Володи́мир Юхи́мович Свідзинський (26 вересня (8 жовтня) 1885, Маянів Вінницького повіту Подільської губернії, нині Тиврівський район, Вінницька область — 18 жовтня 1941, Непокрите, Вовчанський район, Харківська область) — український поет доби «Розстріляного відродження», перекладач.
Володимир Юхимович Свідзинський | |
---|---|
![]() | |
Народився | 26 вересня (8 жовтня) 1885 с. Маянів, Вінницький повіт Подільська губернія, Україна |
Помер | 18 жовтня 1941 (56 років) с. Непокрите, Вовчанський район, Харківська область, Українська РСР, СРСР ·спалення |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | поет, перекладач |
Знання мов | українська, польська, латина, французька, англійська, німецька і давньогрецька |
Роки активності | з 1912 |
|
Етимологія прізвища
Слова небожа поета Анатолія Свідзинського стосовно походження і правильного написання прізвища: українське прізвище «Свідзинський», ймовірніше за все, походить від назви доволі поширеного в Україні, але непоказного куща «свидина». Прізвище формувалося в основному в часи Гетьманщини. Хоча польське прізвище на тій же основі виникло раніше (що підтверджується польськими гербовниками), його вплив на еволюцію українського прізвища (яке, ймовірно, утворилося у формі Свідинський) виявився незначним. Він звівся, мабуть, лише до появи «дз» на місці «д». Це й зрозуміло, оскільки рід Свідзинських, за дослідженнями Володимира Свідзинського, принаймні 13 поколінь жив на Поділлі…
Отже, прізвище в його українській формі не фіксувалося на письмі (тому що в царській Росії все діловодство велося російською мовою) і фігурувало як «Свидзинський». Коли виникла потреба записати прізвище українською мовою, було застосовано принцип часткової транслітерації з російської на українську (суфікс вживаний в українській, натомість в кореневій частині обидва російські «и» передані як українські «і»).
Життєпис
Був другою дитиною в сім'ї, мав сестру та чотирьох братів (серед яких батько відомого вченого Анатолія Свідзинського). Батько — Юхим (Євфимій) Аксентійович, священник. Мати — Наталка Прохорівна (уроджена Стопакевич), попівна.
Навчання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2T1M4NU9DOGxSREFsUVRFbFJEQWxRaklsUkRFbE9UWWxSREFsUWpRbFJEQWxRamNsUkRFbE9UWWxSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlRreUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRkpVUXdKVUkwSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKREpVUXdKVUk0SlVReEpUZ3dMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbFFURWxSREFsUWpJbFJERWxPVFlsUkRBbFFqUWxSREFsUWpjbFJERWxPVFlsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJEQWxRamxmSlVRd0pUa3lKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpDSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJMEpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkRKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
1899 року закінчив Тиврівське духовне училище. Навчався в Подільській духовній семінарії (Кам'янець-Подільський). Звільнений 25 серпня 1904 року з 4-го класу на прохання батька, переміщеного на той час до Лянцкоруня.
1906 року (як зазначає в анкетах Свідзінський, за іншими документами — 1907) вступив вільним слухачем на економічний відділ Київських вищих комерційних курсів, реорганізованих 1908 року в комерційний інститут.
1912 року в журналі «Українська хата» (№ 1) надруковано перший вірш Свідзинського — «Давно, давно тебе я жду…».
26 січня 1913 року закінчив навчання в інституті, але державних іспитів не складав і тому диплома про вищу освіту не здобув.
Робота та військова служба (1913–1918)
Повернувся до батька в с. Бабчинці.
На запрошення Подільської земської управи обстежив ткацький промисел: від 1 червня до 15 вересня 1913 об'їхав 16 населених пунктів Могилівського, Гайсинського, Балтського, Проскурівського, Ямпільського, Ольгопільського, Летичівського та Літинського повітів, зібравши відомості про 1607 господарств, що займалися ткацтвом. Нарис Свідзінського «Ткацький промисел» увійшов до книги «Кустарні промисли Подільської губернії» (К., 1916).
У березні 1915 року переїхав до Житомира, працював у Волинській контрольній палаті: спочатку за наймом, від 3 червня 1915 — канцелярським служителем, а з жовтня — тимчасовим виконувачем обов'язків облікового урядовця.
Свідзинського мобілізували до армії — наказом від 23 березня 1916 року призначили помічником контролера 7-го класу в управління польового контролю при штабі 7-ї армії, яка 1916 року воювала на терені Галичини (Теребовля, Чортків, Бучач), 1917 року — переважно на території Подільської губернії.
З осені 1917 до весни 1918 року штаб 7-ї армії перебував у Барі. 14 березня 1918 року Свідзинського, на його клопотання, відраховано з армії «на місце мирної служби у Волинську контрольну палату», але до Житомира Свідзинський не поїхав. Наказом від 10 червня 1918 року його звільнено від служби в палаті.
Кам'янецький період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tmk4Mk1pOGxSREFsUVRFbFJEQWxRaklsUkRFbE9UWWxSREFsUWpRbFJEQWxRamNsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqa3VhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNWQk1TVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlVeU55VkVNU1U0UmlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TmlWRU1TVTRReTBsUkRBbE9VWWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRFbE9UWWxSREFsUWtJbFJERWxPRU1sUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREFsUWprbE1rTmZKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeUxsOGxSREFsT1VFbFJERWxPREFsUkRFbE9ETWxSREFsUWpNbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqZ2xSREFsUWprbE1rTmZOVjh3TVM1cWNHY3ZNakF3Y0hndEpVUXdKVGxCSlVRd0pVSXdKVVF3SlVKREpUSTNKVVF4SlRoR0pVUXdKVUpFSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnMkpVUXhKVGhETFNWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTkNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09TVXlRMThsUkRBbFFrWWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSXVYeVZFTUNVNVFTVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNeVZFTUNWQ015VkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09TVXlRMTgxWHpBeExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Переїхав у Кам'янець-Подільський, з жовтня 1918 року працював на посаді «редактора української мови» у видавничому відділі Подільської народної управи.
В історичному архіві Хмельницької області зберігається прохання Володимира Свідзинського від 26 січня 1919 року зарахувати його вільним слухачем історико-філологічного факультету Кам'янець-Подільського державного українського університету, де того часу викладали Іван Огієнко, Михайло Драй-Хмара, Євген Тимченко й інші відомі науковці та літератори. Студентами університету були молодші брати Володимира Олег та Павло. Літературне середовище тогочасного Кам'янця складали Юрій Липа, Людмила Старицька-Черняхівська, Осип Назарук тощо. Свідзинський був вільним слухачем університету упродовж 5 семестрів.
Зі встановленням у листопаді 1920 року в Кам'янці-Подільському радянської влади працював редактором у видавничому відділі народної освіти повітвиконкому.
Опублікував у часописі «Освіта» (Кам'янець-Подільський, 1919, № 3) статтю «Народні українські пісні про останню світову війну», у літературно-науковому додатку до газети «Наш шлях» (1920, число 7) — поему «Сон-озеро», у літературно-науковому журналі «Нова думка» (орган студентства Кам'янець-Подільського університету; 1920, № 3; редактор журналу — Валер'ян Поліщук) — вірші «Знову в душі моїй…» і «Пісенька» («Ой, ліщино густолиста…»).
Видавниче товариство «Дністер» 1920 року видало перекладений Свідзинським культурно-історичний нарис І. Іванова «Халдеї».
У Кам'янці-Подільському Свідзінський одружився з народною вчителькою Зінаїдою Йосипівною Сулковською (померла 12 липня 1933 року). 1921 року в них народилася донька Мирослава.
Від січня 1921 року Свідзинський працював архіваріусом у Кам'янець-Подільському університеті (невдовзі — інститут народної освіти).
У листопаді 1921 року став завідувачем архівів повітового комітету охорони пам'яток старовини, мистецтва та природи.
1922 року в Кам'янець-Подільській філії (утворена в травні 1921) Державного видавництва України вийшла перша збірка Свідзинського «Ліричні поезії». Рецензії на збірку надрукували Іван Дніпровський (газета «Червона правда», Кам'янець-Подільський, 1922. — № 74; від травня 1921 газету редагував Іван Кулик) і Валер'ян Поліщук (журнал «Червоний шлях», Харків, 1923. — № 2).
25 грудня 1922 року Свідзинського призначили архіваріусом, 10 січня 1923 — секретарем новоствореного архівного управління, а від липня 1923 року він виконував обов'язки завідувача.
1922 року науково-дослідна кафедра історії та економіки Поділля при ІНО залучила Свідзинського до виявлення в архівах і музеях Кам'янця-Подільського графічного матеріалу подільських греко-католицьких метрик, рукописних книг і стародруків. Свідзинський зареєстрував 337 метрик, із них 150 мали високохудожні заставки, літери, орнаменти, малюнки. Кілька випусків видання «Метрики XVIII в.» літографовано в майстерні Кам'янець-Подільського художньо-промислового технікуму імені Сковороди під керівництвом Володимира Гагенмейстера.
З початку 1923 до липня 1925 року Свідзинський — аспірант кафедри (підсекція соціальної історії), працював над темами «Селяни приватновласницьких маєтків Поділля в першій половині XIX століття», «Аграрні рухи на Поділлі в XX столітті», написав розвідку «Економічна еволюція господарства селян тарнорудського маєтку», підготував доповідь «Боротьба подільських селян із польськими легіонерами в 1918 році» (виголосив у жовтні 1925 на засіданні Кам'янець-Подільського наукового товариства при ВУАН), брав участь у комплексному (соціально-економічному, географічному, лінгвістичному, мистецтвознавчому) обстеженні села Панівці.
1925 року виступив із доповіддю «Події на селах подільських у 1917–1918 роках» на науковому зібранні Кам'янець-Подільського наукового товариства при Українській академії наук (був його членом — 7-м за порядком вступу).
У зв'язку з реорганізацією Кам'янець-Подільського окружного архівного управління 29 серпня 1925 року здав справи новопризначеному завідувачеві Дмитру Прядію, деякий час (формально — до листопада 1925) працював там інспектором.
Харківський період
У жовтні 1925 року переїхав до Харкова, де працював літературним редактором у місячнику «Червоний шлях», від листопада 1930 року — в газеті політуправління Українського військового округу «Червона армія».
У січні–вересні 1932 року працював у Техвидаві, потім знову повернувся до редакції «Червоного шляху» (від 1936 — «Літературний журнал»).
У Харкові сім'я Свідзинського розпалася: дружина з дочкою переїхала до сестри у Вінницю.
У Харкові Свідзинський видав другу поетичну збірку «Вересень» (1927). Остання прижиттєва збірка «Поезії» вийшла 1940 у Києві (видавництво «Радянський письменник», друкувалася у Львові). Готував наступну збірку «Медобір».
Багато перекладав із літератур народів СРСР, з французької, іспанської, польської мов. Серед перекладів — «Слово о полку Ігоревім» (1938), комедії Арістофана «Хмари», «Оси», «Жаби» (видано 1939).
Після 1927 року вірші Свідзинського не друкували. Як він пояснював: «Мою книгу „Вересень“ критика полаяла за фаталізм. Я подумав, що не маю хисту і перестав друкувати. Писав лише для себе та доньки. Не писати я не міг!». Основна частина його доробку — лірика, балади, віршовані казки — залишалась у рукописах. Однак усі вони згоріли під час жорстокого вбивства-страти поета 1941 року.
Був безпартійним.
Член Спілки письменників СРСР з 1936 року.
Загибель
Життя Володимира Свідзинського обірвалося трагічно в жовтні 1941 року. Коли німецькі війська наближалися до Харкова, НКВД заарештував тих харків'ян, які ще не евакуювалися, зокрема представників української інтелігенції. Свідзинський знав, що приречений на арешт, тому переховувався у друзів. Але 27 вересня 1941 року був арештований за звинуваченням в антирадянській агітації. Разом із іншими арештантами його гнали під конвоєм на схід. Довгий час вважалося, що коли виникла загроза оточення німецькими загонами, арештантів в селі Непокрите загнали в покинуту господарську будівлю, яку облили бензином і підпалили. Кільком іншим особам, серед яких був співак Микиша М. В., вдалося врятуватися. А слідча справа поета завідомо фальшиво подає інше місце загибелі: село Бутирки Уразовського району Курської області.
Тоді у полум'ї згоріли й рукописи його ненадрукованих творів. Винятком став великий рукопис збірки недрукованих поезій «Медобір», яку поетові О. Веретенченкові вдалося вивезти за кордон.
Творча діяльність
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TVM4eFl5OGxSREFsUVRFbFJEQWxRaklsUkRFbE9UWWxSREFsUWpRbFJEQWxRamNsUkRFbE9UWWxSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlRreUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRkpVUXdKVUkwSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKREpVUXdKVUk0SlVReEpUZ3dYeVZFTUNVNE5DVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTROeTVxY0djdk1qVXdjSGd0SlVRd0pVRXhKVVF3SlVJeUpVUXhKVGsySlVRd0pVSTBKVVF3SlVJM0pVUXhKVGsySlVRd0pVSkVKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1WHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNReVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TUY4bFJEQWxPRFFsUkRBbFFqSWxSREVsT0RJbFJEQWxRamdsUkRBbFFrTWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RjdWFuQm4uanBn.jpg)
Перша збірка поезії В. Свідзинського «Ліричні поезії» датована 1922 р. Як поет він сформувався якось потаємно, неквапливо, писав небагато, друкувався ще менше. Натомість ретроспективно він постає у своїй творчості дуже вимогливим до себе, винятково стабільним і цілковито відчуженим від сучасного йому літературного побуту. Ця таємничість творчої особистості Свідзинського знайшла глибоке потрактування у Василя Стуса як «…спосіб шляхетної герметизації власного духу… В цій позиції єдиний його порятунок і надія на вижиття. Замкнутися, щоб зберегтися. Змаліти, щоб не помилитися у власній суті. Стати збоку, щоб не бути співучасником…». Така позиція, проте, прирікала його на недоброзичливість критики, а це, в свою чергу, унеможливлювало вихід до читачів, бо критика в радянській літературі певною мірою перебирала функції цензури. Так серед тогочасних рецензентів були такі активні учасники літературного життя, як І. Дніпровський (Г. Кобзаренко — псевдонім, під яким вийшла рецензія на збірку В. Свідзинського) та Валер'ян Поліщук (рецензія підписана ім'ям Василій Сонцвіт). Перший, як зазначає І. Дзюба, побачив у ній камерність, суто інтимну поезію та переробки народних пісень і загалом висловив невдоволення відірваністю автора-«мрійника» від громадського життя. Другий також відзначив вузькість тематики і відсутність громадянських мотивів, але водночас сказав прихильне слово про щирість цієї лірики.
Наступна збірка В. Свідзинського «Вересень», що вийшла 1927 року, дістала в пресі різко негативну оцінку. Відомий і авторитетний тоді критик Яків Савченко вважав В.Свідзинського поетом, який спізнився на багато років: «Я не хочу вгадувати, на скільки саме років запізнився прийти в літературу Свідзинський, але ясно, що його творчість, світовідчування й світогляд — цілковито поза нашою добою.»
Останнім публічним звітом поета перед сучасниками стала збірка 1940 р. «Поезії», видана у Львові стараннями Ю. Яновського і за його редакцією. Із віршів, які В. Свідзинський запропонував до збірки, 43 були повернені автору, десятки залишилися поза збіркою. Вірші поета, які не ввійшли до збірки «Поезії», а мали скласти наступну — «Медобір», були широко відомі харківським поетам. Проте у полум'ї війни згоріли майже всі рукописи поета. Жодної поезії 1941 року до нас не дійшло. Лише 96 поезій В.Свідзинського вивіз в еміграцію поет Олекса Веретенченко, які й видав з додатком інших віршів окремою збіркою під авторською назвою «Медобір» 1975 року.
1961 року в Едмонтоні видано збірочку вибраних поезій Свідзинського Яром Славутичем.
В Україні також з'являється видання творів В.Свідзинського. Видавництво «Радянський письменник» 1986 року здійснило видання «Поезії» Володимира Свідзинського. До видання повністю ввійшли збірки «Медобір», «Вересень» та «Поезії» (1940 р.). Бракувало лише першої збірки «Ліричні поезії» (1922 р.). Тривалі пошуки поетичної книжки були безрезультатними. Коли видання 1986 року було вже у верстці, вдалося натрапити на слід одного-єдиного примірника «Ліричних поезій» В.Свідзинського. власником збірки був харківський письменник Андрій Чернишов. Проте благання упорядника В. Яременка і обіцянка редакції компенсувати передачу примірника виданням якогось твору А.Чернишова не вмовили (з невідомих причин) власника надати збірку для вміщення її у виданні «Бібліотека поета». Але два вірші Свідзинського, «Вітер» і «Темна», Чернишов все ж таки надіслав. Ними і була представлена у виданні 1986 р. перша збірка поета.
Свій архів А. Ф. Чернишов заповів музею М. Коцюбинського у Чернігові. Директор музею Ю. Р. Коцюбинський особисто перевіз архів покійного до Чернігова. Наукові співробітники відібрали матеріали, що відповідали тематиці і профілю музею, а решту відправили до Харкова. Серед залишених у музеї матеріалів знайшовся примірник «Ліричних поезії» В.Свідзинського. повний текст цієї збірки було надруковано в журналі «Дніпро» за 1996 рік. Єдину рецензію на це видання написав у Києві Леонід Череватенко і надрукував її у журналі «Україна».
Журналом «Київ», Лігою меценатів та видавництвом «Дніпро» 2000 року засновано Всеукраїнську літературну премію імені Володимира Свідзинського, видані восени 2004 року «Твори: у двох томах» (Володимир Свідзінський. Твори: у двох томах. Т.1. Поетичні твори. Т.2. Переклади. Статті. Листи. Сер. «Відкритий архів». — К.: Критика, 2004) вже встигли взяти перше місце у номінації «Хрестоматія. Українська та зарубіжна художня класика» Всеукраїнського рейтингу «Книжка року 2004» серед Лідерів осені.
Поетична творчість
Першу збірку Свідзинського «Ліричні поезії» видали 1922, пізніше були збірки «Вересень» (1927) і «Поезії» (1940, за редакцією Юрія Яновського).
Збережену О. Веретенченком збірку Свідзинського «Медобір» (вірші 1927–1936 й опубліковані в УРСР 1937–1940) видали в Мюнхені 1975 року.
У перших збірках Свідзинський схилявся до символізму, у двох останніх — помітні елементи сюрреалізму у поєднанні з доброю класичною формою. У творчості Свідзінський був далекий від актуальної йому сучасності, що й зумовило негативне ставлення офіційної радянської критики до нього, яка закидала йому перебування «поза часом і простором» і відчуженість його творчості, світовідчування і світогляду від радянського.
Л. О. Кісельва вважає, що значну роль у віршах поета відіграє символічна мова фольклору:
![]() | Завдяки взаємодії літературного слова й фольклорних семантичних структур утворюється принципово нова система художнього осягнення світу. Виникає текст нового типу, здатний перекодувати «природу» як «культуру» (і навпаки), органічно поєднувати «історичне» з «космологічним», чуже слово – з власним, реальне й побутове – з магічним і провіденціяльно-профетичним . | ![]() |
Важливе місце у творчості Свідзинського посідають казки за народними чи екзотичними мотивами.
Микола Бажан так оцінив творчість Свідзинського: «Це — поет неповторний, своєрідний, тонкий. Я маю насолоду від його поезії і думаю, що невдовзі прийде час і на достойне поцінення його творчості критикою і громадськістю» (1973, лист до Андрія Чернишова).
Перекладацтво
У перекладацькому доробку Свідзинського — твори двох античних літератур (Гесіод, Езоп, Овідій, Арістофан), а також із староукраїнської та 9 національних (швейцарська — Г. Келлер; іспанська — Лопе де Вега; грузинська — А. Церетелі, К. Чічінідзе; білоруська — Я. Купала; французька — А. Барбюс, В. Гюґо; вірменська — епос «Давид Сасунський»; польської — А. Міцкевич, Б. Прус; російської — О. Пушкін, М. Лєрмонтов, М. Нєкрасов, Г. Пєтніков, Л. Топчій, Г. Литвак, М. Ушаков, І. Турґєнєв, М. Салтиков-Щедрін, М. Ґорькій, В. Іванов, В. Вишневський; ромської — Вано Хрустальо).
1939 року в його перекладі окремим виданням вийшли три комедії Арістофана.
Не належний до радянського літературного кола Свідзинський не дуже міг розраховувати на цікаві для нього пропозиції та замовлення і тим більше — пропонувати. Проте перекладацький доробок В. Свідзинського значним своїм обсягом засвідчує доволі успішну працю на цьому терені. «Для поета, несуголосного добі, чия позиція може бути схарактеризована як „внутрішня еміграція“, перекладацтво становило певну „нішу“, ставало не лише можливістю творчості, незаангажованої участі в культурному будівництві і водночас певним заробітком, засобом для існування, — а й своєрідною можливістю неучасті у тотальних деформаціях літератури, поезії, митця.».
Ґрунтовна освіченість В. Свідзинського, знання мов, характер його власного хисту стали передумовами його звернення до художнього перекладу. Але ще більшою причиною цього була незапотребованість його оригінальної творчості, неприхильність рецензії на його збірки. Ймовірно, саме це й переконало поета, що перекладацтво — найреальніша для нього за даних обставин можливість творчої самореалізації. Зауважимо, що вирішальними тут стали фактори несвободи.
Окрім поетичних, Свідзинському належать і майстерні прозові переклади з російської класики XIX ст., М. Горького. Те, що у здійснених Свідзинським перекладах значну групу становить античність, зближує його з неокласиками, передусім з М. Зеровим. це невипадково: і суспільна позиція, і творчі принципи, і творчі долі їхні мають багато спільного. Як і неокласики, В.Свідзинський «…був речником здебільшого пасивного, але затятого опору культурному нігілізмові, безпам'ятству, ідеологічному диктатові, протиставляв цьому ідеал повноти культури і нескасовну актуальність традиції в широкому сенсі поняття.».
З дидактичної поеми Гесіода «Роботи і дні» Свідзинський переклав трохи більше третини. Що поема йому справді імпонувала, засвідчено включенням одного уривка до збірки «Вересень» і двох — до збірки «Поезії». Ще п'ять фрагментів уперше опубліковані у хрестоматії «Антична література», укладеній Олександром Білецьким (1937 р.).
До Свідзинського українською Гесіода перекладав лише І. Франко. Свою переємність щодо попередника В.Свідзинський засвідчує тим, що зберігає запроваджений ним поділ суцільного тексту на тематичні фрагменти, лише частково змодифікувавши їх та їхні назви. «Мореплавство» стає «Порадами мореплавцеві», «Подружжя» — «Вибором жінки», «Хліборобська робота» відповідає «Сівбі» за поділом Франка. «Поради» у перекладі Свідзинського контамінують у собі ті уривки, що Франко дав їм назви «Праця мирить людей», «Правда й неправда», «Два шляхи». Словом, у поета було своє бачення й розуміння, своє сприйняття славетної пам'ятки античного письменства, він підійшов до свого завдання, як і належало, відповідально й ретельно. Можливо, якби не трагічна загибель, Свідзинський завершив би переклад «Робіт і днів» — та реальний шанс надрукувати їх був хіба що у перевиданій хрестоматії з античної літератури — через 31 рік.
У видавництві «Книгоспілка» (1922 р.) без зазначення імені перекладача окремою книжкою виходить «Овеча криниця» Лопе де Веги. Як припускає Василь Яременко, саме цей переклад «відкрив» Свідзінському «дорогу до Харкова».
Продовжують час від часу з'являтися друком у «Червоному шляху» його переклади А. Чехова, І. Тургенєва.
Переклад «Казок про Італію» Горького, де Свідзинський переклав також і віршовані фрагменти, вперше вийшов без зазначення перекладача у 1934 році. Може, поет і сам не прагнув цього, він мав свої причини. Адже після Жовтневих подій жив у Кам'янці-Подільському, столиці УНР, брав участь у тамтешніх виданнях; вади свого соціального походження також добре знав. Наступне видання Горького, двотомник 1936 р., вже зазначало перекладача «Казок».
До відзначення 100-ліття загибелі О. С. Пушкіна (за сприяння влади) в Україні було видано двотомник; у другий том, що містив переклади за редакцією М. Рильського, М. Терещенка, П. Тичини увійшов і переклад Свідзинського «Русалки» О. Пушкіна. Переклад був бездоганний. «Порізно простий ритмічний малюнок та діалоги персонажів незавершеної драми Пушкіна крили для перекладача значну складність: російську просторічну говірку треба було втілити в українських відповідниках; навряд чи хтось зробив би це краще за Свідзинського.» Він зберіг загальну романтичну атмосферу твору, «…його казкову таємничість і світлу печаль, і, водночас, той невловний усміх зрілого романтизму ніби над самим собою.».. Перекладач ніби наблизив твір до його глибинних життєвих витоків. Глибоке осягнення першотвору тут зумовлене безліччю обставин: не даремно ж у Свідзинського-перекладача є дві «Русалки». Друга — вірш німецькомовного швейцарського поета кінця XIX ст. Готфрида Келлера. Для Свідзинського ці твори питомо близькі як для поета, чий світ населяють незліченні таємничі істоти, вся «нечисть», і дружня, і недружня до людини, що володіє простором від Дому і Саду — до Лісу, Болота, Річки.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ellpOVdiMnh2WkhsdGVYSmZVM1pwWkhwcGJuTnJhV2xmVUd4aGNYVmxYME5vWlhKdWVYTm9aWFp6YTJGZlUzUnlYelU1WDB0b1lYSnJhWFl1YW5Cbkx6RTFNSEI0TFZadmJHOWtlVzE1Y2w5VGRtbGtlbWx1YzJ0cGFWOVFiR0Z4ZFdWZlEyaGxjbTU1YzJobGRuTnJZVjlUZEhKZk5UbGZTMmhoY210cGRpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1937 році українською мовою виходять переклади «На смерть Степана Булана», «Пісня й сила» Янки Купали. Наймасштабніше перекладацьке звершення Володимира Свідзинського — це переклад трьох комедій Аристофана, і майже неймовірна удача перекладача — це видання 1939 р. у Держлітвидаві тому «Аристофан. Комедії.». Перші спроби як перекладу, так і наукової оцінки Аристофана в Україні належать Франкові. Але перекладені Свідзинським «Хмари», «Оси», «Жаби» — перші в Україні повні переклади цих творів. Є всі підстави гадати, що вміщені в кінці видання докладні метричні схеми арістофанівського вірша також належать перекладачеві. Не варто забувати, що умови, в яких здійснювалася ця велика робота, були аж ніяк не сприятливими: практично, Свідзинський завжди бідував.
Поет також бере участь у колективному перекладі вірменського народного епосу «Давид Сасунський». Але особливо його поглинає робота над «Словом о полку Ігоревім». Це перший в історії української літератури повний поетичний переклад «Слова». Він був оприлюднений 1938 року у 5-му числі «Літературного журналу» і лише тому, що В.Свідзинський вже багато років там працював. Міфопоетична природа цієї літературної пам'ятки, її образна й символічна магнетичність, чарівність натхненного слова полонили Володимира Свідзинського суголосністю до його власного світо- й слововідчуття. Тим самим увиразнювалася й авторська поетика, де класичні розміри гармоніювали із пошуком первісного звучання й ритму українського слова.
У першому числі «Літературного журналу» за 1941 рік вийшов його єдиний переклад із Лермонтова, твір, що в оригіналі миє назву «Листок», а в перекладі, за першим рядком, «Дубовий листок одірвався од рідної віти…».
З листів поета довідуємось, що він мав домовленість із видавництвом про переклад українською «Війни і миру» Л. М. Толстого. Перешкодила війна…
Наукові дослідження
Свідзинський — автор кількох цінних наукових розвідок — про народні промисли Подільської губернії (ткацтво та килимарство), про графічне оформлення старовинних греко-католицьких метрик. На жаль, не знайдено тексту його наукової доповіді «Про події на селах подільських року 1918».
Вшанування
- Лігою українських меценатів, журналом «Київ» та видавництвом «Дніпро» 2000 року засновано Літературну премію імені Володимира Свідзінського.
- 1 липня 2016 року о 15:00 у Харкові відбулось відкриття меморіальної дошки Володимирові Свідзінському на будинку Харківської обласної організації Національної Спілки письменників України (Чернишевська, 59).
Примітки
- нині Могилів-Подільського району Вінницької області
- Петров Віктор. Українська інтелігенція жертва большевицького терору // Українська літературна газета. — 1956. — червень. — С. 5.
- Розстріляне відродження: Антологія 1917—1933: Поезія — проза — драма — есей / Упорядкував Лавріненко Юрій. Післямова Є.Сверстюка. — К.: Смолоскип, 2004. — С. 190
- Володимир Свідзинський. Біографія
- http://exlibris.org.ua/vvv/r04.html
- https://books.google.com.ua/books?id=OVcjAQAAIAAJ&q=Харків+НКВД+спалили&dq=Харків+НКВД+спалили&hl=uk&newbks=1&newbks_redir=0&source=gb_mobile_search&sa=X&ved=2ahUKEwih39aN-7P-AhWN6CoKHUffCRgQ6AF6BAgHEAM#Харків%20НКВД%20спалили Книга "Визначні Дати", вид-во "Україна", 2004. - с. 187
- Соловей Е. «Зберігати вічно… до 1967 року» (Про слідчу справу Володимира Свідзінського)//Слово і час. — 2009. — № 9
- Розстріляне відродження. — С. 193
- [54: 5]
- [Див.13:118]
- [36:11]
- Кісельова Л. О. Про один загадковий вірш В. Свідзінського та контексти його розуміння / Л. О. Кісельова // Наукові записки НаУКМА. — 2007. — Т. 72: Філологічні науки. — С. 32
- [49: 135]
- [49: 136]
- [49: 137]
- [49: 137—138]
- Меморіяльна дошка Володимирові Свідзінському
Посилання
- Свідзинський Володимир Юхимович // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Свідзінський Володимир // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1964. — Т. 7, кн. XIII : Літери Риз — Се. — С. 1692-1693. — 1000 екз.
- Твори Володимира Свідзінського на сайті Чтиво
- Марко Роберт Стех. Очима № 3. Про поета Володимира Свідзінського, відео
- Меморіяльна дошка Володимирові Свідзінському
- Свідзінський Володимир в Електронній бібліотеці «Культура України»
Твори в інтернет-бібліотеках
- Свідзінський В. Вибрані поезії / В. Свідзінський ; вступ. ст. Я.Славутича. — Едмонтон: Славута, 1961. — 63, 1 с.
- Свідзінський В. Поезії / В. Свідзінський — Львів: Рад. письменник, 1940. — 120 с.
- Свідзінський В. Ю. Поезії / В. Свідзінський ; упорядкув., передм. та комент. Е. С. Соловей ; Ін-т літ. ім. Т. Г. Шевченка НАН України. — Харків: Фоліо, 2013. — 347, 1 с., 1 арк. портр. — (Українська література. Колекція).
Література
- Публікації творів В. Свідзінського
- Володимир Свідзінський. Твори у двох томах // Львівська газета. — 2004. — № 216 (540).
- Публікації про Свідзінського
В енциклопедичних віданнях
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Українські письменники: Біобібліографічний словник. — К., 1965. — Т. 5. — С. 415-416.
- Український радянський енциклопедичний словник : [у 3 т.] / гол. ред. М. П. Бажан. — 1-ше вид. — К. : Голов. ред. УРЕ АН УРСР, 1968. — Т. 3 : Плюс — Ь. — 856 с. — С. 228.
- Письменники Радянської України : біобібліографічний довідник / упоряд.: Олег Килимник, Олександр Петровський. — К. : Радянський письменник, 1970. — 540 с. — С. 379; портрет.
- Український радянський енциклопедичний словник : [у 3 т.] / гол. ред. Бабичев Ф. С. — 2-ге вид. — К. : Голов. ред. УРЕ АН УРСР, 1987. — Т. 3 : Портулак — Ь. — 736 с. — С. 177.
- Письменники Хмельниччини: Бібліографічний покажчик. — Хмельницький, 1989. — С. 86.
- Універсальний словник-енциклопедія. — 3-є видання. — К., 2003. — С. 1093.
Інше
- Гетьманець М. Ф. Свідзінський Володимир Юхимович // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1983. — Т. 10 : Салют — Стоговіз. — 543, [1] с., [36] арк. іл. : іл., табл., портр., карти + 1 арк с. — С. 59.
- Мацько В. Син землі подільської // Прапор Жовтня (Кам'янець-Подільський).— 1984.— 2 червня.
- Никанорова О. Володимир Свідзінський // …З порога смерті… Письменники України — жертви сталінських репресій. — К., 1991. — С. 386-388; фото.
- Мацько В. Літературне Поділля. — Хмельницький, 1991. — С. 62-63.
- Мацько В. Не ошукайся, доле // Кам'янець-Подільський вісник. — 1991. — 23 жовтня
- Баженов Л. В. Поділля в працях дослідників і краєзнавців XIX—XX ст.: Історіографія. Біобібліографія. Матеріали. — Кам'янець-Подільський, 1993. — С. 343.
- Будзей Олег Васильович. Найпрекрасніша з квіток українського саду // Подолянин. — 2010. — 8 жовт. — С. 15.
- Анатолій Свідзінський. «Я виноград відновлення у ніч несу…». Володимир Свідзінський — творець прекрасного. — К.: Вид-во ім. Олени Теліги, 2003.
- Базилевський В. Внутрішній простір // Літературна Україна. — 2006. — 9 лют. — С. 1-7.
- Базилевський В. Математика поезії // Кур'єр Кривбасу. — 2001. — № 134. — С. 175—193.
- Бондар І. Музика на Лейбштандартенпляц // Укр. засів. — 1992/1993. — Ч. 1. — С. 14-20.
- Бондар-Терещенко. Невідомий Свідзінський // Кур'єр Кривбасу. — 2000. — № 6. — С. 127—140.
- Бондар-Терещенко. Як загинув Свідзінський // Літературна Україна. — 2000. — 11 трав. — С. 11.
- Боровий В. Відлуння далекого травня / Боровий В. В аркані Каєркана: Спогади і враження. — Х., 2001. — С. 90-94.
- Боровий В. «…І в полум'я знову вернусь!»: [Про В. Свідзінського] // Визвольний шлях. — 1993. — № 2. — С. 194—195.
- Боровий В. «Ми шукали до сонця броду» // Українське слово. — 1997. — 23 жовт.
- Бортняк А. Пам'ять відроджена з попелу // Хочу все знати. — 2000. — 4 жовт. — С. 2.
- Вікторова Г. Загублений талант: [Про поета В. Свідзінського] // Укр. засів. — 1993. — Ч. 3. — С. 89.
- Володимир Свідзінський (1885—1941) // Гроно нездоланих співців. — К., 1997. — С. 51-61.
- Володимир Свідзинський. — У кн.: З порога смерті. — К., 1991. — С. 386—388.
- Дзюба І. Володимир Свідзінський — У кн..: Письменники Радянської України. — К., 1987. — Вип. 13. — С. 113—141.
- Дзюба І. Володимир Свідзінський // Українське слово: Хрестоматія української літературної критики XX ст. (У 3-ох кн.). — К., 1994. — Кн. 1. — С. 402—428.
- Дзюба І. Слово про поетове дитинство // Слово і час. — 1990. — № 10. — С. 50-52.
- Добрушина Т. Володимир Свідзінський і Болеслав Лесьмян: До формально-лінгвістичної типології поезії // Слово і час. — 2003. — № 5. — С. 76-82.
- Зборовець І. Обставини загибелі поета В. Свідзінського // Краєзнавство. — 1995. — № 1-4. — С. 53-55.
- З-над Божої ріки. Літературний біобібліографічний словник Вінниччини / Упорядкування і заг. редакція А. М. Подолинного. — Вінниця: Континент-ПРИМ, 2001. — С. 301—302.
- Історія української літератури XX ст. (У 2 кн.). — Кн. 1: Перша пол. XX ст. Підручник. — К.: Либідь, 1998. — С. 172—177.
- Історія української літератури XX століття: Кн. перша (1910-1930-ті роки): Навч. посіб. для студ. філол. ф-тів вузів / За ред. В. Г. Дончика. — К.: Либідь, 1993. — 782 с.
- Історія української літератури XX ст. Кн. перша — К.,1993. — С. 334—345.
- Качуровський І. На мовні теми // Визвол. шлях. — 1991. — № 3. — С. 341—349.
- Качуровський І. Український парнасизм // Визвольний шлях. — 1983. — № 4. — С. 472—483.
- Кернер Г. Міфотворчість у поезії Б.-І. Антонича і В. Свідзінського // Сучасність. — 2001. — № 12. — С. 125—139.
- Клименко В. Великдень В.Свідзінського // Україна молода. — 2004. — 7 жовт. — С. 13.
- Коцюбинська М. Перегук душ: Василь Стус про Володимира Свідзінського // Слово і час. — 1991. — № 5. — С. 3-4.
- Лавріненко Ю. Володимир Свідзінський, 1885—1941 // Розстріляне відродження: Антол. 1917—1933: Поезія — проза — драма — есей. — К., 2002. — С. 190—207.
- Линтварева-Чикаленко. Був поетом професійним // Кур'єр Кривбасу. — 2001. — № 1. — С. 86-90.
- Матіяш Б. Сюжет для Свідзінського // Критика. — 2007. — Ч. 5. — С. 26-27.
- Матіяш Б. Мисленнєві координати мовчазного дискурсу поезії Володимира Свідзінського // Молода нація. — 2006. — № 2. — С. 152—177.
- Медвідь В. Володимир Свідзінський: поет ХХ1 століття // Українське слово. — 1995. — 27 квіт. — С. 7.
- Мельник В. «Друг, що загинув передчасно» // Україна молода. — 2003. — 2 верес. — С. 12.
- Овчаренко О. Полум'я поезії В.Свідзінського // Слово і час. — 1995. — № 11-12. — С. 41.
- Пічкур Д. В. Свідзінський: «Завжди любити щоб завжди помилятись» // Зоряна криниця. — 2000. — 26 лют. — С. 4.
- Плахотнік Н. Згорання як протетичний мотив у поезії В. Свідзінського // Київська старовина. — 2005. — № 2. — С. 125—132.
- Погребенник В. Свідзинський // Українська мова та література. — 1997. — № 22 (38).
- Рибалко О. Знайдено в архівах: Шкіц до життєпису В. Свідзінського // Вітчизна. — 1989. — № 1. — С. 144—147.
- Савченко Я. З поетичної художньої літератури / Життя і революція. — Кн. Х. — 1928, жовтень.
- Салімонович Л. Його спалили живцем… Не німці, а наші: Нові подробиці про смерть поета В. Свідзінського жахають // Україна молода. — 1999. — 6 трав. — С. 10.
- Свідзінська-Ілляш. Я з роду Свідзинських // Київ. — 2000. — № 5-6. — С. 141.
- Свідзінський А. «Я виноград відновлення у світ несу» // Київ. — 2000 — № 11-12. — С. 107—126.
- Свідзінський В. Живуща вода: Поезії (вибрані твори). Передмова В. Коломієць. — К.: ВАТ «Вид-во „Київська правда“». — 2002.
- Свідзінський Володимир Юхимович // Провідники духовності в Україні. — К., 2003. — С. 304—305.
- Соловей Е. Невпізнаний гість: доля і спадщина Володимира Свідзінського // Дзеркало тижня. — 2002.
- Салтиков-Щедрін М. Є. Повість про те, як один мужик двох генералів прогодував / М. Є. Салтиков-Щедрін; пер. з рос. В. Свідзінського ; худож. М. Центілович. — Одеса: Дитвидав, 1938. — 12 с. : іл.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Svidzinskij Volodi mir Yuhi movich Svidzinskij 26 veresnya 8 zhovtnya 1885 18851008 Mayaniv Vinnickogo povitu Podilskoyi guberniyi nini Tivrivskij rajon Vinnicka oblast 18 zhovtnya 1941 Nepokrite Vovchanskij rajon Harkivska oblast ukrayinskij poet dobi Rozstrilyanogo vidrodzhennya perekladach Volodimir Yuhimovich SvidzinskijNarodivsya26 veresnya 8 zhovtnya 1885 1885 10 08 s Mayaniv Vinnickij povit Podilska guberniya UkrayinaPomer18 zhovtnya 1941 1941 10 18 56 rokiv s Nepokrite Vovchanskij rajon Harkivska oblast Ukrayinska RSR SRSR spalennyaKrayina Rosijska imperiya SRSRDiyalnistpoet perekladachZnannya movukrayinska polska latina francuzka anglijska nimecka i davnogreckaRoki aktivnostiz 1912Roboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u VikishovishiEtimologiya prizvishaSlova nebozha poeta Anatoliya Svidzinskogo stosovno pohodzhennya i pravilnogo napisannya prizvisha ukrayinske prizvishe Svidzinskij jmovirnishe za vse pohodit vid nazvi dovoli poshirenogo v Ukrayini ale nepokaznogo kusha svidina Prizvishe formuvalosya v osnovnomu v chasi Getmanshini Hocha polske prizvishe na tij zhe osnovi viniklo ranishe sho pidtverdzhuyetsya polskimi gerbovnikami jogo vpliv na evolyuciyu ukrayinskogo prizvisha yake jmovirno utvorilosya u formi Svidinskij viyavivsya neznachnim Vin zvivsya mabut lishe do poyavi dz na misci d Ce j zrozumilo oskilki rid Svidzinskih za doslidzhennyami Volodimira Svidzinskogo prinajmni 13 pokolin zhiv na Podilli Otzhe prizvishe v jogo ukrayinskij formi ne fiksuvalosya na pismi tomu sho v carskij Rosiyi vse dilovodstvo velosya rosijskoyu movoyu i figuruvalo yak Svidzinskij Koli vinikla potreba zapisati prizvishe ukrayinskoyu movoyu bulo zastosovano princip chastkovoyi transliteraciyi z rosijskoyi na ukrayinsku sufiks vzhivanij v ukrayinskij natomist v korenevij chastini obidva rosijski i peredani yak ukrayinski i ZhittyepisBuv drugoyu ditinoyu v sim yi mav sestru ta chotiroh brativ sered yakih batko vidomogo vchenogo Anatoliya Svidzinskogo Batko Yuhim Yevfimij Aksentijovich svyashennik Mati Natalka Prohorivna urodzhena Stopakevich popivna Navchannya Volodimir Svidzinskij u pidlitkovomu vici 1899 roku zakinchiv Tivrivske duhovne uchilishe Navchavsya v Podilskij duhovnij seminariyi Kam yanec Podilskij Zvilnenij 25 serpnya 1904 roku z 4 go klasu na prohannya batka peremishenogo na toj chas do Lyanckorunya 1906 roku yak zaznachaye v anketah Svidzinskij za inshimi dokumentami 1907 vstupiv vilnim sluhachem na ekonomichnij viddil Kiyivskih vishih komercijnih kursiv reorganizovanih 1908 roku v komercijnij institut 1912 roku v zhurnali Ukrayinska hata 1 nadrukovano pershij virsh Svidzinskogo Davno davno tebe ya zhdu 26 sichnya 1913 roku zakinchiv navchannya v instituti ale derzhavnih ispitiv ne skladav i tomu diploma pro vishu osvitu ne zdobuv Robota ta vijskova sluzhba 1913 1918 Povernuvsya do batka v s Babchinci Na zaproshennya Podilskoyi zemskoyi upravi obstezhiv tkackij promisel vid 1 chervnya do 15 veresnya 1913 ob yihav 16 naselenih punktiv Mogilivskogo Gajsinskogo Baltskogo Proskurivskogo Yampilskogo Olgopilskogo Letichivskogo ta Litinskogo povitiv zibravshi vidomosti pro 1607 gospodarstv sho zajmalisya tkactvom Naris Svidzinskogo Tkackij promisel uvijshov do knigi Kustarni promisli Podilskoyi guberniyi K 1916 U berezni 1915 roku pereyihav do Zhitomira pracyuvav u Volinskij kontrolnij palati spochatku za najmom vid 3 chervnya 1915 kancelyarskim sluzhitelem a z zhovtnya timchasovim vikonuvachem obov yazkiv oblikovogo uryadovcya Svidzinskogo mobilizuvali do armiyi nakazom vid 23 bereznya 1916 roku priznachili pomichnikom kontrolera 7 go klasu v upravlinnya polovogo kontrolyu pri shtabi 7 yi armiyi yaka 1916 roku voyuvala na tereni Galichini Terebovlya Chortkiv Buchach 1917 roku perevazhno na teritoriyi Podilskoyi guberniyi Z oseni 1917 do vesni 1918 roku shtab 7 yi armiyi perebuvav u Bari 14 bereznya 1918 roku Svidzinskogo na jogo klopotannya vidrahovano z armiyi na misce mirnoyi sluzhbi u Volinsku kontrolnu palatu ale do Zhitomira Svidzinskij ne poyihav Nakazom vid 10 chervnya 1918 roku jogo zvilneno vid sluzhbi v palati Kam yaneckij period Svidzinskij Volodimir z donkoyu Miroslavoyu kinec 1920 h rr Pam yatna doshka shkola zemska Kam yanec Podilskij prov Kruglij 5 Pereyihav u Kam yanec Podilskij z zhovtnya 1918 roku pracyuvav na posadi redaktora ukrayinskoyi movi u vidavnichomu viddili Podilskoyi narodnoyi upravi V istorichnomu arhivi Hmelnickoyi oblasti zberigayetsya prohannya Volodimira Svidzinskogo vid 26 sichnya 1919 roku zarahuvati jogo vilnim sluhachem istoriko filologichnogo fakultetu Kam yanec Podilskogo derzhavnogo ukrayinskogo universitetu de togo chasu vikladali Ivan Ogiyenko Mihajlo Draj Hmara Yevgen Timchenko j inshi vidomi naukovci ta literatori Studentami universitetu buli molodshi brati Volodimira Oleg ta Pavlo Literaturne seredovishe togochasnogo Kam yancya skladali Yurij Lipa Lyudmila Staricka Chernyahivska Osip Nazaruk tosho Svidzinskij buv vilnim sluhachem universitetu uprodovzh 5 semestriv Zi vstanovlennyam u listopadi 1920 roku v Kam yanci Podilskomu radyanskoyi vladi pracyuvav redaktorom u vidavnichomu viddili narodnoyi osviti povitvikonkomu Opublikuvav u chasopisi Osvita Kam yanec Podilskij 1919 3 stattyu Narodni ukrayinski pisni pro ostannyu svitovu vijnu u literaturno naukovomu dodatku do gazeti Nash shlyah 1920 chislo 7 poemu Son ozero u literaturno naukovomu zhurnali Nova dumka organ studentstva Kam yanec Podilskogo universitetu 1920 3 redaktor zhurnalu Valer yan Polishuk virshi Znovu v dushi moyij i Pisenka Oj lishino gustolista Vidavniche tovaristvo Dnister 1920 roku vidalo perekladenij Svidzinskim kulturno istorichnij naris I Ivanova Haldeyi U Kam yanci Podilskomu Svidzinskij odruzhivsya z narodnoyu vchitelkoyu Zinayidoyu Josipivnoyu Sulkovskoyu pomerla 12 lipnya 1933 roku 1921 roku v nih narodilasya donka Miroslava Vid sichnya 1921 roku Svidzinskij pracyuvav arhivariusom u Kam yanec Podilskomu universiteti nevdovzi institut narodnoyi osviti U listopadi 1921 roku stav zaviduvachem arhiviv povitovogo komitetu ohoroni pam yatok starovini mistectva ta prirodi 1922 roku v Kam yanec Podilskij filiyi utvorena v travni 1921 Derzhavnogo vidavnictva Ukrayini vijshla persha zbirka Svidzinskogo Lirichni poeziyi Recenziyi na zbirku nadrukuvali Ivan Dniprovskij gazeta Chervona pravda Kam yanec Podilskij 1922 74 vid travnya 1921 gazetu redaguvav Ivan Kulik i Valer yan Polishuk zhurnal Chervonij shlyah Harkiv 1923 2 25 grudnya 1922 roku Svidzinskogo priznachili arhivariusom 10 sichnya 1923 sekretarem novostvorenogo arhivnogo upravlinnya a vid lipnya 1923 roku vin vikonuvav obov yazki zaviduvacha 1922 roku naukovo doslidna kafedra istoriyi ta ekonomiki Podillya pri INO zaluchila Svidzinskogo do viyavlennya v arhivah i muzeyah Kam yancya Podilskogo grafichnogo materialu podilskih greko katolickih metrik rukopisnih knig i starodrukiv Svidzinskij zareyestruvav 337 metrik iz nih 150 mali visokohudozhni zastavki literi ornamenti malyunki Kilka vipuskiv vidannya Metriki XVIII v litografovano v majsterni Kam yanec Podilskogo hudozhno promislovogo tehnikumu imeni Skovorodi pid kerivnictvom Volodimira Gagenmejstera Z pochatku 1923 do lipnya 1925 roku Svidzinskij aspirant kafedri pidsekciya socialnoyi istoriyi pracyuvav nad temami Selyani privatnovlasnickih mayetkiv Podillya v pershij polovini XIX stolittya Agrarni ruhi na Podilli v XX stolitti napisav rozvidku Ekonomichna evolyuciya gospodarstva selyan tarnorudskogo mayetku pidgotuvav dopovid Borotba podilskih selyan iz polskimi legionerami v 1918 roci vigolosiv u zhovtni 1925 na zasidanni Kam yanec Podilskogo naukovogo tovaristva pri VUAN brav uchast u kompleksnomu socialno ekonomichnomu geografichnomu lingvistichnomu mistectvoznavchomu obstezhenni sela Panivci 1925 roku vistupiv iz dopoviddyu Podiyi na selah podilskih u 1917 1918 rokah na naukovomu