskoj lavry 1864 763 s ros doref V B Antonovich Arheologicheskaya karta Kievskoj gubernii Prilozhenie k HV t Drevnosti Izdanie Imperatorskago Moskovskago Arheologicheskago Obshestva Moskva Tipografiya M G Volchaninova Kudrinskaya ulica dom Kirѣevoj 1895 S 139 20 ros doref Buket Ye Slovo Prosviti 2 veresnya 2010 Vitryak u seli Pustoviti discover ua originalu za 24 listopada 2020 Procitovano 4 listopada 2020 Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2007 T 4 Ka Kom S 226 228 ISBN 978 966 00 0692 8 Zalevska K L Selo Pustoviti Mista i sela Ukrayini Kiyivshina istoriko krayeznavchi narisi Bolgov V Prisyazhnyuk A Kiyiv Ukrayinskij vidavnichij konsorcium 2011 T 2 S 110 112 ISBN 978 966 1641 31 9 Selo nashe Pustovijti Avtor tekstu Mikola Kaplya Uporyadnik Sergij Galchenko Istorichni ta krayeznavchi materiali zibrali Nadiya Zhelizna i Roman Nesterov Literaturnij redaktor Roksana Gorbovec Dizajn ta Maket Viktor Kudlyak Foto I A Savickogo ta V M Lisenka Viddrukovano v AT Mironivska drukarnya 2000 Hudozhno krayeznavche vidannya Administrativno teritorialnij podil Kiyivshini 1918 2010 roki Dovidnik Avt uporyadn Korinnij M M Bila Cerkva vidavec Pshonkivskij O V 2012 304 s ISBN 978 617 604 012 5 Oksana Stepanishina Gospodarstvo grafiv Branickih na Kiyivshini i reforma 1861 r v yihnih mayetkah Studiyi z istoriyi Ukrayini Naukovo doslidchoyi katedri z istoriyi Ukrayini v Kiyivi Kiyiv Derzhtrest Kiyiv Druk 1930 T 3 S 117 232 Toponimika sela Pustoviti Kiyivshina v charivnomu dzerkali toponimiki za materialami oblasnogo oglyadu konkursu robit uchnivskoyi molodi Toponimika j istoriya osviti ridnogo krayu navchalno metodichnij posibnik ukladach V M Gudima Bila Cerkva KOIPOPK 2015 S 20 29 Cherneckij Yevgen 2003 Branicki gerba Korchak Bila Cerkva Oleksandr Pshomkivskmj s 134 ISBN 978 617 604 001 9 Shumigorskij Evgenij Grafinya A V Branickaya IZ GALLEREI ISTORIChESKIH SILUETOV Istoricheskij vestnik 1900 Vip 1 S 175 202 ros doref Sherbina V Zhalovannaya gramota gr F K Branickomu na Bѣlocerkovskoe starostvo 1774 dek 13 Kievskaya starina 1893 Vip XLI S 162 165 M Grushevskij IV Kozacki spravi 1632 1637 rr Istoriya Ukrayini Rusi Nyu Jork Vidavniche Tovaristvo Knigospilka 1956 T VIII S 200 258 Pustowojty Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1888 T IX S 313 pol Pustowojty Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1902 T XV cz 2 S 529 pol Bezkoshtovna ta vidkrita geografichna baza danih openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 17 veresnya 2023 PosilannyaZovnishni videofajli Selo Pustoviti 2015 r Zobrazhennya poblizu Pustovit na OpenStreetMap openstreetmap org OpenStreetMap Procitovano 10 lyutogo 2024 fakty ua ros Fakty i kommentarii 23 listopada 2012 Arhiv originalu za 16 sichnya 2021 Procitovano 4 listopada 2020 Skripnik Alina 6 listopada 2017 fakty com ua Fakti Arhiv originalu za 22 listopada 2020 Procitovano 5 listopada 2020 Lavrinenko N youtube com ODTRK Ros Arhiv originalu za 5 kvitnya 2016 Procitovano 7 listopada 2020 ca ligazakon net Arhiv originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 pustovity dnz kiev sch in ua Arhiv originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 Pustovitska gimnaziya Mironivskoyi miskoyi radi Kiyivskoyi oblasti pustovity dnz kiev sch in ua originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 mironovka in ua Arhiv originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 miroraj gov ua Mironivska rajonna derzhavna administraciya Arhiv originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 miroraj gov ua Arhiv originalu za 22 chervnya 2019 Procitovano 17 veresnya 2023 dako gov ua Derzhavnij arhiv Kiyivskoyi oblasti Arhiv originalu za 16 travnya 2023 Procitovano 29 zhovtnya 2023 Ce nezavershena stattya z geografiyi Kiyivskoyi oblasti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi