Моніка Вітті (італ. Monica Vitti; справжнє ім'я Марія Луїза Чечареллі (італ. Maria Louisa Ceciarelli); 3 листопада 1931, Рим — 2 лютого 2022, Рим) — видатна італійська акторка театру і кіно. Італійська кінозірка 1960-х—1980-х років, що прославилася своїми ролями у кінодрамах режисера Мікеланджело Антоніоні та «комедіях по-італійськи». 5 разів удостоєна премії «Давид ді Донателло» за найкращу головну жіночу роль (більше за всю історію лише у Софі Лорен), 12-разова лауреатка премії «Золотий глобус», тричі здобула «Срібну стрічку» та має інші нагороди.
Моніка Вітті | ||||
---|---|---|---|---|
італ. Monica Vitti | ||||
![]() | ||||
Моніка Вітті у 1995 році | ||||
Ім'я при народженні | Марія Луїза Чечареллі Maria Louisa Ceciarelli | |||
Народилася | 3 листопада 1931 Рим, Італія | |||
Померла | 2 лютого 2022 (90 років) Рим, Італія[3] | |||
Поховання | Кампо Верано[5] | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Діяльність | комікеса, сценаристка, кінорежисерка, акторка театру, кіноакторка, акторка | |||
Alma mater | d | |||
Роки діяльності | 1954—1994 | |||
Чоловік | Роберто Руссо (з 1995 року) | |||
IMDb | nm0900143 | |||
Нагороди та премії | ||||
![]() | ||||
| ||||
| ||||
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM1TDBkMVlXeDBhV1Z5YjE5S1lXTnZjR1YwZEdrdWFuQm5MekkyTUhCNExVZDFZV3gwYVdWeWIxOUtZV052Y0dWMGRHa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Життя та творчість
Ранні роки
Моніка Вітті народилася під ім'ям Марія Луїза Чечареллі 1931 року в Римі, у простій католицькій родині. Мати була родом з Болоньї, а батько з Рима. У дитинстві 8 років Моніка прожила в Мессіні, через роботу батька, який був інспектором із зовнішньої торгівлі. Дитинство Моніки не було щасливим, її відносини з батьками завжди були напруженими, вона запам'ятала їх як дуже строгих людей: дівчина ставала свідком постійних сімейних конфліктів й в усьому повинна була підкорятися їм. Моніка була третьою дитиною та єдиною донькою в родині, батьки більше піклувалися про її старших братів і майже не приділяли їй уваги. Вона часто доношувала одяг за своїми братами, «відчувала себе повною нікчемою». Оскільки Моніка не любила холод, вона багатошарово одягалася, через що її називали «ніженкою», або «сім спідниць» («setti vistìni»), згодом це домашнє прізвисько стало назвою автобіографічної книги акторки. Дівчина змалку хотіла стати акторкою, хоча члени її родини не цікавилися кінематографом. Моніка, згадувала, що свою пристрасть до театру вона вперше проявила на Сицилії, у віці 12 років, під час бомбардувань, коли влаштовувала вистави для братів, щоб відвернути їхню увагу від жахів Другої світової війни.
Під час війни я була зі своїми братами на Сицилії. Там почалися вибухи, і ми побігли до підвалу. Ми не знали, що робити, люди довкола плакали. І ми спорудили театр: повісили ковдру, потім зробили ляльок, намалювали очі, ніс, рота і щось говорили. Це був мій перший виступ— Моніка Вітті
Потім вона переїхала з родиною у Неаполь, в район Вомеро. Але після початку бомбардувань Неаполя — їм довелося переїхати у Рим, де у віці 14 років Моніка дебютувала на сцені невеликого місцевого театру у виставі «Противник», де вона зіграла матір 45 років, яка втратила сина у війні. Батьки акторки були проти її театральної кар'єри, на думку матері, сцена могла «занапастити душу і тіло» її дочки. Мати погрожувала Моніці словами: «Ніколи, ти ніколи не гратимеш! […] Тільки через мій труп!». Виступи на сцені допомагали дівчині на деякий час залишати «похмуре життя» родинного оточення. За словами Моніки, вже після першого виступу на сцені вона вперше відчула себе «вільною, безтурботною, щасливою», що «вперше в житті все було добре».
Навчання акторству та перші ролі
Після закінчення школи, коли Моніці було 18 років, її родина — брати та батьки — емігрували до США. Але вона вирішила залишитися в Італії і в 19 років змогла поступити до Національної академії драматичного мистецтва, яку успішно закінчила. Перша спроба поступити виявилася невдалою. Викладачі заявили, що в Моніки слабкі голосові зв'язки й відправили додому. Наступного дня Моніка пішла до лікарні, де благала лікаря видати їй довідку про те, що з її голосовими зв'язками все гаразд. Вражений лікар написав, що вона цілком здорова. І Моніку прийняли в академію, в жовтні 1951 року вона почала навчання під керівництвом та Серджо Тофано. За словами Моніки, її батьки цього часу, як і раніше, не сприймали її професію й соромилися її перед іншими, вихваляючи при цьому її братів, один з яких став юристом, а інший — журналістом. З самого початку навчання Моніка одразу ж продемонструвала свій нетрадиційний темперамент і поведінку, її вважали нонконформісткою, оскільки вона не користувалася косметикою й майже завжди носила чорний одяг.
Після успішного закінчення Академії у 1953 році, у Вітті почалася плідна театральна кар'єра, протягом якої вона показала себе різноплановою акторкою, граючи у п'єсах таких класиків, як Шекспіра, Мольєра, Толстого, Достоєвського, Чехова, Маріво, Брехта, Йонеско, Осборна та сучасних італійських драмарургів. Особливо значним досвідом театральної гри для Моніки була гра у виставах «Мандрагола» і «Пригоди синьйора Бонавентури», поставлених її колишнім педагогом Серджо Тофано, де вона вперше продемонструвала свій талант комедійної акторки.
За порадою Тофано, акторка вирішила взяти собі псевдонім «Моніка Вітті», який складався з «більш артистичниго» ім'я та прізвища. «Вітті» з'явилося з прізвища матері — Аделіни Віттільї; а ім'я «Моніка» — акторка вибрала з книги, яку вона щойно прочитала, тому що воно «звучало краще». 1955 рік став важливим періодом театральної кар'єри Моніки. Відбувся її дебют у ролі Маріани в опері Мольєра «Аваро», поставлену в театрі «Олімпіко» у Віченці; а наступного року, на тій самій сцені, вона зіграла роль Офелії у «Гамлеті», поставлену . 1956 року Моніка грала головну героїню вистави «Белла» письменника Чезаре Меано в Театро дель Конвеньйо в Мілані під керівництвом . Окрім цього, Моніка виступала у серії комедійних одноактних вистав у римському театрі «Арлекіно». Окрім цього з середини 1950-х років акторка почала з'являтися на телебаченні, де виступала у телевиставах («Плоди освіти» (1955), «Єпископ» (1956) тощо) та передачах («Я знаю, що ти маска» (1955)).
За словами Моніки, на початку кар'єри вона не збиралася ставати кіноакторкою, бо їй більше подобалося працювати в театрі. До того ж, знайомі кіноагенти казали їй, що з такими зовнішними даними вона ніколи не стане відомою кіноакторкою. Успіхом у ті часи користувалися акторки-шатенки з осиною талією та пишними грудьми, зокрема Джина Лоллобриджида, Софі Лорен, Лючія Бозе, тоді як Моніка, висока та худорлява (ії зріст складав 170 см, а вага — 56 кг) блондинка з сумними очима, не підходила на роль секс-символу. Від першої пропозиції знятися в кіно — вона відмовилася через те, що режисер хотів, щоб для знімання у фільмі вона зробила пластичну операцію і змінила форму свого носа, хоча акторка завжди вважала її нормальною. Надалі Моніці запропонували знятися у комедії «Сміятися! Сміятися! Сміятися!» (1955), яка стала її дебютом у кіно. Вітті погодилася на цю роль, бо режисер фільму сказав, що йому потрібна акторка «негарна, але симпатична». Перша кінороль не привернула уваги режисерів, тому їй протягом наступних кількох років пропонували переважно незначні ролі.
Перший успіх
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZtTDB3bE1qZGhkblpsYm5SMWNtRmZKVEk0VFc5dWFXTmhYMVpwZEhScEpUSTVMbXB3Wnk4eU5qQndlQzFNSlRJM1lYWjJaVzUwZFhKaFh5VXlPRTF2Ym1sallWOVdhWFIwYVNVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5pTDB3bE1qZGxZMnhwYzNObFh5VXlPREU1TmpJbE1qbGZMVjh4TG1wd1p5OHlOakJ3ZUMxTUpUSTNaV05zYVhOelpWOGxNamd4T1RZeUpUSTVYeTFmTVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTDBSbGMyVnlkRzlmY205emMyOWZNeTVxY0djdk1qWXdjSGd0UkdWelpYSjBiMTl5YjNOemIxOHpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Працюючи в театрі під керівництвом Мікеланджело Антоніоні, який у 1957—1960 поставив декілька вистав з Вітті й навіть спеціально для неї написав п'єсу «Таємний скандал». У акторки почалися романтичні стосунки з цим режисером, що перепліталися з мистецькою діяльністю. За визнанням публіки, Вітті стала «музою» Антоніоні, сам режисер казав, що вона: «безумовно надихає мене, тому що мені подобається спостерігати за нею та спрямовувати її, але ролі, які я їй даю, далекі від її власного характеру». Зокрема, заінтригував Антоніоні і хрипкий голос акторки, через що він залучив її до дублювання головної ролі у його фільмі «Крик» 1957 року. Знайомство Вітті з генієм італійського кіно стало поворотним моментом у її житті. Хоча до цього Вітті виконала одну з головних ролей у комедії «Трійця» 1958 року, але вона досі вважалась маловідомою акторкою. Надалі режисер не лише знімав Моніку у своїх фільмах, але й вплинув на її особистість, зокрема навчав її самоповазі та аристократичним манерам, вона змінила зовнішній вигляд, зокрема почала носити відкрите вбрання і взуття на підборах.
Першою спільною роботою Вітті та Антоніоні став фільм «Пригода» 1960 року, який одразу ж зробив її знаменитою та «емблемою» епохи 1960-х років. Надалі «Пригода» увійшла в так звану «трилогію відчуження» Антоніоні, яка складалася з таких кінодрам: «Ніч» (1961) з Марчелло Мастроянні та Жанною Моро, «Затемнення» (1961), де її партнером був Аленом Делоном, а потім туди ще й стали відносити «Червону пустелю» (1964) за участю Річарда Гарріса. У всіх цих фільмах Вітті грала головні ролі. За словами акторки: «Моя робота у фільмі „Пригода“ збагатила всі мої відчуття і в творчому, і в людському плані». Її героїні у цих фільмах були сучасними італійками, які болісно страждають від туги, самотності, безглуздості існування; вони шукають порозуміння з оточуючими, прагнуть подолати самотність. Спочатку фільм «Пригода» під час показу на Каннському кінофестивалі 1960 року отримав негативну реакцію, публіка його освистала, Антоніоні звинуватили в надто затягнутому і беззмістовному сюжеті. Публіці не сподобалося що сюжет фільму, не розкривши таємниці зникнення героїні на ім'я Анна, завершився сексуальною інтерлюдією між нареченим зниклої жінки (у виконанні Габріеле Ферцетті) та її найкращою подругою — Клаудією, яку грала Вітті. Під час показу Вітті втекла із зали в сльозах, коли її найщиріші сцени зустріли сміх, а Антоніоні вважав що його кінокар'єра завершена. Але надалі ставлення до фільму було переглянуто, тоді низка кінематографістів на чолі з Роберто Росселліні написала звернення у захист «Пригоди», після чого Антоніоні здобув спеціальний приз журі фестивалю, а Вітті отримала перші у своїй кар'єрі нагороди «Золотий глобус» і «Срібна стрічка» як найкраща акторка. Акторка стала міжнародною зіркою, високо оцінювалася її гра, зокрема «The New York Times» писав, що «розчарований вигляд Вітті чудово передає нереальну ауру її героїнь». А самі фільми Антоніоні стали класикою кінематографу, великою мірою, завдяки новаторському візуальному стилю, який став індивідуальним «почерком» режисера, що надалі зробив його фільми унікальними. 1962 року британський кіножурнал оголосив «Пригоду» другим найкращим фільмом із коли-небудь створених після «Громадянина Кейна» й він увійшов в історію світового кінематографу як одна з найвпливовіших картин, а сама акторка вважала свою роль Клаудії у ній — найулюбленішою серед картин Антоніоні.
Після «Пригоди» Вітті почали регулярно пропонувати кіноролі й щорічно знімати інші режисери, серед яких були й іноземні (Роже Вадим у «Замку в Швеції» та у «Драже з перцем», обидва фільми 1963 року). Також 1966 року Вітті запрошували знятися у фільмі «Ґран-прі» Джона Франкенхаймера, де її включили до міжнародного акторського складу на чолі з Джеймсом Гарнером, Тосіро Міфуне та Івом Монтаном, але вона відмовилася. Вітті казала, що Антоніоні «відкрив» її для кіно, після цього акторка стала однією з найгламурніших фігур на міжнародній кіносцені, вона була постійно присутня в Каннах та інших міжнародних заходах.
Перехід на комедійні ролі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEzTDAxdmJtbGpZVjlXYVhSMGFWOWxibDlVWlhKbGJtTmxYMU4wWVcxd1h5VXlPREU1TmpVbE1qa3VhbkJuTHpJeE5YQjRMVTF2Ym1sallWOVdhWFIwYVY5bGJsOVVaWEpsYm1ObFgxTjBZVzF3WHlVeU9ERTVOalVsTWprdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDB4aFgzSmhaMkY2ZW1GZlkyOXVYMnhoWDNCcGMzUnZiR0ZmTFY5TmIyNXBZMkZmVm1sMGRHa3VjRzVuTHpJMk5YQjRMVXhoWDNKaFoyRjZlbUZmWTI5dVgyeGhYM0JwYzNSdmJHRmZMVjlOYjI1cFkyRmZWbWwwZEdrdWNHNW4ucG5n.png)
Після ролей у фільмах Антоніоні Вітті викликала асоціації у глядачів «живого символу приреченої жінки з тяжкою долею», тоді як вона сама, попри «драматичний темперамент», хотіла показати себе багатогранною акторкою, здатною грати у різних жанрах, зокрема комедіях. На той час комедії вважалися модним кіножанром в Італії, вони поєднували прямолінійні жарти з критикою соціальних проблем. Надалі відбулося переосмислення акторкою своєї кар'єри, після якого вона основний ухил робила на ролі в комедіях, серед яких були як фільми високої якості, так і ті, що відносилися до розважально-комерційного кіно. Протягом 1960-х років Вітті зіграла у низці комедій, зокрема: «Літаюча тарілка» (1964) Тінто Брасса, «Я одружився з тобою заради забави» (1967) , «Пояс цнотливості» (1967) Паскуале Феста Кампаніле, «Убий мене швидше, мені холодно» (1967) , де її партнерами на майданчику були зокрема , Тоні Кертіс, Жан Сорель.
У 1966 році Вітті зробила спробу утвердитися в англомовному кіно, що зазнала невдачі. Вона зіграла головну роль ватажка міжнародної гангстерської банди у комедії «Модесті Блейз» британського режисера Джозефа Лоузі, який був зовсім не схожим на її попередні картини, створеним за однойменним коміксом . У фільмі разом з нею грали Теренс Стемп, Дірк Богард і Розелла Фальк. Її героїня получила прізвисько «Джеймса Бонда у спідниці». Газета «Нуво Кандід» писала про цю роль: «Жіноча до кінчиків нігтів, Модесті в той же час фахівець з усіх видів боротьби, з метання ножів, зі стрільби з револьвера, з лука, з карабіну, з кулемета… Вона спокушає і стріляє з однаковим умінням».
Остаточно затвердили в очах публіки за Вітті амплуа жвавої комедійної акторки стали її ролі фільмах «Дівчина з пістолетом» (1968) Маріо Монічеллі, та «Любове моя, допоможи мені» (1969) Альберто Сорді. За словами Вітті обидві комедії розкривали соціальні проблеми суспільства, а комічна форма викладу робила їх зрозумілішими. Картину Сорді вона вважала присвяченою тим самим проблемам некомунікабельності, нестійкості почуттів в сучасному суспільстві, які підіймав Антоніоні. А картина Монічеллі висміювала середньовічні сицилійські звичаї, які дожили до сучасності. «Дівчина з пістолетом» став першим італійським фільмом, задуманим і побудованим на комічних навичках акторки (Вітті), яка грала головну героїню. Монічеллі згадував про роботу з Вітті словами: «Хоча вона знімала фільми з Антоніоні, де вона грала персонажів німого кіно, таємничих персонажів з інших часів, у житті вона була жвавою, смішною, сповненою гумору». Фільм мав великий комерційний успіх, Вітті отримала за нього «Срібну стрічку» італійської кінокритики, він став одним із найзапам'ятовуваних в кар'єрі акторки. 1968 року Вітті отримала звання найкращої акторки року. А після виходу комедії «Любове моя, допоможи мені» італійські видання заявили: «Альберто Сорді назавжди перетворив Моніку Вітті на комічну акторку». Сама акторка казала: «Я зрозуміла, що я маю комедійний талант, коли переказувала трагічні ролі так, що мої друзі в академії сміялися. Тільки потім я зрозуміла, який це був незвичайний дар».
(...)Тим, хто бачив її виступи в римському театрі імені Гольдоні або чув, як вона читає вірші під час політичної маніфестації, просто неможливо було б уявити її у ролі кінозірки на кшталт Мерілін Монро чи Софі Лорен. І все-таки Моніка Вітті явила нам високий зразок трансформації, круто змінивши свою кар'єру і зробивши непередбачуваний поворот. Це було особливо несподівано після її успішного співробітництва з Антоніоні, у чотирьох фільмах якого вона створила образ ранимої, анемічної істоти, яка живе у світі відчуження та некомунікабельності, у суспільстві, дочкою якого вона сама є, та доведеної цим суспільством майже до психічного розладу. Важко було тоді припустити, що акторка раптом обере долю діви — кумира широкої публіки. А змінивши свій «маршрут» у кіно, Моніка змінює і свій спосіб життя: тепер вона вся у владі журналістів, бере участь у різних фестивалях — загалом остаточно входить у роль кінозірки— італійський критик Массімо Міда
У травні 1968 року Моніку призначили головою журі на 21-му Каннському кінофестивалі. Але через травневі заворушення у Франції фестиваль був закритий, жоден фільм не отримав нагороду. Окрім Вітті, до журі тоді були включені Луї Маль, Роман Полянський та Теренс Янг.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUxTDBSeVlXMXRZVjlrWld4c1lWOW5aV3h2YzJsaFh5MWZUV0Z6ZEhKdmFXRnVibWt0Vm1sMGRHa3RSMmxoYm01cGJta3VjRzVuTHpNd01IQjRMVVJ5WVcxdFlWOWtaV3hzWVY5blpXeHZjMmxoWHkxZlRXRnpkSEp2YVdGdWJta3RWbWwwZEdrdFIybGhibTVwYm1rdWNHNW4ucG5n.png)
Пік успіху
Протягом 1970-х років Вітті стала зіркою численних «комедій по-італійськи», більшість з яких принесла їй різні нагороди, такими картинами стали: «Драма ревнощів», «Ніні Тірабушо», «Суперсвідок», «Тоска», «Зоряний пил», «Качка під апельсиновим соусом», «Кохані мої». Водночас Моніку запрошували на знімання не лише італійські, але й іноземні режисери. На знімальному майданчику Вітті працювала з цілою низкою знаменитих акторів, серед як були: Марчелло Мастроянні, Джанкарло Джанніні, Вітторіо Ґассман, Клаудія Кардінале, Уго Тоньяцці, Адріано Челентано, Едвіж Фенек, Джонні Дореллі. Але найбільше італійський публіці полюбилися її акторські дуети з Альберто Сорді.
1970 року вийшло три стрічки з Вітті, дві з яких принесли кінонагороди та номінації. Комедійна драма «Драма ревнощів» Етторе Сколи стала однією з найуспішніших стрічок Вітті у 1970-х роках, що принесла їй нагороду «Золотий глобус», як «Найкращій акторці». Вона виконала роль продавчині квітів, Аделаїди, у яку одночасно закохуються робітник-комуніст та працівник піцерії (яких відповідно зіграли Марчелло Мастроянні та Джанкарло Джанніні), що призводить до ревнощів та трагічних наслідків. Поряд з попередніми картинами акторки «Убий мене швидше, мені холодно» та «Дівчина з пістолетом», «Драма ревнощів» стала міжнародним фільмов-хітом, особливо в США, де виходила в прокат під назвою «Трикутник піци». Зокрема, критик Лео Пестеллі писав про її роль в газеті «La Stampa»: «Чудова [...] Моніка Вітті, тут "комедіантка" у своєму найелегантнішому образі», а також хвалив операторську роботу та гру Мастроянні та Джанніні. У комедії [it]«Ніні Тірабушо» Вітті зіграла співачку і танцівницю кабаре, Марію Сарті, за що 1971 року отримала нагороду «Давид ді Донателло» за «Найкращу головну роль». Тоді як сам фільм отримав змішані відгуки; Джакомо Гамбетті критикував сценарій та режисуру, зокрема за «монотонність» та «втомлюваність»; тоді як Массімо Бертареллі у виданні «Il Giornale» навпаки хвалив його: «Натхненний трагікомічними подіями справжньої сціантози [it], елегантний Марчелло Фондато малює кумедний і ввічливий портрет Італії початку 20-го століття, несміливо залишаючи класову боротьбу на задньому плані. Моніка Вітті, звільнившись від смертельних пут Мікеланджело Антоніоні, дає волю своїй новознайденій свободі з надмірним розмахом». Стрічка угорського режисера Міклоша Янчо «Пацифістка», де Вітті зіграла журналістку-антифашистку, — навпаки не мала успіху; Паоло Мерегетті називав її «кричущим провалом» «найгіршим фільмом Янчо»; а видання «Segnalazioni Cinematografiche» писало, що «тема насильства» фільму «обігрується з надлишком символізму, що сплощає дію та позбавляє її чіткості й гостроти».
Станом на початок 1970-х років, за свідченням міланського видання «Кінокур'єр», Вітті стала акторкою «номер один» італійського кіно. Критик Массімо Міда на сторінках журналу «Драма» цього часу писав: «„Драма ревнощів“ і „Ніні Тирабушо“, — обидва витримані в традиціях справжнісінького дивізму колишніх змін. Особливо другий, у якому акторка наділяє свій персонаж усіма чеснотами кінозірки, що знаходиться в зеніті слави: тут і танці, і співи, і пишні костюми, і патетика, і мелодрама — загалом, повний набір атрибутів, які перетворюють Моніку Вітті на „зірку“».
Протягом 1970-х років Вітті була частим гостем на телебаченні, акторка з'являлася у таких передачах як «Cinema '70» (1970), «Teatro 10» (1972), а у (1974) році вона виступала з Раффаеллою Каррою і Міною, де виконала з ними пісню «Bellezze al bagno» й інсценувала хореографію, протягом якої використовувала епізоди зі свого успішного фільму «Ніні Тірабушо». Окрім цього вийшли передачі, присвячені її життю «Одеон в гостях у Моніки Вітті» (1977) і «Ми кажемо жінка: Моніка Вітті та сестра Аннамарія» (1979). У цей час Вітті продовжувала працювати і в театрі, де вона зокрема грала в комедійній телевиставі за твором Едуардо де Філіппо «Циліндр» 1978 року.
Також протягом 1970-х років Вітті продовжувала зніматися в комедіях, що складалися з декількох новел. 1970 року акторка знялася у стрічці «Пари», (режисерів Маріо Монічеллі, Альберто Сорді і Вітторіо де Сіки), де вона разом з Енцо Янначчі зіграла в новелі «Холодильник» подружжя бідних робітників. Критик Андре Корнанд давав таку оцінку стрічці у виданні «Saison '81»: «[...] фільм не є шедевром жанру, але це все ж таки одна з тих комедій високої якості, в яких Вітті і Сорді грають на повну силу». У стрічці Діно Різі «Ось які ми жінки» 1971 року Вітті виконала ролі головних персонажів у всіх 12-ти новелах, демонструючи різноманітні жіночі натури. Видання «Segnalazioni Cinematografiche» дало таку оцінку фільму: «Він складається з 12 "скетчів", які здебільшого не виходять за рамки простого сценарного жарту. Інтерпретація хороша». 1974 року Вітті з'явился у знаменитій комедії французько-мексиканського режисера Луїса Бунюеля «Привид свободи», який складався із серії сюрреалістичних епізодів на різні теми, не пов'язаних між собою. Стрічка отримала визнання критиків і вважається одним з найкращих фільмів Бунюеля; а для самої Вітті, яка виконала в одному з епізодів роль міс Фуко, це був її останній великий міжнародний успіх. Тоді як наступні фільми у новелах отримали прохолодні відгуки критиків. 1976 року вийшла комедія у трьох новелах «Лише б не дізналися всі навколо!», режисерів Луїджі Коменчіні, Нанні Лоя і , де крім Вітті, що виконала роль машиністки друкарської машинки, зіграли такі зірки, як Джонні Дореллі, Ніно Манфреді і Ліно Банфі. Паоло Мерегетті писав про фільм у «Dizionario dei Film»: «Три епізоди, зняті без жодного напруження уяви». 1978 року вийшла комедія «Живи веселіше, розважайся з нами» режисера Флавіо Могеріні, яка складался з трьох новел, де вона зіграла жінку, яка страждає на фобію, що характеризується огидою до сексу. Крім неї та Джонні Дореллі, у фільмі також зіграли Ренато Поццетто, Катрін Спаак, Мілена Вукотіч. Критики вважали фільм затягнутим, а його сценарій — невдалим. 1979 року вийшла еротична комедія Луїджі Дзампи у восьми новелах «Дикі ліжка», у двох з яких Вітті виконала головні ролі. У новелі «Хто сміється останнім» вона зіграла крадійку, а у новелі «Мама» — молоду повію. Фільм отримав низьки оцінки критиків, попри те, що у ньому крім Вітті, зіграла ціла команда зіркових акторів (таких, як Сільвія Крістель, Лаура Антонеллі, Урсула Андресс, Мікеле Плачидо, Роберто Беніньї), він отримав низькі оцінки критиків.
Комедія «Суперсвідок» [it] 1971 року, де Вітті зіграла жінку-свідка у справі про вбивство повії, яка закохался у підозрювного (у виконанні Уго Тоньяцці) й вийшла за нього заміж, — принесла акторці нагороду «Золотий глобус» за «Найкращу головну роль». Тоді як сама стрічка отримала не високи оцінки від критиків; Марчел Давінотті вказував на не дуже вдалий сценарій, проте хвалив гру акторів; «Segnalazioni cinematografiche» відзначало оповідальний дисбаланс і критикувало використання кліше жанру, що найбільш використовується; Тулліо Кезіч казав про невдалу структуру фільму. Наступна комедія, знята тим же режисером, «Порядок є порядок» 1972 року, де Вітті зіграла Джорджію, дружину менеджера банку, який починає чути внутрішній голос, що змушує її робити дивні речі, — теж не отримала високих оцінок критиків. «Segnalazioni cinematografiche» писало: «Ефектна і дотепна на початку, п'єса потім затягується втомливою серією анекдотів, які мало чого додають до теми».
1973 року Вітті разом з Джіджі Проєтті та Вітторіо Гассманом зіграла головну героїню у музичній драматичній комедії «Тоска», яка була екранізацією [it] драматурга Віктор'єна Сарду. «Тоска» принесла акторці нагороду «Золотий глобус» за «Найкращу головну роль», тоді як самій стрічці критики дали не високі оцінки. Згідно «Кінодовідника Мерегетті», режисеру не вдалося «об'єднати блискучі початкові тони та мелодраматичний фінал», а «Кінодовідник Морандіні» писав, що «пародійний задум вдався лише наполовину», а гра Вітті, Проєтті та Гассмана була «скутою». Того ж року вийшла ще одна музична комедія «Зоряний пил», знята Альберто Сорді, за яку акторку теж нагородили, вона отримала «Давида ді Донателло» за «Найкращу головну роль». Сорді та Вітті зіграли двох акторів кабаре, Міммо Адамі та Дею Дані, які намагаються звести кінці з кінцями під час Другої світової війни. Критик [it] писав в [it]» про стрічку: «Фільм Сорді ділиться на дві частини, що чітко розрізняються, у тому числі і за якістю. Перша [...] досить посередня і страждає від надмірного пародіювання, яке кожен може провести зі сценами з Амброю Джовінеллі у фільмі Федеріко Фелліні „Рома“. [...] Друга, навпаки, має правильний баланс між реальністю, історією та умовностями. [...] Що стосується акторів, то лише сьогодні ми помітили, що Сорді набагато стриманіший (і, отже, прийнятний), коли режисує сам. В результаті він змушений стримувати і Вітті, щоб не переборщити. Стримуючи себе, вони у результаті утворюють добре підібрану та дуже ефективну пару».
В середині 1970-х років Вітті зіграла у трьох комедіях [it], з яким у неї були тоді близькі стосунки. «Тереза — злодійка» стала першим фільмом. Перша їхня стрічка, «Тереза — злодійка» 1973 року; отримала низькі оцінки Франческо Мінінні в «Magazine italiano tv» зазначав: «[...] Навіть віртуозність Моніки Вітті не змогла врятувати фільм від похмурості, яка не залишає жодних позитивних ознак»; а видання «Segnalazioni cinematografiche» писало: «[...] фільму бракує психологічної та оповідальної переконливості». 1975 року вийшов фільм «Так починається пригода», де Вітті зіграла байкерку, яка, разом зі своєю компаньйонкою (у виконанні Клаудії Кардінале), подорожує на мотоциклі Італією, потрапляючи у різні кумедні і не кумедні ситуації. Остнньою їхньою співпрацею став фільм «Мімі Блюетт» 1976 року, де Вітті зіграла танцівницю-улюбленицю парижан, отримала неоднозначні відгуки критиків. «Segnalazioni Cinematografiche» дало низьку оцінку стрічці: «[…] незважаючи на майстерність Вітті, та сама невизначеність тону, яка є головним недоліком фільму, обтяжує її персонаж, роблячи його дуже уїдливим: часом гротескним, часом іронічним, часом зануреним у карикатурну сентиментальність […]»; тоді як [it] у виданні «Dizionario dei film» навпаки хвалив її: «Розкішна реконструкція в стилі модерн, в якій з часткою іронії адаптовано однойменний роман [it], що став бестселером того часу».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU0TDB3bE1qZGhibUYwY21GZllXeHNKVEkzWVhKaGJtTnBZVjh4T1RjMUxtcHdaeTh5TkRCd2VDMU1KVEkzWVc1aGRISmhYMkZzYkNVeU4yRnlZVzVqYVdGZk1UazNOUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Крім стрічки «Так починається пригода», 1975 року на екран вийшло ще дві комедії з участю Вітті. Стрічка [it]«Качка під апельсиновим соусом», де вона зіграла разом з Уго Тоньяцці, Барбарою Буше і Джоном Річардсоном, — принесла акторці одразу дві нагороди за «Найкращу жіночу роль», «Давид ді Донателло» і «Срібну стрічку». Фільм отримав змішні відгуки, Франческо Мінінні писав у виданні «Magazine italiano tv»: «Тоньяцці та Моніка Вітті беруться повторити в кіно великий театральний успіх комедії Гоума та Соважона. Але на відміну від театрального результату, кінематографічний ледь прохідний. Це не вина героїв, це Сальче не може знайти правильний ритм»; тоді як Лаура та Морандо Морандіні писали у виданні «Telesette»: «По-своєму фільм — гімн сім'ї та непорушного шлюбу. Коротше кажучи, це втішна комедія. Багато сміху викликає сцена, в якій пара вдає, що завиває під ласками своїх партнерів». Фільм «Дозор любові приходить рівно опівночі» Марчелло Фондато, де вона зіграла разом з Клаудією Кардінале, Вітторіо Гассманом, Ренато Поццетто, Джанкарло Джанніні, — мав великий комерційний успіх із зборами понад 4 мільярди лір, зайнявши четверте місце в кіносезоні 1974—75 років. Вітті виконала роль Габріелли Сансоні, дружини підприємця, який вічно ховається від податкової поліції і кредиторів. Критик Джованні Грацціні писав про стрічку у кіноогляді «Cinema '75»: «Фільм барвистий і жвавий, з дошкульними зворотами та млявими дужками для смачного ефекту. Мораль байки дещо розмита, вона оспівує цінність жіночої пристрасті та стверджує сентиментальну рівність між статями всупереч забобонам фалократичного суспільства, але історія зіткана з вражаюче приємних ниток».
Її наступним після «Мімі Блюетт» фільмом стала комедія Франко Россі «Інша половина неба» 1977 року, яка не отримала високих оцінок критиків. Адріано Челентано зіграв роль священника, Дона Вінченцо, який, несучи службу в австралійському шахтарському містечку, намагається викупити у місцевого сутенера повію, прекрасну сицилійку Сюзанну Макалузо, у виконанні Вітті.
Стрічка «Кохані мої» 1978 року режисера Стено стала однією із найуспішніших комедій в кар'єрі Вітті, вона також була однією із найпопулярніших в Італії протягом сезону 1978—79 років, а сама Вітті отримала за участь в ньому нагороду «Давид ді Донателло» за «Найкращу головну роль». Вітті зіграла жінку, що вирішила завести собі одразу двох чоловіків, (у виконанні Джонні Дореллі і Енріко Марія Салерно), які також ділять між собою одну й ту ж повію (у виконанні Едвіж Фенек). Критики дали високу оцінку грі акторів і відзначали задум комедії «неновим». «Комедія непорозумінь, зрежисована і зіграна фахівцями. Але смак „ретро“ такий, що його вже навіть смаком назвати не можна. Це просто археологія.».
Крім цього, 1978 року Вітті вирішила трохи відійти від свого комедійного амплуа, зігравши у політичній драмі французького режисера Андре Каятта «В інтересах держави», який не отримав високих оцінок критиків. Вона зіграла Анджеллу Равеллі, соратницю професора Моро, якого вбивають за викриття французьких високопосадовців, винних у загибелі африканських дітей. Після загибелі Моро, Анджела бере на себе його справу за що теж гине.
1979 року Вітті в дуеті з голлівудським актором Кітом Керрадайном знялася в романтичній комедії [en]«Майже ідеальний роман». Акторська гра Вітті отримала високу оцінку критиків, зокрема [en] з «Newsweek», який писав, що «Одкровенням фільму є те, що горласта, гламурна Вітті — чудова комедіантка — шикарна Маньяні, що кипить земними, чуттєвими пустощами та заразливим піднесеним настроєм». Тоді як сама стрічка отримала змішані відгуки критиків: одні хвалили її, називаючи приємною розважальною картиною, зокрема видання «The Globe and Mail» описало її «чудово зрежисованим, добре збалансованим фільмом»; а решта — вважала її доволі слабкою і не запам'ятовуваною . Це був другий англомовний та останній фільм акторки іноземного виробництва. У статті «The New York Times» цього періоду повідомлялося, що Вітті чинила опір зйомкам в американських фільмах, оскільки їй не подобалися довгі подорожі, особливо літаками, і вважала, що її англійська недостатньо досконала. Небажання Вітті залишати межі Європи було настільки сильним, що компанії «Paramount Pictures» довелося скасувати перший етап рекламної кампанії фільму в США. Після виходу фільм не мав комерційного успіху, через що «Paramount Pictures» його швидко зняла з прокату, на сьогодні він вважається забутим.
Відхід від кіно
У 1980-х роках Вітті повернулася до співпраці з Мікеланджело Антоніоні, зігравши у «Таємниці Обервальда» (1980) й Альберто Сорді у фільмі «Я знаю, що ти знаєш, що я знаю» (1982). Комедія Сорді мала успіх, за визначенням оглядачів вона підіймала реальні проблеми суспільства, зокрема: зміщення головної ролі чоловіка в сім'ї на жінку та її емансипації, й наркоманії серед молоді. Також була оцінена акторська багатогранність Вітті, де вона зіграла жінку з «двома обличчами», яка веде себе одноманітно у сімейному житті й повністю змінює свою позицію у суспільному житті. Тоді як мелодрама «Таємниця Обервальда», де акторка зіграла королеву, яку намагаються вбити, була сприйнята як своєрідна «кода» її кінокар'єри, картина не мала успіху, а критики зустріли її прохолодно. Решта фільмів акторки початку 1980-х років також були представлені комедіями, серед яких найуспішнішою була «Готельний номер» (1981) Маріо Монічеллі, де вона грала з Вітторіо Ґассманом, ця роль принесла їй чергову нагороду за найкращу роль. Потім вона знялася у двох фільмах режисера-новачка Роберто Руссо, який згодом став її чоловіком. За участь у його гротескній комедії «Флірт» (1983) Вітті здобула нагороду «найкращої акторки» на Берлінському фестивалі 1984 року. А наступна трагічна драма «Франческа і я» (1986) стала для акторки невдалою спробою змінити свій комедійний імідж. Вітті брала участь у написанні сценаріїв до обидвох фільмів Руссо.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk00TDBGZmJXVjZlbUZ1YjNSMFpWOTJZVjlzWVY5eWIyNWtZVjlrWld4ZmNHbGhZMlZ5WlY4bE1qaE5iMjVwWTJGZlZtbDBkR2tsTWprdWFuQm5MekkwTUhCNExVRmZiV1Y2ZW1GdWIzUjBaVjkyWVY5c1lWOXliMjVrWVY5a1pXeGZjR2xoWTJWeVpWOGxNamhOYjI1cFkyRmZWbWwwZEdrbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
У 1984 році Міністр культури Франції вручив Вітті Орден Мистецтв та літератури. Відзначаючи внесок акторки в оновлення італійського кіно, міністр сказав: «Нам потрібно, щоб італійське кіно знову набуло здоров'я, а французьке кіно не залишилося островом посеред інших європейських країн». Окрім цього, тоді Вітті була вшанована тим, що поставила відбитки своїх рук, підпис і автограф на тротуарі біля у Каннах. У червні того року Вітті брала участь в почесній варті на похоронах секретаря Італійської комуністичної партії Енріко Берлінгуера разом с такими персонами італійського кіно, як Федеріко Фелліні і Марчелло Мастроянні. З середини 1980-х років Вітті відійшла від знімання в кіно та більше зосередилася на викладанні акторської майстерності та театральній роботі, де грала у таких виставах, як «Дивна парочка» (1987) і «Головна сторінка» (1988). 1988 року престижна французька газета «Le Monde» зробила велику помилку, опублікувавши на першій сторінці новину про смерть Вітті, яка настала «в результаті самогубства з барбітуратами». Потім акторка з почуттям гумору заперечувала цю новину. У тому ж році вона знялася з у відеокліпі до пісні «Ma chi è quello lì» Міни.
1990 року Вітті дебютувала як режисер у фільмі «Таємний скандал», до якого вона написала сценарій і зіграла головну роль, разом з Катрін Спаак, це була її остання поява на великому екрані. Хоча «Таємний скандал» отримав схвальні відгуки критиків, він був комерційно провальним й ознаменував завершення кінокар'єри Вітті. 1992 року акторка знімалася в телесеріалі разом з Джонні Дореллі, в якому вона грала роль соціального працівника. У сезоні 1993—1994 років вона брала участь у передачі «У неділю» на телеканалі Rai 1. 1995 року на Венеціанському кінофестивалі акторка з рук Мартіна Скорсезе отримала «Золотого лева» за внесок у кінематограф. Цього періоду Вітті опублікувала дві автобіографії «Сім спідниць» («Sette sottane») (1993) і «Трояндове ліжко» («Il letto è una rosa») (1995).
Останні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxoTDAxdmJtbGpZVjlXYVhSMGFWOHhPVGt3TG1wd1p5OHlNVEJ3ZUMxTmIyNXBZMkZmVm1sMGRHbGZNVGs1TUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
15 червня 2000 року Моніка взяла участь в урочистостях з нагоди 80-річчя Альберто Сорді, а 24 червня того ж року, вона разом з іншими колегами, взяла участь в урочистостях з нагоди нагородження сценаристки Сузо Чеккі д'Аміко премією «Золотий глобус», що проходили у студії «Чінечітта». У грудні 2000 року в Соборі Святого Петра, у Ватикані, разом з іншими відомими акторами Вітті брала участь у святкуванні — свята милосердя й прощення гріхів. У квітні 2001 року вона брала участь в урочистостях, присвячених володарям премії «Давид ді Донателло», що відбувались у Квіринальському палаці. Того ж місяця вона разом зі своїм чоловіком Роберто Руссо брала участь у з'їзді лівоцентристської коаліції Романо Проді «Оливкове дерево».
У березні 2002 року Вітті востаннє дала інтерв'ю і з'явилася на публіці на показі вистави «Нотр-Дам де Парі». Фотографи з різних видань тоді зробили останню серію знімків акторки на вулицях Рима, а потім у Сабаудії, в компанії з її чоловіком. 2002 року, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, Вітті вийшла на пенсію. Надалі акторка більше не з'являлася на публіці і вела замкнутий спосіб життя через важку хворобу, проживаючи у своєму римському будинку. У новинах 6 листопада 2003 року повідомлялося про госпіталізацію акторки з приводу перелому стегнової кістки.
У жовтні 2011 року на шостому Римському міжнародному кінофестивалі було представлено біографічну книгу «La dolce Vitti» («Солодка Вітті»), яку випустила студія «Чінечітта» і яка була присвячена Вітті. Того ж дня на фестивалі були показані фільми акторки «Драма ревнощів» і «Таємний скандал».
2016 року Роберто Руссо спростував неправдиві чутки, які тоді поширювалися серед публіки, щодо госпіталізації Вітті через прогресування хвороби в клініку у Швейцарії, при цьому він заявив, що на цей момент акторка жила у своєму римського будинку й дбала про свого чоловіка і піклувальника.
2021 року, з нагоди 90-річчя, Моніці Вітті був присвячений документальний фільм «Вітті мистецтва, Вітті любові», знятий Фабріціо Коралло за сприяння телерадіокомпанії RAI, прем'єра якого відбулася на Римському кінофестивалі того ж року, а потім транслювався на каналі Rai 3.
Смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll4TDFSMWJYVnNZWHBwYjI1bExtcHdaeTh5T0RCd2VDMVVkVzExYkdGNmFXOXVaUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Моніка Вітті померла 2 лютого 2022 року у своєму будинку у Римі в 90-річному віці від ускладнень, викликаних хворобою Альцгеймера, від якої вона страждала з 2002 року. Про смерть акторки вперше повідомив колишній міністр культури Італії Вальтер Вельтроні, у своєму Твіттері він писав: «Роберто Руссо, її партнер усі ці роки, просить мене повідомити, що Моніки Вітті більше немає. Я відчуваю біль, ніжність, жаль». Прем'єр-міністр Італії Маріо Драґі своєю чергою заявив, що завдяки їй «італійський кінематограф сяяв по всьому світі». «Маючи гострий розум та неймовірний талант, вона підкорила серця кількох поколінь італійців своїм духом, майстерністю та красою», — додав він. Звістка про смерть Вітті широко висвітлювалася у міжнародній пресі та ЗМІ, зокрема США, Франції, Італії, Іспанії, Німеччини, Великої Британії. 4 лютого відбулося прощання з акторкою у Палаці сенаторів, а наступного дня відбулися похорони, які транслювалися в прямому ефірі каналу Rai 1. Після безлічі підношень і релігійної церемонії в базиліці Санта Марія ін Монтесанто на площі П'яцца-дель-Пополо у Римі, Вітті поховали на кладовищі Верано.
Особисте життя
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpqTDBSbGMyVnlkRzlmY205emMyOWZOUzVxY0djdk1qZ3djSGd0UkdWelpYSjBiMTl5YjNOemIxODFMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
За все життя в Моніки Вітті було троє тривалих романтичних стосунків. З 1957 року у Вітті були стосунки з Мікеланджело Антоніоні, якого привабила її нестандартна краса з поглядом «в собі» та неправильними рисами обличчя, яке він пізніше назвав «обличчям пожирачки чоловіків». Антоніоні пропонував Вітті вийти за нього заміж, але та відмовила і розірвала з ним стосунки у 1967 році, після того як він зняв у свому фільмі «Фотозбільшення» Ванессу Редґрейв, замість неї. Також з Вітті намагався «закрутити» роман Ален Делон, протягом знімання у фільмі «Затемнення», але вона проігнорувала його. Надалі, після стосунків з кінооператором та режисером , які тривали у першій половині 1970-х років, у 1975 році Вітті познайомилася з режисером Роберто Руссо, молодшим за неї на 15 років, за якого вийшла заміж 28 вересня 2000 року. Дітей Вітті не мала, що надалі вона аргументувала словами:
Дитинство та юність для мене – синонім страждання… Моя мама була ідеальною жінкою. Їй зобов'язана тим, яка я. Вона виховала в мені волю, уміння чинити опір, найдавніше почуття скромності і моральності. Але вона була нещасною жінкою, і в мене виникло відчуття, що сім'я — це хворобливе обмеження, виснажливе зусилля, яке приречене на провал. Я сказала собі: я не потраплю у це, у мене ніколи не буде сім'ї, у мене не буде дітей. Я дуже рано так вирішила
Голос та дубляж
Моніка Вітті мала незвичайний низький голос з «насмішливою» хрипотою, який заважав їй поступити в Академію, проте ідеально підходив для дублювання фільмів. Її голосом розмовляли: персонаж Аскенца у фільмі П'єра Паоло Пазоліні «Аккатоне» (1961), акторка у комедії Маріо Монічеллі «Зловмисники, як завжди, залишилися невідомими» (1958) і Доріан Грей у драмі Мікеланджело Антоніоні «Крик» (1957). Згодом акторка казала: «Монічеллі змушував мене озвучувати алкоголіків, Пазоліні — голоси жебраків, Фелліні — голоси старих повій». Крім того, її голосом говорив персонаж Даліла у фільмі «Дивись хто тепер говорить» (1993) замість Даян Кітон в оригінальній версії. Тоді як Вітті дублювала у фільмі Міклоша Янчо «Пацифістка» (1970).
Оцінка творчості
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek14TDAxdmJtbGpZVjlXYVhSMGFWODNNQzVxY0djdk1qRXdjSGd0VFc5dWFXTmhYMVpwZEhScFh6Y3dMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Моніка Вітті за свою 35 річну кінокар'єру знялася у 55 фільмах й вважається однією з видатних італійських акторок в історії кінематографа, яка здобула міжнародне визнання. Вона прославилася не лише як драматична, але й комедійна акторка, яка значно вплинула на історію італійського кіно. Режисер Мікелланджело Антоніоні, який запросив Вітті на знімання у свої новаторські кінодрами, де вона втілила «відчужених героїнь», що принесли їй першу славу та зробили зіркою італійського неореалізму, давав таку оцінку акторці та пояснював чому його вибір зупинився на ній:
Тоді така акторка, з надзвичайним професіоналізмом, яка вміла грати драматичні і комічні ролі, і на телебаченні, і в театрі, і в кіно, мене відразу зацікавила. З цієї причини, коли я побачив її, я вирішив негайно дати їй прослуховування, так і народилася «Пригода»
Вітті часто називають «королевою» та «іконою» італійського кіно та символом епохи 1960-х років, зокрема ці титули лунали у низці міжнародних видань. «Нью-Йорк Таймз» писала: «Чуттєва і водночас інтелектуальна, вона залишила свій слід на міжнародній арені 1960-х років, коли такі далекоглядні режисери, як Мікеланджело Антоніоні, змінювали кіноландшафт». Газета «Вашингтон пост» назвала акторку «символом італійського шарму» і що вона «посіла гідне місце в авторському кіно як муза Мікеланджело Антоніоні, а потім перевизначила себе як яскрава комедійна акторка». Також це видання відзначало її «чуттєвий шарм» з «гнучкою статурою, хрипким голосом і світлим, засмаглим від сонця волоссям». Французьке видання «Ле Монд» називало Вітті «візуальним символом 60-х» та «іконою фільмів про некомунікабельність та відчуженість». Для іншої французької газети «Ле фігаро» Вітті була «музою Антоніоні, що уособлювала героїню інтелектуального руху 1960-х, перед тим як вирушити в комедію-„дефініта“ дивовижною фотогенічною білявкою». Іспанська газета «Ель Паїс» назвала Вітті «емансипованою та розкутою італійкою», «антидівою італійського кіно» й «інтерпретаторкою», яка здатна рівною мірою «переміщатися» між трагедією та комедією, й ставати при цьому «іконою стилю» завдяки своїй індивідуальності та «потужному іміджу».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkU0TDFOamIzSnpaWE5sWHpBeUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVRZMjl5YzJWelpWOHdNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Пані Вітті вийшла на міжнародну арену, коли всі погляди були звернені до Європи, де нове покоління режисерів-візіонерів переробляло ландшафт, особливо у Франції та Італії. Її різкі, патриціанські риси обличчя та відчужена поведінка створили візуальний та стилістичний контрапункт хтивості робітничого класу провідних італійських акторок того періоду, серед яких Софі Лорен та Анна Маньяні— «Нью-Йорк Таймз»
Оглядачами часто відзначали акторську багатоплановість Вітті. Якщо у драматичних ролях у фільмах Антоніоні Вітті досліджувала «внутрішні терзання» жіночої натури, то у своїх комедійних ролях акторка втілювала образи персонажів-емансипаторів, здатних критикувати істеблішмент та італійське суспільство. Зокрема сайт кінопремії «Золотий глобус» дав таку оцінку акторці:
Вона вважається єдиною акторкою у своєму поколінні, здатною передати повний спектр жіночих персонажів італійського кіно: від невротичної буржуазної жінки, нездатної спілкуватися в Антоніоні, до спокушеної та зрадженої сицилійки, яка летить до Лондона, щоб помститися, до демонструючої свої свободи, галасливої селянки із заразливим сміхом поряд із Альберто Сорді. Вона була глибокою, загадковою, чуттєвою, смішною, ітелігентною, популярною, меланхолійною, розумною і завжди неймовірно красивою. Як сьогодні кажуть італійці на честь цієї великої акторки: «Стільки жінок в одній Моніці: одна, жодної і сто тисяч»
Акторка також мала хорошу здатність до перевтілення на екрані, про що Антоніоні писав:
Перед тим, як знімати фільм „Червона пустеля“, я спостерігав багатьох нервово-хворих людей у клініках і поза клінікою, і мені здається, що я їх побачив в обличчі Джуліани. Небагатьом акторкам це вдалося передати так, як Вітті. Після перегляду фільму один психіатр сказав, що поведінка героїні з клінічної точки зору передається акторкою з винятковою точністю
Після фільмів Антоніоні, Вітті закріпила свою популярність участю у понад сорока кінокомедіях. Вона зробила великий внесок у розвиток жанру «комедії по-італійськи», через що отримала статус «королеви комедії по-італійськи». Вітті була однією з перших жінок, які стали зірками комедій, де до цього користувалися популяністю лише зірки чоловічої статі, зокрема Альберто Сорді, Ніно Манфреді, Вітторіо Ґассман, Уго Тоньяцці, Марчелло Мастроянні. Хоча акторка скептично відносилася до своєї зовнішності, але вона вважалася однією з найкрасивіших зірок італійського кіно, після співпраці з Антоніоні режисери часто запрошували її грати в комедіях фатальних жінок, інтриганок та простушок. З успіхом увійшовши в жанр комедії, Вітті також стала однією з перших акторок, які зуміли продемонструвати, що для того, щоб розсмішити людей на великому екрані, необов'язково бути неприємною або непривабливою. Коментуючи зовнішність видання «Ле фігаро» відзначало, що Вітті була «італійською білявкою», яку було важко не помітити серед інших її суперниць-акторок Італії, які маючи чорне волосся губилися одна між одною.
Cценаристка [it], якій довелося працювати з Вітті, казала: «[...] Вона першою зробила революцію в жіночому гуморі: до неї жінки, щоб стати комедіанткою, повинні були бути некрасивими, бажано ще й старими. [...] І ось з'являється Моніка Вітті, прекрасна блондинка, жінка Сорді, яка викликала сміх навіть у каміння. Саме вона проклала шлях для прекрасних комедіанток сьогодення — від Кортеллезі до Сабіни та [it], до тієї фантастичної трансформерки, якою є [it]. [...]» Тоді як Клаудія Кардінале навпаки не дуже подобалася праця з Вітті: «Робота з Вітті була не найкращим досвідом. Вона була заворожуючою. Сильною, активною, але вона була менш схильною до того, щоб ділити сцену з іншою жінкою, ніж я. Між нами не було ворожнечі, але й не було початку справжньої дружби».
У деяких фільмах 1960-х та 1970-х років голос Вітті дублювала невідома на той час Фіорелла Манноя, яка згодом стала співачкою.
Виконання пісень
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRrTDFSdmMyTmhNVGszTXkxV2FYUjBhU1V5TmxCeWIybGxkSFJwTG5CdVp5OHlOakJ3ZUMxVWIzTmpZVEU1TnpNdFZtbDBkR2tsTWpaUWNtOXBaWFIwYVM1d2JtYz0ucG5n.png)
У своїх фільмах та на телебаченні Моніка Віті іноді виконувала пісні. Зокрема, 1982 року вийшла платівка з піснями у виконанні Вітті, «Dalle Colonne Sonore Originali Dei Flm Di Monica Vitti». Платівка містила саундтерки з її фільмів: «Дівчина з пістолетом» (дует з , пісня «E Allora Si»), «Любове моя, допоможи мені», «Драма ревнощів» (дует з Марчелло Мастроянні, пісня «Se Tu Mi Lasceresti»), «Ніні Тірабушо», «Зоряний пил» (дуети з Альберто Сорді, пісні «L'Amore E' Un Treno» і «Ma 'Ndo' … Hawaii»), але найбільше пісень вона виконала у «Тосці» (дуети з Джіджі Проєтті, , Вітторіо Ґассманом, ). На телебаченні вона часто співала в дуеті з різними виконавцями, зокрема з «Camaleonti», Хором Нори Орланді, Джанною Нанніні (пісня «Fotoromanza» 1985), Енцо Янначчі (пісня «Passine Mia»). Окрім цього композитор Паоло Конте присвятив Вітті пісню «Avanti blonde», яку він виконав на передачі «Blitz» 1982 року, у присутності акторки. Японські виконавці Юзо Хайяші і «Salon '68», присвятили акторці свій альбом «Memory of Monica Vitti» 2005 року, а італійський дует «Le rosse» випустив пісню «Monica Vitti» 2009 року.
Вшанування пам'яті
Незадовго до смерті Моніки Вітті, з нагоди її 90-річчя, 3 листопада 2021 року, на зовнішних та внутрішніх фасадах низки італійських інститутів та установ у різних країнах світу було встановлено культове зображення акторки на основі її приватної фотографії, зробленої під час знімання «Драми ревнощів» в будівлі , на знак визнання і данини поваги до її видатної кар'єри. Захід був задуманий онуком першого власника Каза Папаніче, яка є символом постмодерної італійської архітектури та кінематографа 1960-х років.
Фільмографія
Кіно
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDBGc2RHRmZhVzVtWldSbGJIUWxRek1sUVRCZkxWOU5iMjVwWTJGZlZtbDBkR2t1Y0c1bkx6STJNSEI0TFVGc2RHRmZhVzVtWldSbGJIUWxRek1sUVRCZkxWOU5iMjVwWTJGZlZtbDBkR2t1Y0c1bi5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN3TDFGMWFWOWpiMjFwYm1OcFlWOXNKVEkzWVhaMlpXNTBkWEpoTG1wd1p5OHlOakJ3ZUMxUmRXbGZZMjl0YVc1amFXRmZiQ1V5TjJGMmRtVnVkSFZ5WVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Рік | Назва українською мовою | Назва мовою оригіналу | Роль | Режисер |
---|---|---|---|---|
1954 | Сміятися! Сміятися! Сміятися! | Ridere! Ridere! Ridere! | Тереза | |
1955 | Adriana Lecouvreur | епізод | ||
1956 | Норкова шуба | Una pelliccia di visone | Луїза | |
1958 | Трійця | Le dritte | Офелія | |
1960 | Пригода | L'avventura | Клаудія | Мікеланджело Антоніоні |
1961 | Ніч | La notte | Валентіна Джерардіні | Мікеланджело Антоніоні |
1962 | Затемнення | L'eclisse | Вікторія | Мікеланджело Антоніоні |
1962 | Чотири істини | Le quattro verità | Мадлен | Алессандро Блазетті Рене Клер |
1963 | Замок в Швеції | Château en Suède | Елеонора | Роже Вадим |
1963 | Драже з перцем | Dragées au poivre | грає саму себе | |
1964 | Вища невірність | Alta infedeltà | Глорія | Маріо Монічеллі Еліо Петрі Франко Россі |
1964 | Червона пустеля | Il Deserto Rosso | Джуліана | Мікеланджело Антоніоні |
1964 | Літаюча тарілка | Il disco volante | Долорес | Тінто Брасс |
1965 | Лялечки | Le bambole | Джованна | Мауро Болоньїні Луїджі Коменчіні Діно Різі Франко Россі |
1966 | Феї | Le Fate | Сабіна | Мауро Болоньїні Маріо Монічеллі Антоніо П'єтранджелі |
1966 | Модесті Блейз | Modesty Blaise | Модесті Блейз | Джозеф Лоузі |
1967 | Я одружився з тобою заради забави | Ti ho sposato per allegria | Джуліана | |
1967 | Убий мене швидше, мені холодно | Fai in fretta ad uccidermi… ho freddo! | Джованна | |
1967 | Пояс цнотливості | La cintura di castità | Боккадоро | Паскуале Феста Кампаніле |
1968 | Дівчина з пістолетом | La ragazza con la pistola | Ассунта Патане | Маріо Монічеллі |
1969 | Червона жінка | La femme écarlate | Єва | |
1969 | Любове моя, допоможи мені | Amore mio aiutami | Рафаелла | Альберто Сорді |
1970 | Драма ревнощів: усі деталі в хроніці | Dramma della gelosia (tutti i particolari in cronaca) | Аделаїда | Етторе Скола |
1970 | Ніні Тірабушо: жінка, яка вигадала рух | Ninì Tirabusciò, la donna che inventò la mossa | Ніні Тірабушо (Марія Сарті) | Марчелло Фондато |
1970 | Пари | Le coppie | Адель/Джулія | Маріо Монічеллі Альберто Сорді Вітторіо Де Сіка |
1970 | Пацифістка | La pacifista | Барбара | Міклош Янчо |
1971 | Суперсвідок | La supertestimone | Ізоліно Панто | |
1971 | Ось які ми жінки | Noi donne siamo fatte così | тарілочниця/Зої/Аннунціата/ Тереза/Альберта/Еліана/ Кетрін/Еріка/Пальміра/ Агата/Лаура/Фульвія | Діно Різі |
1972 | Порядок є порядок | Gli ordini sono ordini | Джорджія | |
1973 | Тоска | La Tosca | Флорія Тоска | |
1973 | Зоряний пил | Polvere di stelle | Деа Дані | Альберто Сорді |
1973 | Тереза — злодійка | Teresa la ladra | Тереза | |
1974 | Привид свободи | Le fantôme de la liberté | мадам Фуко | Луїс Бунюель |
1975 | Качка під апельсиновим соусом | L'anatra all'arancia | Ліза Стефані | |
1975 | Дозор любові приходить рівно опівночі | A mezzanotte va la ronda del piacere | Тіна Кандела | |
1975 | Так починається пригода | Qui comincia l'avventura | «Солодка» | |
1976 | Лише б не дізналися всі навколо! | Basta che non si sappia in giro | Арманда/Ліа | Луїджі Коменчіні Нанні Лой |
1976 | Мімі Блюетт... квітка в моєму саду | Mimì Bluette… fiore del mio giardino | Мімі Блюетт | |
1977 | Інша половина неба | L'altra metà del cielo | Сусанна Макалузо | Франко Россі |
1978 | Живи веселіше, розважайся з нами | Per vivere meglio, divertitevi con noi | Валентіна Контаріні | Флавіо Могеріні |
1978 | В інтересах держави | La raison d'état | Анджелла Равеллі | Андре Каятт |
1978 | Кохані мої | Amori miei | Анна Россі/Ліза Б'янкі | Стено |
1979 | Дикі ліжка | Letti selvaggi | Марія | Луїджі Дзампа |
1979 | Майже ідеальний роман | An Almost Perfect Affair | Марія Бароне | |
1980 | Не хочу тебе більше знати, коханий | Non ti conosco più amore | Луїза Мальп'єрі | Серджо Корбуччі |
1980 | Таємниця Обервальда | Il mistero di Oberwald | королева | Мікеланджело Антоніоні |
1981 | Готельний номер | Camera d'albergo | Фламінія | Маріо Монічеллі |
1981 | Танго ревнощів | Il tango della gelosia | Лучія | Стено |
1982 | Я знаю, що ти знаєш, що я знаю | Io so che tu sai che io so | Лівія Бонетті | Альберто Сорді |
1982 | Вибачте, якщо мало | Scusa se è poco | Рената Адорні/Грація Сіріані | |
1983 | Флірт | Flirt | Лаура | Роберто Руссо |
1986 | Франческа і я | Francesca è mia | Франческа | Роберто Руссо |
1990 | Таємний скандал | Scandalo segreto | Маргеріта | Моніка Вітті |
Телевистави
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDB3bE1qZGhibUYwY21GZllXeHNKVEkzWVhKaGJtTnBZVjhsTWpoTmIyNXBZMkZmVm1sMGRHa2xNamt1YW5Cbkx6STJNSEI0TFV3bE1qZGhibUYwY21GZllXeHNKVEkzWVhKaGJtTnBZVjhsTWpoTmIyNXBZMkZmVm1sMGRHa2xNamt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5rTDBGZmJXVjZlbUZ1YjNSMFpWOTJZVjh0WDFacGRIUnBYMGRwWVc1dWFXNXBMbkJ1Wnk4eU5qQndlQzFCWDIxbGVucGhibTkwZEdWZmRtRmZMVjlXYVhSMGFWOUhhV0Z1Ym1sdWFTNXdibWM9LnBuZw==.png)
- 1955 — «Плоди освіти» («I frutti dell'istruzione»), за Львом Толстим, режисер
- 1956 — «Єпископ» («L'alfiere»), мінісеріал, режисер
- 1956 — «Ці хлопці» («Questi ragazzi»), телефільм, режисер Клаудіо Фіно
- 1957 — «Ферменти» («Fermenti», або «Ah, Wilderness!»), телесеріал
- 1958 — "Шлях до успіху: «Підозріла дружина» («La via del successo: „La moglie sospettosa“»)
- 1958 — «Тунель» («Il tunnel»), телефільм, режисер
- 1958 — «Ведмідь і паша» («L'orso e il pascià»), режисер
- 1958 — «Мон Оріоль» («Mont Oriol»), мінісеріал, режисер Клаудіо Фіно
- 1959 — «Буржуазний пан» («Il borghese gentiluomo»), телефільм, режисер Джакомо Ваккарі
- 1962 — «Білі ночі» («Le notti bianche»), мінісеріал, режисер
- 1966 — «Зайчик і черепаха» («Le lièvre et la tortue»), телесеріал, епізод «Байки про фонтан» Ла Фонтена
- 1978 — «Циліндр» («Il cilindro»), телепроза, режисер Едуардо Де Філіппо
- 1989 — «Дивна пара» («La strana coppia»), телефільм за , режисер Франка Валері
- 1992 — «Але ти … ти кохаєш мене?» («Ma tu mi vuoi bene?»), мінісеріал, режисер
Радіопроза Rai
- 1963 — «Прекрасні сабіни» («Le belle sabine»), режисер
- 1975 — «Брехун» («La bugiarda»), режисер Андреа Каміллері
Телепередачі
- 1955 — «Я знаю, що ти маска» («Ti conosco mascherina»), вар'єте за участю , , і , режисер (Programma Nazionale)
- 1960 — «Люди йдуть, люди приходять» («Gente che va, gente che viene»), режисер (Programma Nazionale)
- 1961 — «Інтерв'ю „Особистості“» («L'intervista a „Personalità“») (Rai)
- 1966 — «Студія один» («A Studio Uno») (Rai)
- 1968 — «Хроніки кіно і театру» («Cronache del cinema e del teatro») (Rai)
- 1969 — «25 годин на Місяці» («25 ore sulla Luna») (Rai)
- 1970 — «Кіно '70» («Cinema '70») (Rai)
- 1972 — «Театр 10» («A Teatro 10») (Rai)
- 1974 — «Мілелючі: з Міною та Рафаеллою у вар'єте „Купаючі красуні“» («Milleluci: con Mina e Raffaella in „Bellezze al bagno“») (Rai)
- 1974 — «Мілелючі: нечупара» («Milleluci: la sciantosa») (Rai)
- 1977 — «Tg2 Одеон вдома у Моніки Вітті» («Il Tg2 Odeon a casa di Monica Vitti») (Rai)
- 1979 — «Ми кажемо жінка: Моніка Вітті та сестра Аннамарія» («Si dice donna: Monica Vitti e Suor Annamaria») (Rai)
- 1980 — «Дещо про Моніку» («Qualcosa di Monica»), режисер Роберто Руссо (Rete 2)
- 1982 — «Бліц: учні Моніки Вітті в Академії драматичного мистецтва» («Blitz: gli allievi di Monica Vitti all'Accademia d'arte drammatica») (Rai)
- 1983 — «Втікач» («La fuggidiva»), режисери Моніка Вітті і (Rai 3)
- 1985 — «Пристрасть моя» («Passione mia»), режисер Роберто Руссо (Rai 1)
- 1986 — «Моніка Вітті виграє Золоту призму» («Monica Vitti vince il Prisma d'Oro») (Rai)
- 1990 — «Моніка Вітті читає Октавіо Паза» («Monica Vitti legge Octavio Paz») (Rai)
- 1990 — «Моніка Вітті про „Таємничий скандал“» («Monica Vitti su „Scandalo segreto“») (Rai)
- 1993 — «Моніка Вітті про „Сім спідниць“» («Monica Vitti su „Sette sottane“») (Rai)
- 1993—1994 — «В неділю» («Domenica in»), режисер (Rai 1)
- 1999 — «В алфавітному порядку» («In ordine alfabetico») (Canale 5)
Нагороди і номінації
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJrTDAxdmJtbGpZVjlXYVhSMGFWOUlZVzVrY0hKcGJuUXVhbkJuTHpJd01IQjRMVTF2Ym1sallWOVdhWFIwYVY5SVlXNWtjSEpwYm5RdWFuQm4uanBn.jpg)
Рік | Нагорода | Титул | Результат |
---|---|---|---|
1965 | Золотий апельсин | Найкраща акторка | Перемога |
1990 | Золота харібда | За кар'єру | Перемога |
Давид ді Донателло | |||
---|---|---|---|
Рік | Нагороди і титули | Фільм | Результат |
1963 | Чотири істини | Перемога | |
1969 | Найкраща головна жіноча роль | Дівчина з пістолетом | Перемога |
1971 | Найкраща головна жіноча роль | Ніні Тірабушо | Перемога |
1974 | Найкраща головна жіноча роль | Зоряний пил | Перемога |
1976 | Найкраща головна жіноча роль | Качка під апельсиновим соусом | Перемога |
1979 | Найкраща головна жіноча роль | Кохані мої | Перемога |
1984 | Золота тарілка | За досягнення | Перемога |
1983 | Найкраща головна жіноча роль | Флірт | Номінація |
1989 | Премія «Аліталія» | За досягнення | Перемога |
1990 | Найкращий режисерський дебют | Таємний скандал | Номінація |
Срібна стрічка | |||
---|---|---|---|
Рік | Титул | Фільм | Результат |
1961 | Найкраща жіноча роль | Пригода | Номінація |
1962 | Найкраща жіноча роль | Ніч | Перемога |
1963 | Найкраща жіноча роль | Затемнення | Номінація |
1965 | Вища невірність | Номінація | |
1967 | Найкраща жіноча роль | Феї | Номінація |
1968 | Найкраща жіноча роль | Я одружився з тобою заради забави | Номінація |
1969 | Найкраща жіноча роль | Дівчина з пістолетом | Перемога |
1971 | Найкраща жіноча роль | Ніні Тірабушо і Драма ревнощів | Номінація |
1974 | Найкраща жіноча роль | Тереза — злодійка | Номінація |
1976 | Найкраща жіноча роль | Качка під апельсиновим соусом | Перемога |
1977 | Найкраща жіноча роль | Інша половина неба | Номінація |
1984 | Найкраща жіноча роль | Флірт | Номінація |
Золотий глобус | |||
---|---|---|---|
Рік | Титул | Фільм | Результат |
1961 | Найкраща акторка | Пригода | Перемога |
1968 | Найкраща акторка | Я одружився з тобою заради забави | Перемога |
1969 | Найкраща акторка | Дівчина з пістолетом | Перемога |
1970 | Найкраща акторка | Драма ревнощів | Перемога |
1971 | Найкраща акторка | Суперсвідок | Перемога |
1973 | Найкраща акторка | Тоска | Перемога |
1981 | Найкраща акторка | Готельний номер | Перемога |
1984 | Найкраща акторка | Флірт | Перемога |
1990 | Найкращий режисерський дебют | Таємний скандал | Перемога |
Венеційський кінофестиваль | |||
---|---|---|---|
Рік | Нагорода | Титул | Результат |
1995 | Золотий лев | За кар'єру | Перемога |
Золотий кубок | |||
---|---|---|---|
Рік | Титул | Фільм | Результат |
1961 | Найкраща акторка | Пригода | Перемога |
1965 | Найкраща акторка | Червона пустеля | Перемога |
1969 | Найкраща акторка | Дівчина з пістолетом | Перемога |
1970 | Найкраща акторка | Любове моя, допоможи мені Драма Ревнощів | Перемога |
Міжнародний кінофестиваль у Сан-Себастьяні | ||||
---|---|---|---|---|
Рік | Нагорода | Титул | Фільм | Результат |
1968 | Срібна мушля | Найкраща акторка | Дівчина з пістолетом | Перемога |
Берлінський кінофестиваль | ||||
---|---|---|---|---|
Рік | Нагорода | Титул | Фільм | Результат |
1984 | Срібний ведмідь | Найкраща акторка | Флірт | Перемога |
BAFTA | |||
---|---|---|---|
Рік | Титул | Фільм | Результат |
1961 | Найкраща іноземна акторка | Пригода | Номінація |
Золота хлопавка | |||
---|---|---|---|
Рік | Нагорода | Результат | |
1987 | Премія за кар'єру | Перемога | |
1988 | Спеціальна тарілка | Перемога |
Відзнаки
Італія
- Командор Ордена За заслуги перед Італійською Республікою («За ініціативою Президента Республіки», 9 жовтня 1984)
- Великий офіцер Ордена За заслуги перед Італійською Республікою («За поданням Голови Ради Міністрів», 2 червня 1986)
- Золота медаль муніципалітету Рим (1981)
Франція
- Орден Мистецтв та літератури (1984)
Бібліографія
- Monica Vitti, Sette sottane, Milano, Sperling & Kupfer, 1993, .