zibranni Kam yanec Podilskogo naukovogo tovaristva pri Ukrayinskij akademiyi nauk buv jogo chlenom 7 m za poryadkom vstupu U zv yazku z reorganizaciyeyu Kam yanec Podilskogo okruzhnogo arhivnogo upravlinnya 29 serpnya 1925 roku zdav spravi novopriznachenomu zaviduvachevi Dmitru Pryadiyu deyakij chas formalno do listopada 1925 pracyuvav tam inspektorom Harkivskij period U zhovtni 1925 roku pereyihav do Harkova de pracyuvav literaturnim redaktorom u misyachniku Chervonij shlyah vid listopada 1930 roku v gazeti politupravlinnya Ukrayinskogo vijskovogo okrugu Chervona armiya U sichni veresni 1932 roku pracyuvav u Tehvidavi potim znovu povernuvsya do redakciyi Chervonogo shlyahu vid 1936 Literaturnij zhurnal U Harkovi sim ya Svidzinskogo rozpalasya druzhina z dochkoyu pereyihala do sestri u Vinnicyu U Harkovi Svidzinskij vidav drugu poetichnu zbirku Veresen 1927 Ostannya prizhittyeva zbirka Poeziyi vijshla 1940 u Kiyevi vidavnictvo Radyanskij pismennik drukuvalasya u Lvovi Gotuvav nastupnu zbirku Medobir Bagato perekladav iz literatur narodiv SRSR z francuzkoyi ispanskoyi polskoyi mov Sered perekladiv Slovo o polku Igorevim 1938 komediyi Aristofana Hmari Osi Zhabi vidano 1939 Pislya 1927 roku virshi Svidzinskogo ne drukuvali Yak vin poyasnyuvav Moyu knigu Veresen kritika polayala za fatalizm Ya podumav sho ne mayu histu i perestav drukuvati Pisav lishe dlya sebe ta donki Ne pisati ya ne mig Osnovna chastina jogo dorobku lirika baladi virshovani kazki zalishalas u rukopisah Odnak usi voni zgorili pid chas zhorstokogo vbivstva strati poeta 1941 roku Buv bezpartijnim Chlen Spilki pismennikiv SRSR z 1936 roku Zagibel Zhittya Volodimira Svidzinskogo obirvalosya tragichno v zhovtni 1941 roku Koli nimecki vijska nablizhalisya do Harkova NKVD zaareshtuvav tih harkiv yan yaki she ne evakuyuvalisya zokrema predstavnikiv ukrayinskoyi inteligenciyi Svidzinskij znav sho prirechenij na aresht tomu perehovuvavsya u druziv Ale 27 veresnya 1941 roku buv areshtovanij za zvinuvachennyam v antiradyanskij agitaciyi Razom iz inshimi areshtantami jogo gnali pid konvoyem na shid Dovgij chas vvazhalosya sho koli vinikla zagroza otochennya nimeckimi zagonami areshtantiv v seli Nepokrite zagnali v pokinutu gospodarsku budivlyu yaku oblili benzinom i pidpalili Kilkom inshim osobam sered yakih buv spivak Mikisha M V vdalosya vryatuvatisya A slidcha sprava poeta zavidomo falshivo podaye inshe misce zagibeli selo Butirki Urazovskogo rajonu Kurskoyi oblasti Todi u polum yi zgorili j rukopisi jogo nenadrukovanih tvoriv Vinyatkom stav velikij rukopis zbirki nedrukovanih poezij Medobir yaku poetovi O Veretenchenkovi vdalosya vivezti za kordon Tvorcha diyalnistVolodimir Svidzinskij u pidlitkovomu vici Persha zbirka poeziyi V Svidzinskogo Lirichni poeziyi datovana 1922 r Yak poet vin sformuvavsya yakos potayemno nekvaplivo pisav nebagato drukuvavsya she menshe Natomist retrospektivno vin postaye u svoyij tvorchosti duzhe vimoglivim do sebe vinyatkovo stabilnim i cilkovito vidchuzhenim vid suchasnogo jomu literaturnogo pobutu Cya tayemnichist tvorchoyi osobistosti Svidzinskogo znajshla gliboke potraktuvannya u Vasilya Stusa yak sposib shlyahetnoyi germetizaciyi vlasnogo duhu V cij poziciyi yedinij jogo poryatunok i nadiya na vizhittya Zamknutisya shob zberegtisya Zmaliti shob ne pomilitisya u vlasnij suti Stati zboku shob ne buti spivuchasnikom Taka poziciya prote pririkala jogo na nedobrozichlivist kritiki a ce v svoyu chergu unemozhlivlyuvalo vihid do chitachiv bo kritika v radyanskij literaturi pevnoyu miroyu perebirala funkciyi cenzuri Tak sered togochasnih recenzentiv buli taki aktivni uchasniki literaturnogo zhittya yak I Dniprovskij G Kobzarenko psevdonim pid yakim vijshla recenziya na zbirku V Svidzinskogo ta Valer yan Polishuk recenziya pidpisana im yam Vasilij Soncvit Pershij yak zaznachaye I Dzyuba pobachiv u nij kamernist suto intimnu poeziyu ta pererobki narodnih pisen i zagalom visloviv nevdovolennya vidirvanistyu avtora mrijnika vid gromadskogo zhittya Drugij takozh vidznachiv vuzkist tematiki i vidsutnist gromadyanskih motiviv ale vodnochas skazav prihilne slovo pro shirist ciyeyi liriki Nastupna zbirka V Svidzinskogo Veresen sho vijshla 1927 roku distala v presi rizko negativnu ocinku Vidomij i avtoritetnij todi kritik Yakiv Savchenko vvazhav V Svidzinskogo poetom yakij spiznivsya na bagato rokiv Ya ne hochu vgaduvati na skilki same rokiv zapiznivsya prijti v literaturu Svidzinskij ale yasno sho jogo tvorchist svitovidchuvannya j svitoglyad cilkovito poza nashoyu doboyu Ostannim publichnim zvitom poeta pered suchasnikami stala zbirka 1940 r Poeziyi vidana u Lvovi starannyami Yu Yanovskogo i za jogo redakciyeyu Iz virshiv yaki V Svidzinskij zaproponuvav do zbirki 43 buli poverneni avtoru desyatki zalishilisya poza zbirkoyu Virshi poeta yaki ne vvijshli do zbirki Poeziyi a mali sklasti nastupnu Medobir buli shiroko vidomi harkivskim poetam Prote u polum yi vijni zgorili majzhe vsi rukopisi poeta Zhodnoyi poeziyi 1941 roku do nas ne dijshlo Lishe 96 poezij V Svidzinskogo viviz v emigraciyu poet Oleksa Veretenchenko yaki j vidav z dodatkom inshih virshiv okremoyu zbirkoyu pid avtorskoyu nazvoyu Medobir 1975 roku 1961 roku v Edmontoni vidano zbirochku vibranih poezij Svidzinskogo Yarom Slavutichem V Ukrayini takozh z yavlyayetsya vidannya tvoriv V Svidzinskogo Vidavnictvo Radyanskij pismennik 1986 roku zdijsnilo vidannya Poeziyi Volodimira Svidzinskogo Do vidannya povnistyu vvijshli zbirki Medobir Veresen ta Poeziyi 1940 r Brakuvalo lishe pershoyi zbirki Lirichni poeziyi 1922 r Trivali poshuki poetichnoyi knizhki buli bezrezultatnimi Koli vidannya 1986 roku bulo vzhe u verstci vdalosya natrapiti na slid odnogo yedinogo primirnika Lirichnih poezij V Svidzinskogo vlasnikom zbirki buv harkivskij pismennik Andrij Chernishov Prote blagannya uporyadnika V Yaremenka i obicyanka redakciyi kompensuvati peredachu primirnika vidannyam yakogos tvoru A Chernishova ne vmovili z nevidomih prichin vlasnika nadati zbirku dlya vmishennya yiyi u vidanni Biblioteka poeta Ale dva virshi Svidzinskogo Viter i Temna Chernishov vse zh taki nadislav Nimi i bula predstavlena u vidanni 1986 r persha zbirka poeta Svij arhiv A F Chernishov zapoviv muzeyu M Kocyubinskogo u Chernigovi Direktor muzeyu Yu R Kocyubinskij osobisto pereviz arhiv pokijnogo do Chernigova Naukovi spivrobitniki vidibrali materiali sho vidpovidali tematici i profilyu muzeyu a reshtu vidpravili do Harkova Sered zalishenih u muzeyi materialiv znajshovsya primirnik Lirichnih poeziyi V Svidzinskogo povnij tekst ciyeyi zbirki bulo nadrukovano v zhurnali Dnipro za 1996 rik Yedinu recenziyu na ce vidannya napisav u Kiyevi Leonid Cherevatenko i nadrukuvav yiyi u zhurnali Ukrayina Zhurnalom Kiyiv Ligoyu mecenativ ta vidavnictvom Dnipro 2000 roku zasnovano Vseukrayinsku literaturnu premiyu imeni Volodimira Svidzinskogo vidani voseni 2004 roku Tvori u dvoh tomah Volodimir Svidzinskij Tvori u dvoh tomah T 1 Poetichni tvori T 2 Perekladi Statti Listi Ser Vidkritij arhiv K Kritika 2004 vzhe vstigli vzyati pershe misce u nominaciyi Hrestomatiya Ukrayinska ta zarubizhna hudozhnya klasika Vseukrayinskogo rejtingu Knizhka roku 2004 sered Lideriv oseni Poetichna tvorchistPershu zbirku Svidzinskogo Lirichni poeziyi vidali 1922 piznishe buli zbirki Veresen 1927 i Poeziyi 1940 za redakciyeyu Yuriya Yanovskogo Zberezhenu O Veretenchenkom zbirku Svidzinskogo Medobir virshi 1927 1936 j opublikovani v URSR 1937 1940 vidali v Myunheni 1975 roku U pershih zbirkah Svidzinskij shilyavsya do simvolizmu u dvoh ostannih pomitni elementi syurrealizmu u poyednanni z dobroyu klasichnoyu formoyu U tvorchosti Svidzinskij buv dalekij vid aktualnoyi jomu suchasnosti sho j zumovilo negativne stavlennya oficijnoyi radyanskoyi kritiki do nogo yaka zakidala jomu perebuvannya poza chasom i prostorom i vidchuzhenist jogo tvorchosti svitovidchuvannya i svitoglyadu vid radyanskogo L O Kiselva vvazhaye sho znachnu rol u virshah poeta vidigraye simvolichna mova folkloru Zavdyaki vzayemodiyi literaturnogo slova j folklornih semantichnih struktur utvoryuyetsya principovo nova sistema hudozhnogo osyagnennya