- Monica Vitti, Il letto è una rosa, Milano, A. Mondadori, 1995, .
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Deutsche Nationalbibliothek Record #130571601 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- https://www.ansa.it/sito/notizie/cultura/cinema/2022/02/02/e-morta-monica-vitti_658b356e-9a12-483b-aeef-d983d2cb794a.html
- Porro M. È morta Monica Vitti, l’attrice aveva 90 anni // Corriere della Sera — Milano: RCS MediaGroup, 2022. — ISSN 1120-4982; 1128-2568; 2499-2542
- https://www.findagrave.com/memorial/236423710
- Claudia Cardinale e la rivelazione shock su Monica Vitti: «Lavorare con lei non fu l’esperienza migliore» cinematographe.it Процитовано 19 червня 2024
- Моника Витти [ 22 серпня 2016 у Wayback Machine.] ivi.ru Процитовано 9 лютого 2022
- Monica Vitti. www.intervisteromane.net. Процитовано 2 лютого 2022.
- К 90-летию Моники Витти: жизнь как преодоление [ 9 лютого 2022 у Wayback Machine.] tv-week.am Процитовано 9 лютого 2022
- Monica Vitti, un talento germogliato nelle viscere di Napoli. Angelo Forgione (італ.). Процитовано 2 лютого 2022.
- Monica Vitti enciclopediadelledonne.it Процитовано 22 січня 2023
- Черток С. «Зарубежный экран: Интервью» wysotsky.com Процитовано 18 січня 2023
- Il silenzio di Monica Vitti, cristallizzato nei ricordi che svaniscono. Tiscali Spettacoli (італ.). Процитовано 2 лютого 2022.
- Gino Nogara, Cronache degli spettacoli nel Teatro Olimpico di Vicenza dal 1585 al 1970, Accademia Olimpica di Vicenza, 1972.
{{}}
: Пропущений або порожній|url=
() - Одна из самых красивых и таинственных пар кинематографа: Моника Витти стала истинным триумфом Микеланджело Антониони radiovan.fm Процитовано 21 січня 2023
- Gli inizi di Monica Vitti, l'unica Mattatrice teatropertutti.it Процитовано 19 червня 2024
- In the Red Desert Manceaux, Michele. Sight and Sound; London Vol. 33, Iss. 3, (Summer 1964): 118.
- Ушла из жизни одна из красивейших итальянских актрис ХХ века Моника Витти thevoicemag.ru Процитовано 27 січня 2023
- «Померла Моніка Вітті. Її називають королевою італійського кіно» bbc.com Процитовано 17 січня 2023
- Monica Vitti, ‘Queen of Italian Cinema,’ Dies at 90 nytimes.com Процитовано 17 січня 2022
- Davis, Melton S. (15 November 1964). Most Controversial Director. The New York Times. Процитовано 7 December 2022.
- 10 улюблених фільмів Олега Сенцова bbc.com Процитовано 19 січня 2023
- La ragazza con la pistola e sempre lei! quartapareteroma.it Процитовано 29 січня 2023
- Almanacco di Storia illustrata, 1968, p. 65.
- «Dramma della gelosia (tutti i particolari in cronaca» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- «Ninì Tirabusciò, la donna che inventò la mossa» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- Paolo Mereghetti, Dizionario dei film, ed. 1994.
- «La pacifista» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- Speciale Monica raiplay.it Процитовано 20 січня 2023
- «Le coppie» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- «Noi donne siamo fatte così» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- «Il fantasma della libertà» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- «Basta che non si sappia in giro» cinematografo.it Процитовано 22 червня 2024
- «Per vivere meglio, divertitevi con noi» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- Giovanni Grazzini, Corriere della Sera, 24 dicembre 1978
- «Letti selvaggi» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- «La supertestimone» cinematografo.it Процитовно 22 червня 2024
- «La supertestimone» davinotti.com Процитовно 22 червня 2024
- «Gli ordini sono ordini» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- Il Mereghetti - Dizionario dei Film 2008, Milano, Baldini Castoldi Dalai editore, 2007. p. 2993
- Il Morandini - Dizionario dei Film 2000, Bologna, Zanichelli editore, 1999. p. 1354
- «Polvere di stelle» cinematografo.it Процитовано 22 червня 2024
- Remembering Monica Vitti, 1931—2022 goldenglobes.com Процитовано 18 січня 2023
- «Mimì Bluette … fiore del mio giardino» comingsoon.it Процитовано 20 січня 2023
- «Teresa la ladra» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- «Qui comincia l'avventura» cinematografo.it Процитовано 19 червня 2024
- «Mimì Bluette… fiore del mio giardino» cinematografo.it Процитовано 19 червня 2024
- «L'anatra all'arancia» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- «A mezzanotte va la ronda del piacere» cinematografo.it Процитовано 21 червня 2024
- «L'altra metà del cielo» movieplayer.it Процитовано 20 червня 2024
- ['Grease' is tops in holiday tally". Screen International. 29 September 1979. p. 12.]
- «Amori miei» cinematografo.it Процитовано 20 червня 2024
- «Ragione di Stato» movieplayer.it Процитовано 20 червня 2024
- Of pirates and perrier. Rosenfield, Paul. Los Angeles Times 26 August 1979: m1.
- David Ansen, 'Love Among the Ruins at Cannes', Newsweek, 7 May 1979, p. 90.
- «Poll», 'Film Reviews: An Almost Perfect Affair', Variety, 11 April 1979, p. 20.
- At the Movies: Monica Vitti working again on a project with Antonioni. Buckley, Tom. The New York Times, 11 May 1979: C6.
- If Vanessa talks Trotsky, Timothy trots. Adams Sloan, Robin. Detroit Free Press 16 April 1979: 11B.
- Don Lee Miller, 'Bay Area Filmmakers Week', San Francisco Review of Books, June 1980, p. 28.
- Io so che tu sai che io so — Sordi, la Vitti e una società in continuo mutamento derzweifel.com Процитовано 19 січня 2023
- Francesca è mia mymovies.it Процитовано 19 січня 2023
- France honors actress Monica Vitti. The Globe and Mail. 7 March 1984. с. M.9.
- Un inedito Marcello, commosso per Berlinguer Un inedito Marcello, commosso per Berlinguer [ 12 вересня 2015 у Wayback Machine.] archiviostorico.corriere.it Процитовано 8 лютого 2022
- Moda24 - l'indirizzo per le aziende del mondo della moda, accessori, cosmesi. Il Sole 24 ORE (італ.). Процитовано 2 лютого 2022.
- Померла італійська актриса Моніка Вітті, яка знімалася у фільмах Антоніоні suspilne.media Процитовано 29 січня 2023
- Addio a Monica Vitti, attrice straordinaria tra commedia e dramma tg24.sky.it Процитовано 28 січня 2023
- Sara Faillaci, Quanto ci manca Monica Vitti [ 15 травня 2021 у Wayback Machine.], intervista a Fiorella Mannoia su vanityfair.it del 25 ottobre 2011.
- Andrea Scanzi, Polvere di una stella malata — Il tributo a Monica Vitti [ 27 вересня 2013 у Wayback Machine.], articolo per del 4 novembre 2011, su dagospia.com.
- “Monica Vitti non è ricoverata”: lo sfogo del marito Roberto Russo. ilfattoquotidiano.it. 17 gennaio 2018. Процитовано 17 gennaio 2018.
- Monica Vitti ricoverata per una frattura del femore [ 18 листопада 2015 у Wayback Machine.] archiviostorico.corriere.it Процитовано 8 лютого 2022
- Muore a 90 anni Monica Vitti, la regina della commedia all'italiana genovaquotidiana.com Процитовано 28 січня 2023
- Monica Vitti compie 87 anni, ma lei non può festeggiare: ultime notizie. DiLei (it-IT) . 15 квітня 2016. Процитовано 24 грудня 2018.
- Maurizio Porro (4 novembre 2020). Monica Vitti compie 89 anni: la verità sulla malattia, il marito: «Ci capiamo con gli occhi». Процитовано 4 novembre 2020.
- 90 anni Vitti, nel silenzio l'amore degli italiani - Tv. Agenzia ANSA (італ.). 2 листопада 2021. Процитовано 4 листопада 2021.
- È morta Monica Vitti. Ansa (італ.). 2 лютого 2022. Процитовано 2 лютого 2022.
- Chiara Ugolini (2 febbraio 2022). È morta Monica Vitti, talento smisurato del cinema italiano. la Repubblica.
- Прощание с Моникой Витти, актрисе исполнилось 90 лет unionesarda.it Процитовано 29 січня 2023
- A Roma i funerali di Monica Vitti: «Ci lascia orfani. Accolta dai colleghi in Paradiso». Piazza gremita e maxischermo. 5 febbraio 2022.
- Monica Vitti: la voce più iconica del cinema italiano cinema.icrewplay.com Процитовано 15 січня 2023
- «Monica Vitti: Performing change across Italy's modernization and popular culture». Online conversation with Paolo Saporito — UCC iicdublino.esteri.it Процитовано 18 січня 2023
- 7 Films to Remember Monica Vitti collider.com Процитовано 18 січня 2023
- Monica Vitti, foreign press bows to the «queen of Italian cinema» italianpost.news Процитовано 17 січня 2023
- Моника Витти vokrug.tv Процитовано 26 січня 2023
- I cinque grandi dell’apocalisse comica (італ.). retididedalus.it.
- «Это было красиво». Как Моника Витти стала «пожирательницей мужчин» aif.by Процитовано 26 січня 2023
- Monica Vitti: An Actress of Many Contradictions — Italy Segreta italysegreta.com Процитовано 25 січня 2023
- «Omaggio a Monica Vitti di Barbara Alberti» confidenze.com Процитовано 19 червня 2024
- Monica Vitti discogs.com Процитовано 19 січня 2023
- Monica Vitti compie 90 anni: la sua immagine proiettata in tutto il mondo ilmattino.it Процитовано 20 січня 2023
- Sito web del Quirinale: dettaglio decorato. [ 3 лютого 2022 у Wayback Machine.] quirinale.it Процитовано 9 лютого 2022
- Sito web del Quirinale: dettaglio decorato. [ 2 лютого 2022 у Wayback Machine.] quirinale.it Процитовано 9 лютого 2022
Посилання
- Вітті // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Офіційний сайт Моніки Вітті [ 4 листопада 2014 у Wayback Machine.]
- Біографія на сайті krugosvet.ru [ 25 жовтня 2014 у Wayback Machine.]
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Vitti Monika Vitti ital Monica Vitti spravzhnye im ya Mariya Luyiza Checharelli ital Maria Louisa Ceciarelli 3 listopada 1931 Rim 2 lyutogo 2022 Rim vidatna italijska aktorka teatru i kino Italijska kinozirka 1960 h 1980 h rokiv sho proslavilasya svoyimi rolyami u kinodramah rezhisera Mikelandzhelo Antonioni ta komediyah po italijski 5 raziv udostoyena premiyi David di Donatello za najkrashu golovnu zhinochu rol bilshe za vsyu istoriyu lishe u Sofi Loren 12 razova laureatka premiyi Zolotij globus trichi zdobula Sribnu strichku ta maye inshi nagorodi Monika Vittiital Monica VittiMonika Vitti u 1995 rociMonika Vitti u 1995 rociIm ya pri narodzhenni Mariya Luyiza Checharelli Maria Louisa CeciarelliNarodilasya 3 listopada 1931 1931 11 03 Rim ItaliyaPomerla 2 lyutogo 2022 2022 02 02 90 rokiv Rim Italiya 3 hvoroba AlcgejmeraPohovannya Kampo Verano 5 Gromadyanstvo Korolivstvo Italiya ItaliyaDiyalnist komikesa scenaristka kinorezhiserka aktorka teatru kinoaktorka aktorkaAlma mater dRoki diyalnosti 1954 1994Cholovik Roberto Russo z 1995 roku IMDb nm0900143Nagorodi ta premiyiVelikij oficer Ordena Za zaslugi pered Italijskoyu Respublikoyu0900143 Monika Vitti u VikishovishiMonika Vitti i 1966 Zhittya ta tvorchistRanni roki Monika Vitti narodilasya pid im yam Mariya Luyiza Checharelli 1931 roku v Rimi u prostij katolickij rodini Mati bula rodom z Bolonyi a batko z Rima U ditinstvi 8 rokiv Monika prozhila v Messini cherez robotu batka yakij buv inspektorom iz zovnishnoyi torgivli Ditinstvo Moniki ne bulo shaslivim yiyi vidnosini z batkami zavzhdi buli napruzhenimi vona zapam yatala yih yak duzhe strogih lyudej divchina stavala svidkom postijnih simejnih konfliktiv j v usomu povinna bula pidkoryatisya yim Monika bula tretoyu ditinoyu ta yedinoyu donkoyu v rodini batki bilshe pikluvalisya pro yiyi starshih brativ i majzhe ne pridilyali yij uvagi Vona chasto donoshuvala odyag za svoyimi bratami vidchuvala sebe povnoyu nikchemoyu Oskilki Monika ne lyubila holod vona bagatosharovo odyagalasya cherez sho yiyi nazivali nizhenkoyu abo sim spidnic setti vistini zgodom ce domashnye prizvisko stalo nazvoyu avtobiografichnoyi knigi aktorki Divchina zmalku hotila stati aktorkoyu hocha chleni yiyi rodini ne cikavilisya kinematografom Monika zgaduvala sho svoyu pristrast do teatru vona vpershe proyavila na Siciliyi u vici 12 rokiv pid chas bombarduvan koli vlashtovuvala vistavi dlya brativ shob vidvernuti yihnyu uvagu vid zhahiv Drugoyi svitovoyi vijni Pid chas vijni ya bula zi svoyimi bratami na Siciliyi Tam pochalisya vibuhi i mi pobigli do pidvalu Mi ne znali sho robiti lyudi dovkola plakali I mi sporudili teatr povisili kovdru potim zrobili lyalok namalyuvali ochi nis rota i shos govorili Ce buv mij pershij vistup Monika Vitti Potim vona pereyihala z rodinoyu u Neapol v rajon Vomero Ale pislya pochatku bombarduvan Neapolya yim dovelosya pereyihati u Rim de u vici 14 rokiv Monika debyutuvala na sceni nevelikogo miscevogo teatru u vistavi Protivnik de vona zigrala matir 45 rokiv yaka vtratila sina u vijni Batki aktorki buli proti yiyi teatralnoyi kar yeri na dumku materi scena mogla zanapastiti dushu i tilo yiyi dochki Mati pogrozhuvala Monici slovami Nikoli ti nikoli ne gratimesh Tilki cherez mij trup Vistupi na sceni dopomagali divchini na deyakij chas zalishati pohmure zhittya rodinnogo otochennya Za slovami Moniki vzhe pislya pershogo vistupu na sceni vona vpershe vidchula sebe vilnoyu bezturbotnoyu shaslivoyu sho vpershe v zhitti vse bulo dobre Navchannya aktorstvu ta pershi roli Pislya zakinchennya shkoli koli Monici bulo 18 rokiv yiyi rodina brati ta batki emigruvali do SShA Ale vona virishila zalishitisya v Italiyi i v 19 rokiv zmogla postupiti do Nacionalnoyi akademiyi dramatichnogo mistectva yaku uspishno zakinchila Persha sproba postupiti viyavilasya nevdaloyu Vikladachi zayavili sho v Moniki slabki golosovi zv yazki j vidpravili dodomu Nastupnogo dnya Monika pishla do likarni de blagala likarya vidati yij dovidku pro te sho z yiyi golosovimi zv yazkami vse garazd Vrazhenij likar napisav sho vona cilkom zdorova I Moniku prijnyali v akademiyu v zhovtni 1951 roku vona pochala navchannya pid kerivnictvom ta Serdzho Tofano Za slovami Moniki yiyi batki cogo chasu yak i ranishe ne sprijmali yiyi profesiyu j soromilisya yiyi pered inshimi vihvalyayuchi pri comu yiyi brativ odin z yakih stav yuristom a inshij zhurnalistom Z samogo pochatku navchannya Monika odrazu zh prodemonstruvala svij netradicijnij temperament i povedinku yiyi vvazhali nonkonformistkoyu oskilki vona ne koristuvalasya kosmetikoyu j majzhe zavzhdi nosila chornij odyag Pislya uspishnogo zakinchennya Akademiyi u 1953 roci u Vitti pochalasya plidna teatralna kar yera protyagom yakoyi vona pokazala sebe riznoplanovoyu aktorkoyu grayuchi u p yesah takih klasikiv yak Shekspira Molyera Tolstogo Dostoyevskogo Chehova Marivo Brehta Jonesko Osborna ta suchasnih italijskih dramarurgiv Osoblivo znachnim dosvidom teatralnoyi gri dlya Moniki bula gra u vistavah Mandragola i Prigodi sinjora Bonaventuri postavlenih yiyi kolishnim pedagogom Serdzho Tofano de vona vpershe prodemonstruvala svij talant komedijnoyi aktorki Za poradoyu Tofano aktorka virishila vzyati sobi psevdonim Monika Vitti yakij skladavsya z bilsh artistichnigo im ya ta prizvisha Vitti z yavilosya z prizvisha materi Adelini Vittilyi a im ya Monika aktorka vibrala z knigi yaku vona shojno prochitala tomu sho vono zvuchalo krashe 1955 rik stav vazhlivim periodom teatralnoyi kar yeri Moniki Vidbuvsya yiyi debyut u roli Mariani v operi Molyera Avaro postavlenu v teatri Olimpiko u Vichenci a nastupnogo roku na tij samij sceni vona zigrala rol Ofeliyi u Gamleti postavlenu 1956 roku Monika grala golovnu geroyinyu vistavi Bella pismennika Chezare Meano v Teatro del Konvenjo v Milani pid kerivnictvom Okrim cogo Monika vistupala u seriyi komedijnih odnoaktnih vistav u rimskomu teatri Arlekino Okrim cogo z seredini 1950 h rokiv aktorka pochala z yavlyatisya na telebachenni de vistupala u televistavah Plodi osviti 1955 Yepiskop 1956 tosho ta peredachah Ya znayu sho ti maska 1955 Za slovami Moniki na pochatku kar yeri vona ne zbiralasya stavati kinoaktorkoyu bo yij bilshe podobalosya pracyuvati v teatri Do togo zh znajomi kinoagenti kazali yij sho z takimi zovnishnimi danimi vona nikoli ne stane vidomoyu kinoaktorkoyu Uspihom u ti chasi koristuvalisya aktorki shatenki z osinoyu taliyeyu ta pishnimi grudmi zokrema Dzhina Lollobridzhida Sofi Loren Lyuchiya Boze todi yak Monika visoka ta hudorlyava iyi zrist skladav 170 sm a vaga 56 kg blondinka z sumnimi ochima ne pidhodila na rol seks simvolu Vid pershoyi propoziciyi znyatisya v kino vona vidmovilasya cherez te sho rezhiser hotiv shob dlya znimannya u filmi vona zrobila plastichnu operaciyu i zminila formu svogo nosa hocha aktorka zavzhdi vvazhala yiyi normalnoyu Nadali Monici zaproponuvali znyatisya u komediyi Smiyatisya Smiyatisya Smiyatisya 1955 yaka stala yiyi debyutom u kino Vitti pogodilasya na cyu rol bo rezhiser filmu skazav sho jomu potribna aktorka negarna ale simpatichna Persha kinorol ne privernula uvagi rezhiseriv tomu yij protyagom nastupnih kilkoh rokiv proponuvali perevazhno neznachni roli Pershij uspih Monika Vitti u filmi Prigoda 1960 Alen Delon i Monika Vitti film Zatemnennya 1962 Monika Vitti i Richard Garris u filmi Chervona pustelya 1964 Pracyuyuchi v teatri pid kerivnictvom Mikelandzhelo Antonioni yakij u 1957 1960 postaviv dekilka vistav z Vitti j navit specialno dlya neyi napisav p yesu Tayemnij skandal U aktorki pochalisya romantichni stosunki z cim rezhiserom sho pereplitalisya z misteckoyu diyalnistyu Za viznannyam publiki Vitti stala muzoyu Antonioni sam rezhiser kazav sho vona bezumovno nadihaye mene tomu sho meni podobayetsya sposterigati za neyu ta spryamovuvati yiyi ale roli yaki ya yij dayu daleki vid yiyi vlasnogo harakteru Zokrema zaintriguvav Antonioni i hripkij golos aktorki cherez sho vin zaluchiv yiyi do dublyuvannya golovnoyi roli u jogo filmi Krik 1957 roku Znajomstvo Vitti z geniyem italijskogo kino stalo povorotnim momentom u yiyi zhitti Hocha do cogo Vitti vikonala odnu z golovnih rolej u komediyi Trijcya 1958 roku ale vona dosi vvazhalas malovidomoyu aktorkoyu Nadali rezhiser ne lishe znimav Moniku u svoyih filmah ale j vplinuv na yiyi osobistist zokrema navchav yiyi samopovazi ta aristokratichnim maneram vona zminila zovnishnij viglyad zokrema pochala nositi vidkrite vbrannya i vzuttya na pidborah Pershoyu spilnoyu robotoyu Vitti ta Antonioni stav film Prigoda 1960 roku yakij odrazu zh zrobiv yiyi znamenitoyu ta emblemoyu epohi 1960 h rokiv Nadali Prigoda uvijshla v tak zvanu trilogiyu vidchuzhennya Antonioni yaka skladalasya z takih kinodram Nich 1961 z Marchello Mastroyanni ta Zhannoyu Moro Zatemnennya 1961 de yiyi partnerom buv Alenom Delonom a potim tudi she j stali vidnositi Chervonu pustelyu 1964 za uchastyu Richarda Garrisa U vsih cih filmah Vitti grala golovni roli Za slovami aktorki Moya robota u filmi Prigoda zbagatila vsi moyi vidchuttya i v tvorchomu i v lyudskomu plani Yiyi geroyini u cih filmah buli suchasnimi italijkami yaki bolisno strazhdayut vid tugi samotnosti bezgluzdosti isnuvannya voni shukayut porozuminnya z otochuyuchimi pragnut podolati samotnist Spochatku film Prigoda pid chas pokazu na Kannskomu kinofestivali 1960 roku otrimav negativnu reakciyu publika jogo osvistala Antonioni zvinuvatili v nadto zatyagnutomu i bezzmistovnomu syuzheti Publici ne spodobalosya sho syuzhet filmu ne rozkrivshi tayemnici zniknennya geroyini na im ya Anna zavershivsya seksualnoyu interlyudiyeyu mizh narechenim znikloyi zhinki u vikonanni Gabriele Fercetti ta yiyi najkrashoyu podrugoyu Klaudiyeyu yaku grala Vitti Pid chas pokazu Vitti vtekla iz zali v slozah koli yiyi najshirishi sceni zustrili smih a Antonioni vvazhav sho jogo kinokar yera zavershena Ale nadali stavlennya do filmu bulo pereglyanuto todi nizka kinematografistiv na choli z Roberto Rossellini napisala zvernennya u zahist Prigodi pislya chogo Antonioni zdobuv specialnij priz zhuri festivalyu a Vitti otrimala pershi u svoyij kar yeri nagorodi Zolotij globus i Sribna strichka yak najkrasha aktorka Aktorka stala mizhnarodnoyu zirkoyu visoko ocinyuvalasya yiyi gra zokrema The New York Times pisav sho rozcharovanij viglyad Vitti chudovo peredaye nerealnu auru yiyi geroyin A sami filmi Antonioni stali klasikoyu kinematografu velikoyu miroyu zavdyaki novatorskomu vizualnomu stilyu yakij stav individualnim pocherkom rezhisera sho nadali zrobiv jogo filmi unikalnimi 1962 roku britanskij kinozhurnal Sight amp Sound ogolosiv Prigodu drugim najkrashim filmom iz koli nebud stvorenih pislya Gromadyanina Kejna j vin uvijshov v istoriyu svitovogo kinematografu yak odna z najvplivovishih kartin a sama aktorka vvazhala svoyu rol Klaudiyi u nij najulyublenishoyu sered kartin Antonioni Pislya Prigodi Vitti pochali regulyarno proponuvati kinoroli j shorichno znimati inshi rezhiseri sered yakih buli j inozemni Rozhe Vadim u Zamku v Shveciyi ta u Drazhe z percem obidva filmi 1963 roku Takozh 1966 roku Vitti zaproshuvali znyatisya u filmi Gran pri Dzhona Frankenhajmera de yiyi