svitu Vinikaye tekst novogo tipu zdatnij perekoduvati prirodu yak kulturu i navpaki organichno poyednuvati istorichne z kosmologichnim chuzhe slovo z vlasnim realne j pobutove z magichnim i providenciyalno profetichnim Vazhlive misce u tvorchosti Svidzinskogo posidayut kazki za narodnimi chi ekzotichnimi motivami Mikola Bazhan tak ociniv tvorchist Svidzinskogo Ce poet nepovtornij svoyeridnij tonkij Ya mayu nasolodu vid jogo poeziyi i dumayu sho nevdovzi prijde chas i na dostojne pocinennya jogo tvorchosti kritikoyu i gromadskistyu 1973 list do Andriya Chernishova PerekladactvoU perekladackomu dorobku Svidzinskogo tvori dvoh antichnih literatur Gesiod Ezop Ovidij Aristofan a takozh iz staroukrayinskoyi ta 9 nacionalnih shvejcarska G Keller ispanska Lope de Vega gruzinska A Cereteli K Chichinidze biloruska Ya Kupala francuzka A Barbyus V Gyugo virmenska epos David Sasunskij polskoyi A Mickevich B Prus rosijskoyi O Pushkin M Lyermontov M Nyekrasov G Pyetnikov L Topchij G Litvak M Ushakov I Turgyenyev M Saltikov Shedrin M Gorkij V Ivanov V Vishnevskij romskoyi Vano Hrustalo 1939 roku v jogo perekladi okremim vidannyam vijshli tri komediyi Aristofana Ne nalezhnij do radyanskogo literaturnogo kola Svidzinskij ne duzhe mig rozrahovuvati na cikavi dlya nogo propoziciyi ta zamovlennya i tim bilshe proponuvati Prote perekladackij dorobok V Svidzinskogo znachnim svoyim obsyagom zasvidchuye dovoli uspishnu pracyu na comu tereni Dlya poeta nesugolosnogo dobi chiya poziciya mozhe buti sharakterizovana yak vnutrishnya emigraciya perekladactvo stanovilo pevnu nishu stavalo ne lishe mozhlivistyu tvorchosti nezaangazhovanoyi uchasti v kulturnomu budivnictvi i vodnochas pevnim zarobitkom zasobom dlya isnuvannya a j svoyeridnoyu mozhlivistyu neuchasti u totalnih deformaciyah literaturi poeziyi mitcya Gruntovna osvichenist V Svidzinskogo znannya mov harakter jogo vlasnogo histu stali peredumovami jogo zvernennya do hudozhnogo perekladu Ale she bilshoyu prichinoyu cogo bula nezapotrebovanist jogo originalnoyi tvorchosti neprihilnist recenziyi na jogo zbirki Jmovirno same ce j perekonalo poeta sho perekladactvo najrealnisha dlya nogo za danih obstavin mozhlivist tvorchoyi samorealizaciyi Zauvazhimo sho virishalnimi tut stali faktori nesvobodi Okrim poetichnih Svidzinskomu nalezhat i majsterni prozovi perekladi z rosijskoyi klasiki XIX st M Gorkogo Te sho u zdijsnenih Svidzinskim perekladah znachnu grupu stanovit antichnist zblizhuye jogo z neoklasikami peredusim z M Zerovim ce nevipadkovo i suspilna poziciya i tvorchi principi i tvorchi doli yihni mayut bagato spilnogo Yak i neoklasiki V Svidzinskij buv rechnikom zdebilshogo pasivnogo ale zatyatogo oporu kulturnomu nigilizmovi bezpam yatstvu ideologichnomu diktatovi protistavlyav comu ideal povnoti kulturi i neskasovnu aktualnist tradiciyi v shirokomu sensi ponyattya Z didaktichnoyi poemi Gesioda Roboti i dni Svidzinskij pereklav trohi bilshe tretini Sho poema jomu spravdi imponuvala zasvidcheno vklyuchennyam odnogo urivka do zbirki Veresen i dvoh do zbirki Poeziyi She p yat fragmentiv upershe opublikovani u hrestomatiyi Antichna literatura ukladenij Oleksandrom Bileckim 1937 r Do Svidzinskogo ukrayinskoyu Gesioda perekladav lishe I Franko Svoyu pereyemnist shodo poperednika V Svidzinskij zasvidchuye tim sho zberigaye zaprovadzhenij nim podil sucilnogo tekstu na tematichni fragmenti lishe chastkovo zmodifikuvavshi yih ta yihni nazvi Moreplavstvo staye Poradami moreplavcevi Podruzhzhya Viborom zhinki Hliborobska robota vidpovidaye Sivbi za podilom Franka Poradi u perekladi Svidzinskogo kontaminuyut u sobi ti urivki sho Franko dav yim nazvi Pracya mirit lyudej Pravda j nepravda Dva shlyahi Slovom u poeta bulo svoye bachennya j rozuminnya svoye sprijnyattya slavetnoyi pam yatki antichnogo pismenstva vin pidijshov do svogo zavdannya yak i nalezhalo vidpovidalno j retelno Mozhlivo yakbi ne tragichna zagibel Svidzinskij zavershiv bi pereklad Robit i dniv ta realnij shans nadrukuvati yih buv hiba sho u perevidanij hrestomatiyi z antichnoyi literaturi cherez 31 rik U vidavnictvi Knigospilka 1922 r bez zaznachennya imeni perekladacha okremoyu knizhkoyu vihodit Ovecha krinicya Lope de Vegi Yak pripuskaye Vasil Yaremenko same cej pereklad vidkriv Svidzinskomu dorogu do Harkova Prodovzhuyut chas vid chasu z yavlyatisya drukom u Chervonomu shlyahu jogo perekladi A Chehova I Turgenyeva Pereklad Kazok pro Italiyu Gorkogo de Svidzinskij pereklav takozh i virshovani fragmenti vpershe vijshov bez zaznachennya perekladacha u 1934 roci Mozhe poet i sam ne pragnuv cogo vin mav svoyi prichini Adzhe pislya Zhovtnevih podij zhiv u Kam yanci Podilskomu stolici UNR brav uchast u tamteshnih vidannyah vadi svogo socialnogo pohodzhennya takozh dobre znav Nastupne vidannya Gorkogo dvotomnik 1936 r vzhe zaznachalo perekladacha Kazok Do vidznachennya 100 littya zagibeli O S Pushkina za spriyannya vladi v Ukrayini bulo vidano dvotomnik u drugij tom sho mistiv perekladi za redakciyeyu M Rilskogo M Tereshenka P Tichini uvijshov i pereklad Svidzinskogo Rusalki O Pushkina Pereklad buv bezdogannij Porizno prostij ritmichnij malyunok ta dialogi personazhiv nezavershenoyi drami Pushkina krili dlya perekladacha znachnu skladnist rosijsku prostorichnu govirku treba bulo vtiliti v ukrayinskih vidpovidnikah navryad chi htos zrobiv bi ce krashe za Svidzinskogo Vin zberig zagalnu romantichnu atmosferu tvoru jogo kazkovu tayemnichist i svitlu pechal i vodnochas toj nevlovnij usmih zrilogo romantizmu nibi nad samim soboyu Perekladach nibi nabliziv tvir do jogo glibinnih zhittyevih vitokiv Gliboke osyagnennya pershotvoru tut zumovlene bezlichchyu obstavin ne daremno zh u Svidzinskogo perekladacha ye dvi Rusalki Druga virsh nimeckomovnogo shvejcarskogo poeta kincya XIX st Gotfrida Kellera Dlya Svidzinskogo ci tvori pitomo blizki yak dlya poeta chij svit naselyayut nezlichenni tayemnichi istoti vsya nechist i druzhnya i nedruzhnya do lyudini sho volodiye prostorom vid Domu i Sadu do Lisu Bolota Richki Memorialna doshka Volodimiru Svidzinskomu m Harkiv U 1937 roci ukrayinskoyu movoyu vihodyat perekladi Na smert Stepana Bulana Pisnya j sila Yanki Kupali Najmasshtabnishe perekladacke zvershennya Volodimira Svidzinskogo ce pereklad troh komedij Aristofana i majzhe nejmovirna udacha perekladacha ce vidannya 1939 r u Derzhlitvidavi tomu Aristofan Komediyi Pershi sprobi yak perekladu tak i naukovoyi ocinki Aristofana v Ukrayini nalezhat Frankovi Ale perekladeni Svidzinskim Hmari Osi Zhabi pershi v Ukrayini povni perekladi cih tvoriv Ye vsi pidstavi gadati sho vmisheni v kinci vidannya dokladni metrichni shemi aristofanivskogo virsha takozh nalezhat perekladachevi Ne varto zabuvati sho umovi v yakih zdijsnyuvalasya cya velika robota buli azh niyak ne spriyatlivimi praktichno Svidzinskij zavzhdi biduvav Poet takozh bere uchast u kolektivnomu perekladi virmenskogo narodnogo eposu David Sasunskij Ale osoblivo jogo poglinaye robota nad Slovom o polku Igorevim Ce pershij v istoriyi ukrayinskoyi literaturi povnij poetichnij pereklad Slova Vin buv oprilyudnenij 1938 roku u 5 mu chisli Literaturnogo zhurnalu i lishe tomu sho V Svidzinskij vzhe bagato rokiv tam pracyuvav Mifopoetichna priroda ciyeyi literaturnoyi pam yatki yiyi obrazna j simvolichna magnetichnist charivnist nathnennogo slova polonili Volodimira Svidzinskogo sugolosnistyu do jogo vlasnogo svito j slovovidchuttya Tim samim uviraznyuvalasya j avtorska poetika de klasichni rozmiri garmoniyuvali iz poshukom pervisnogo zvuchannya j ritmu ukrayinskogo slova U pershomu chisli Literaturnogo zhurnalu za 1941 rik vijshov jogo yedinij pereklad iz Lermontova tvir sho v originali miye nazvu Listok a v perekladi za pershim ryadkom Dubovij listok odirvavsya od ridnoyi viti Z listiv poeta doviduyemos sho vin mav domovlenist iz vidavnictvom pro pereklad ukrayinskoyu Vijni i miru L M Tolstogo Pereshkodila vijna Naukovi doslidzhennyaSvidzinskij avtor kilkoh cinnih naukovih rozvidok pro narodni promisli Podilskoyi guberniyi tkactvo ta kilimarstvo pro grafichne oformlennya starovinnih greko katolickih metrik Na zhal ne znajdeno tekstu jogo naukovoyi dopovidi Pro podiyi na selah podilskih roku 1918 VshanuvannyaLigoyu ukrayinskih mecenativ zhurnalom Kiyiv ta vidavnictvom Dnipro 2000 roku zasnovano Literaturnu premiyu imeni Volodimira Svidzinskogo 1 lipnya 2016 roku o 15 00 u Harkovi vidbulos vidkrittya memorialnoyi doshki Volodimirovi Svidzinskomu na budinku Harkivskoyi oblasnoyi organizaciyi Nacionalnoyi Spilki pismennikiv Ukrayini Chernishevska 59 Primitkinini Mogiliv Podilskogo rajonu Vinnickoyi oblasti Petrov Viktor Ukrayinska inteligenciya zhertva bolshevickogo teroru Ukrayinska literaturna gazeta 1956 cherven S 5 Rozstrilyane vidrodzhennya Antologiya 1917 1933 Poeziya proza drama esej Uporyadkuvav Lavrinenko Yurij Pislyamova Ye Sverstyuka K Smoloskip 2004 S 190 Volodimir Svidzinskij Biografiya http exlibris org ua vvv r04 html https books google com ua books id OVcjAQAAIAAJ amp q Harkiv NKVD spalili amp dq Harkiv NKVD spalili amp hl uk amp newbks 1 amp newbks redir 0 amp source gb mobile search amp sa X amp ved 2ahUKEwih39aN 7P AhWN6CoKHUffCRgQ6AF6BAgHEAM Harkiv 20NKVD 20spalili Kniga Viznachni Dati vid vo Ukrayina 2004 s 187 Solovej E Zberigati vichno do 1967 roku Pro slidchu spravu Volodimira Svidzinskogo Slovo i chas 2009 9 Rozstrilyane vidrodzhennya S 193 54 5 Div 13 118 36 11 Kiselova L O Pro odin zagadkovij virsh V Svidzinskogo ta konteksti jogo rozuminnya L O Kiselova Naukovi zapiski NaUKMA 2007 T 72 Filologichni nauki S 32 49 135 49 136 49 137 49 137 138 Memoriyalna doshka Volodimirovi SvidzinskomuPosilannyaSvidzinskij Volodimir Yuhimovich Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Svidzinskij Volodimir Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1964 T 7 kn XIII Literi Riz Se S 1692 1693 1000 ekz Tvori Volodimira Svidzinskogo na sajti Chtivo Marko Robert Steh Ochima 3 Pro poeta Volodimira Svidzinskogo video Memoriyalna doshka Volodimirovi Svidzinskomu Svidzinskij Volodimir v Elektronnij biblioteci Kultura Ukrayini Tvori v internet bibliotekah Svidzinskij V Vibrani poeziyi V Svidzinskij vstup st Ya Slavuticha Edmonton Slavuta 1961 63 1 s Svidzinskij V Poeziyi V Svidzinskij Lviv Rad pismennik 1940 120 s Svidzinskij V Yu Poeziyi V Svidzinskij uporyadkuv peredm ta koment E S Solovej In t lit im T G Shevchenka NAN Ukrayini Harkiv Folio 2013 347 1 s 1 ark portr Ukrayinska literatura Kolekciya LiteraturaPublikaciyi tvoriv V SvidzinskogoVolodimir Svidzinskij Tvori u dvoh tomah Lvivska gazeta 2004 216 540 Publikaciyi pro Svidzinskogo V enciklopedichnih vidannyah Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Ukrayinski pismenniki Biobibliografichnij slovnik K 1965 T 5 S 415 416 Ukrayinskij radyanskij enciklopedichnij slovnik u 3 t gol red M P Bazhan 1 she vid K Golov red URE AN URSR 1968 T 3 Plyus 856 s S 228 Pismenniki Radyanskoyi Ukrayini biobibliografichnij dovidnik uporyad Oleg Kilimnik Oleksandr Petrovskij K Radyanskij pismennik 1970 540 s S 379 portret Ukrayinskij radyanskij enciklopedichnij slovnik u 3 t gol red Babichev F S 2 ge vid K Golov red URE AN URSR 1987 T 3 Portulak 736 s S 177 Pismenniki Hmelnichchini Bibliografichnij pokazhchik Hmelnickij 1989 S 86 Universalnij slovnik enciklopediya 3 ye vidannya K 2003 S 1093 Inshe Getmanec M F Svidzinskij Volodimir Yuhimovich Ukrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1983 T 10 Salyut Stogoviz 543 1 s 36 ark il il tabl portr karti 1 ark s S 59 Macko V Sin zemli podilskoyi Prapor Zhovtnya Kam yanec Podilskij 1984 2 chervnya Nikanorova O Volodimir Svidzinskij Z poroga smerti Pismenniki Ukrayini zhertvi stalinskih represij K 1991 S 386 388 foto Macko V Literaturne Podillya Hmelnickij 1991 S 62 63 Macko V Ne oshukajsya dole Kam yanec Podilskij visnik 1991 23 zhovtnya Bazhenov L V Podillya v pracyah doslidnikiv i krayeznavciv XIX XX st Istoriografiya Biobibliografiya Materiali Kam yanec Podilskij 1993 S 343 Budzej Oleg Vasilovich Najprekrasnisha z kvitok ukrayinskogo sadu Podolyanin 2010 8 zhovt S 15 Anatolij Svidzinskij Ya vinograd vidnovlennya u nich nesu Volodimir Svidzinskij tvorec prekrasnogo K Vid vo im Oleni Teligi 2003 Bazilevskij V Vnutrishnij prostir Literaturna Ukrayina 2006 9 lyut S 1 7 Bazilevskij V Matematika poeziyi Kur yer Krivbasu 2001 134 S 175 193 Bondar I Muzika na Lejbshtandartenplyac Ukr zasiv 1992 1993 Ch 1 S 14 20 Bondar Tereshenko Nevidomij Svidzinskij Kur yer Krivbasu 2000 6 S 127 140 Bondar Tereshenko Yak zaginuv Svidzinskij Literaturna Ukrayina 2000 11 trav S 11 Borovij V Vidlunnya dalekogo travnya Borovij V V arkani Kayerkana Spogadi i vrazhennya H 2001 S 90 94 Borovij V I v polum ya znovu vernus Pro V Svidzinskogo Vizvolnij shlyah 1993 2 S 194 195 Borovij V Mi shukali do soncya brodu Ukrayinske slovo 1997 23 zhovt Bortnyak A Pam yat vidrodzhena z popelu Hochu vse znati 2000 4 zhovt S 2 Viktorova G Zagublenij talant Pro poeta V Svidzinskogo Ukr zasiv 1993 Ch 3 S 89 Volodimir Svidzinskij 1885 1941 Grono nezdolanih spivciv K 1997 S 51 61 Volodimir Svidzinskij U kn Z poroga smerti K 1991 S 386 388 Dzyuba I Volodimir Svidzinskij U kn Pismenniki Radyanskoyi Ukrayini K 1987 Vip 13 S 113 141 Dzyuba I Volodimir Svidzinskij Ukrayinske slovo Hrestomatiya ukrayinskoyi literaturnoyi kritiki XX st U 3 oh kn K 1994 Kn 1 S 402 428 Dzyuba I Slovo pro poetove ditinstvo Slovo i chas 1990 10 S 50 52 Dobrushina T Volodimir Svidzinskij i Boleslav Lesmyan Do formalno lingvistichnoyi tipologiyi poeziyi Slovo i chas 2003 5 S 76 82 Zborovec I Obstavini zagibeli poeta V Svidzinskogo Krayeznavstvo 1995 1 4 S 53 55 Z nad Bozhoyi riki Literaturnij biobibliografichnij slovnik Vinnichchini Uporyadkuvannya i zag redakciya A M Podolinnogo Vinnicya Kontinent PRIM 2001 S 301 302 Istoriya ukrayinskoyi literaturi XX st U 2 kn Kn 1 Persha pol XX st Pidruchnik K Libid 1998 S 172 177 Istoriya ukrayinskoyi literaturi XX stolittya Kn persha 1910 1930 ti roki Navch posib dlya stud filol f tiv vuziv Za red V G Donchika K Libid 1993 782 s Istoriya ukrayinskoyi literaturi XX st Kn persha K 1993 S 334 345 Kachurovskij I Na movni temi Vizvol shlyah 1991 3 S 341 349 Kachurovskij I Ukrayinskij parnasizm Vizvolnij shlyah 1983 4 S 472 483 Kerner G Mifotvorchist u poeziyi B I Antonicha i V Svidzinskogo Suchasnist 2001 12 S 125 139 Klimenko V Velikden V Svidzinskogo Ukrayina moloda 2004 7 zhovt S 13 Kocyubinska M Pereguk dush Vasil Stus pro Volodimira Svidzinskogo Slovo i chas 1991 5 S 3 4 Lavrinenko Yu Volodimir Svidzinskij 1885 1941 Rozstrilyane vidrodzhennya Antol 1917 1933 Poeziya proza drama esej K 2002 S 190 207 Lintvareva Chikalenko Buv poetom profesijnim Kur yer Krivbasu 2001 1 S 86 90 Matiyash B Syuzhet dlya Svidzinskogo Kritika 2007 Ch 5 S 26 27 Matiyash B Mislennyevi koordinati movchaznogo diskursu poeziyi Volodimira Svidzinskogo Moloda naciya 2006 2 S 152 177 Medvid V Volodimir Svidzinskij poet HH1 stolittya Ukrayinske slovo 1995 27 kvit S 7 Melnik V Drug sho zaginuv peredchasno Ukrayina moloda 2003 2 veres S 12 Ovcharenko O Polum ya poeziyi V Svidzinskogo Slovo i chas 1995 11 12 S 41 Pichkur D V Svidzinskij Zavzhdi lyubiti shob zavzhdi pomilyatis Zoryana krinicya 2000 26 lyut S 4 Plahotnik N Zgorannya yak protetichnij motiv u poeziyi V Svidzinskogo Kiyivska starovina 2005 2 S 125 132 Pogrebennik V Svidzinskij Ukrayinska mova ta literatura 1997 22 38 Ribalko O Znajdeno v arhivah Shkic do zhittyepisu V Svidzinskogo Vitchizna 1989 1 S 144 147 Savchenko Ya Z poetichnoyi hudozhnoyi literaturi Zhittya i revolyuciya Kn H 1928 zhovten Salimonovich L Jogo spalili zhivcem Ne nimci a nashi Novi podrobici pro smert poeta V Svidzinskogo zhahayut Ukrayina moloda 1999 6 trav S 10 Svidzinska Illyash Ya z rodu Svidzinskih Kiyiv 2000 5 6 S 141 Svidzinskij A Ya vinograd vidnovlennya u svit nesu Kiyiv 2000 11 12 S 107 126 Svidzinskij V Zhivusha voda Poeziyi vibrani tvori Peredmova V Kolomiyec K VAT Vid vo Kiyivska pravda 2002 Svidzinskij Volodimir Yuhimovich Providniki duhovnosti v Ukrayini K 2003 S 304 305 Solovej E Nevpiznanij gist dolya i spadshina Volodimira Svidzinskogo Dzerkalo tizhnya 2002 Saltikov Shedrin M Ye Povist pro te yak odin muzhik dvoh generaliv progoduvav M Ye Saltikov Shedrin per z ros V Svidzinskogo hudozh M Centilovich Odesa Ditvidav 1938 12 s il