vklyuchili do mizhnarodnogo aktorskogo skladu na choli z Dzhejmsom Garnerom Tosiro Mifune ta Ivom Montanom ale vona vidmovilasya Vitti kazala sho Antonioni vidkriv yiyi dlya kino pislya cogo aktorka stala odniyeyu z najglamurnishih figur na mizhnarodnij kinosceni vona bula postijno prisutnya v Kannah ta inshih mizhnarodnih zahodah Perehid na komedijni roli Monika Vitti i Terens Stemp u 1965 rociMonika Vitti u filmi Divchina z pistoletom 1968 Pislya rolej u filmah Antonioni Vitti viklikala asociaciyi u glyadachiv zhivogo simvolu prirechenoyi zhinki z tyazhkoyu doleyu todi yak vona sama popri dramatichnij temperament hotila pokazati sebe bagatogrannoyu aktorkoyu zdatnoyu grati u riznih zhanrah zokrema komediyah Na toj chas komediyi vvazhalisya modnim kinozhanrom v Italiyi voni poyednuvali pryamolinijni zharti z kritikoyu socialnih problem Nadali vidbulosya pereosmislennya aktorkoyu svoyeyi kar yeri pislya yakogo vona osnovnij uhil robila na roli v komediyah sered yakih buli yak filmi visokoyi yakosti tak i ti sho vidnosilisya do rozvazhalno komercijnogo kino Protyagom 1960 h rokiv Vitti zigrala u nizci komedij zokrema Litayucha tarilka 1964 Tinto Brassa Ya odruzhivsya z toboyu zaradi zabavi 1967 Poyas cnotlivosti 1967 Paskuale Festa Kampanile Ubij mene shvidshe meni holodno 1967 de yiyi partnerami na majdanchiku buli zokrema Toni Kertis Zhan Sorel U 1966 roci Vitti zrobila sprobu utverditisya v anglomovnomu kino sho zaznala nevdachi Vona zigrala golovnu rol vatazhka mizhnarodnoyi gangsterskoyi bandi u komediyi Modesti Blejz britanskogo rezhisera Dzhozefa Louzi yakij buv zovsim ne shozhim na yiyi poperedni kartini stvorenim za odnojmennim komiksom U filmi razom z neyu grali Terens Stemp Dirk Bogard i Rozella Falk Yiyi geroyinya poluchila prizvisko Dzhejmsa Bonda u spidnici Gazeta Nuvo Kandid pisala pro cyu rol Zhinocha do kinchikiv nigtiv Modesti v toj zhe chas fahivec z usih vidiv borotbi z metannya nozhiv zi strilbi z revolvera z luka z karabinu z kulemeta Vona spokushaye i strilyaye z odnakovim uminnyam Ostatochno zatverdili v ochah publiki za Vitti amplua zhvavoyi komedijnoyi aktorki stali yiyi roli filmah Divchina z pistoletom 1968 Mario Monichelli ta Lyubove moya dopomozhi meni 1969 Alberto Sordi Za slovami Vitti obidvi komediyi rozkrivali socialni problemi suspilstva a komichna forma vikladu robila yih zrozumilishimi Kartinu Sordi vona vvazhala prisvyachenoyu tim samim problemam nekomunikabelnosti nestijkosti pochuttiv v suchasnomu suspilstvi yaki pidijmav Antonioni A kartina Monichelli vismiyuvala serednovichni sicilijski zvichayi yaki dozhili do suchasnosti Divchina z pistoletom stav pershim italijskim filmom zadumanim i pobudovanim na komichnih navichkah aktorki Vitti yaka grala golovnu geroyinyu Monichelli zgaduvav pro robotu z Vitti slovami Hocha vona znimala filmi z Antonioni de vona grala personazhiv nimogo kino tayemnichih personazhiv z inshih chasiv u zhitti vona bula zhvavoyu smishnoyu spovnenoyu gumoru Film mav velikij komercijnij uspih Vitti otrimala za nogo Sribnu strichku italijskoyi kinokritiki vin stav odnim iz najzapam yatovuvanih v kar yeri aktorki 1968 roku Vitti otrimala zvannya najkrashoyi aktorki roku A pislya vihodu komediyi Lyubove moya dopomozhi meni italijski vidannya zayavili Alberto Sordi nazavzhdi peretvoriv Moniku Vitti na komichnu aktorku Sama aktorka kazala Ya zrozumila sho ya mayu komedijnij talant koli perekazuvala tragichni roli tak sho moyi druzi v akademiyi smiyalisya Tilki potim ya zrozumila yakij ce buv nezvichajnij dar Tim hto bachiv yiyi vistupi v rimskomu teatri imeni Goldoni abo chuv yak vona chitaye virshi pid chas politichnoyi manifestaciyi prosto nemozhlivo bulo b uyaviti yiyi u roli kinozirki na kshtalt Merilin Monro chi Sofi Loren I vse taki Monika Vitti yavila nam visokij zrazok transformaciyi kruto zminivshi svoyu kar yeru i zrobivshi neperedbachuvanij povorot Ce bulo osoblivo nespodivano pislya yiyi uspishnogo spivrobitnictva z Antonioni u chotiroh filmah yakogo vona stvorila obraz ranimoyi anemichnoyi istoti yaka zhive u sviti vidchuzhennya ta nekomunikabelnosti u suspilstvi dochkoyu yakogo vona sama ye ta dovedenoyi cim suspilstvom majzhe do psihichnogo rozladu Vazhko bulo todi pripustiti sho aktorka raptom obere dolyu divi kumira shirokoyi publiki A zminivshi svij marshrut u kino Monika zminyuye i svij sposib zhittya teper vona vsya u vladi zhurnalistiv bere uchast u riznih festivalyah zagalom ostatochno vhodit u rol kinozirki italijskij kritik Massimo Mida U travni 1968 roku Moniku priznachili golovoyu zhuri na 21 mu Kannskomu kinofestivali Ale cherez travnevi zavorushennya u Franciyi festival buv zakritij zhoden film ne otrimav nagorodu Okrim Vitti do zhuri todi buli vklyucheni Luyi Mal Roman Polyanskij ta Terens Yang Marchello Mastroyanni livoruch Monika Vitti i Dzhankarlo Dzhannini Film Drama revnoshiv 1970 Pik uspihu Protyagom 1970 h rokiv Vitti stala zirkoyu chislennih komedij po italijski bilshist z yakih prinesla yij rizni nagorodi takimi kartinami stali Drama revnoshiv Nini Tirabusho Supersvidok Toska Zoryanij pil Kachka pid apelsinovim sousom Kohani moyi Vodnochas Moniku zaproshuvali na znimannya ne lishe italijski ale j inozemni rezhiseri Na znimalnomu majdanchiku Vitti pracyuvala z ciloyu nizkoyu znamenitih aktoriv sered yak buli Marchello Mastroyanni Dzhankarlo Dzhannini Vittorio Gassman Klaudiya Kardinale Ugo Tonyacci Adriano Chelentano Edvizh Fenek Dzhonni Dorelli Ale najbilshe italijskij publici polyubilisya yiyi aktorski dueti z Alberto Sordi 1970 roku vijshlo tri strichki z Vitti dvi z yakih prinesli kinonagorodi ta nominaciyi Komedijna drama Drama revnoshiv Ettore Skoli stala odniyeyu z najuspishnishih strichok Vitti u 1970 h rokah sho prinesla yij nagorodu Zolotij globus yak Najkrashij aktorci Vona vikonala rol prodavchini kvitiv Adelayidi u yaku odnochasno zakohuyutsya robitnik komunist ta pracivnik piceriyi yakih vidpovidno zigrali Marchello Mastroyanni ta Dzhankarlo Dzhannini sho prizvodit do revnoshiv ta tragichnih naslidkiv Poryad z poperednimi kartinami aktorki Ubij mene shvidshe meni holodno ta Divchina z pistoletom Drama revnoshiv stala mizhnarodnim filmov hitom osoblivo v SShA de vihodila v prokat pid nazvoyu Trikutnik pici Zokrema kritik Leo Pestelli pisav pro yiyi rol v gazeti La Stampa Chudova Monika Vitti tut komediantka u svoyemu najelegantnishomu obrazi a takozh hvaliv operatorsku robotu ta gru Mastroyanni ta Dzhannini U komediyi it Nini Tirabusho Vitti zigrala spivachku i tancivnicyu kabare Mariyu Sarti za sho 1971 roku otrimala nagorodu David di Donatello za Najkrashu golovnu rol Todi yak sam film otrimav zmishani vidguki Dzhakomo Gambetti kritikuvav scenarij ta rezhisuru zokrema za monotonnist ta vtomlyuvanist todi yak Massimo Bertarelli u vidanni Il Giornale navpaki hvaliv jogo Nathnennij tragikomichnimi podiyami spravzhnoyi sciantozi it elegantnij Marchello Fondato malyuye kumednij i vvichlivij portret Italiyi pochatku 20 go stolittya nesmilivo zalishayuchi klasovu borotbu na zadnomu plani Monika Vitti zvilnivshis vid smertelnih put Mikelandzhelo Antonioni daye volyu svoyij novoznajdenij svobodi z nadmirnim rozmahom Strichka ugorskogo rezhisera Miklosha Yancho Pacifistka de Vitti zigrala zhurnalistku antifashistku navpaki ne mala uspihu Paolo Meregetti nazivav yiyi krichushim provalom najgirshim filmom Yancho a vidannya Segnalazioni Cinematografiche pisalo sho tema nasilstva filmu obigruyetsya z nadlishkom simvolizmu sho sploshaye diyu ta pozbavlyaye yiyi chitkosti j gostroti Stanom na pochatok 1970 h rokiv za svidchennyam milanskogo vidannya Kinokur yer Vitti stala aktorkoyu nomer odin italijskogo kino Kritik Massimo Mida na storinkah zhurnalu Drama cogo chasu pisav Drama revnoshiv i Nini Tirabusho obidva vitrimani v tradiciyah spravzhnisinkogo divizmu kolishnih zmin Osoblivo drugij u yakomu aktorka nadilyaye svij personazh usima chesnotami kinozirki sho znahoditsya v zeniti slavi tut i tanci i spivi i pishni kostyumi i patetika i melodrama zagalom povnij nabir atributiv yaki peretvoryuyut Moniku Vitti na zirku Protyagom 1970 h rokiv Vitti bula chastim gostem na telebachenni aktorka z yavlyalasya u takih peredachah yak Cinema 70 1970 Teatro 10 1972 a u 1974 roci vona vistupala z Raffaelloyu Karroyu i Minoyu de vikonala z nimi pisnyu Bellezze al bagno j inscenuvala horeografiyu protyagom yakoyi vikoristovuvala epizodi zi svogo uspishnogo filmu Nini Tirabusho Okrim cogo vijshli peredachi prisvyacheni yiyi zhittyu Odeon v gostyah u Moniki Vitti 1977 i Mi kazhemo zhinka Monika Vitti ta sestra Annamariya 1979 U cej chas Vitti prodovzhuvala pracyuvati i v teatri de vona zokrema grala v komedijnij televistavi za tvorom Eduardo de Filippo Cilindr 1978 roku Takozh protyagom 1970 h rokiv Vitti prodovzhuvala znimatisya v komediyah sho skladalisya z dekilkoh novel 1970 roku aktorka znyalasya u strichci Pari rezhiseriv Mario Monichelli Alberto Sordi i Vittorio de Siki de vona razom z Enco Yannachchi zigrala v noveli Holodilnik podruzhzhya bidnih robitnikiv Kritik Andre Kornand davav taku ocinku strichci u vidanni Saison 81 film ne ye shedevrom zhanru ale ce vse zh taki odna z tih komedij visokoyi yakosti v yakih Vitti i Sordi grayut na povnu silu U strichci Dino Rizi Os yaki mi zhinki 1971 roku Vitti vikonala roli golovnih personazhiv u vsih 12 ti novelah demonstruyuchi riznomanitni zhinochi naturi Vidannya Segnalazioni Cinematografiche dalo taku ocinku filmu Vin skladayetsya z 12 sketchiv yaki zdebilshogo ne vihodyat za ramki prostogo scenarnogo zhartu Interpretaciya horosha 1974 roku Vitti z yavilsya u znamenitij komediyi francuzko meksikanskogo rezhisera Luyisa Bunyuelya Privid svobodi yakij skladavsya iz seriyi syurrealistichnih epizodiv na rizni temi ne pov yazanih mizh soboyu Strichka otrimala viznannya kritikiv i vvazhayetsya odnim z najkrashih filmiv Bunyuelya a dlya samoyi Vitti yaka vikonala v odnomu z epizodiv rol mis Fuko ce buv yiyi ostannij velikij mizhnarodnij uspih Todi yak nastupni filmi u novelah otrimali proholodni vidguki kritikiv 1976 roku vijshla komediya u troh novelah Lishe b ne diznalisya vsi navkolo rezhiseriv Luyidzhi Komenchini Nanni Loya i de krim Vitti sho vikonala rol mashinistki drukarskoyi mashinki zigrali taki zirki yak Dzhonni Dorelli Nino Manfredi i Lino Banfi Paolo Meregetti pisav pro film u Dizionario dei Film Tri epizodi znyati bez zhodnogo napruzhennya uyavi 1978 roku vijshla komediya Zhivi veselishe rozvazhajsya z nami rezhisera Flavio Mogerini yaka skladalsya z troh novel de vona zigrala zhinku yaka strazhdaye na fobiyu sho harakterizuyetsya ogidoyu do seksu Krim neyi ta Dzhonni Dorelli u filmi takozh zigrali Renato Poccetto Katrin Spaak Milena Vukotich Kritiki vvazhali film zatyagnutim a jogo scenarij nevdalim 1979 roku vijshla erotichna komediya Luyidzhi Dzampi u vosmi novelah Diki lizhka u dvoh z yakih Vitti vikonala golovni roli U noveli Hto smiyetsya ostannim vona zigrala kradijku a u noveli Mama molodu poviyu Film otrimav nizki ocinki kritikiv popri te sho u nomu krim Vitti zigrala cila komanda zirkovih aktoriv takih yak Silviya Kristel Laura Antonelli Ursula Andress Mikele Plachido Roberto Beninyi vin otrimav nizki ocinki kritikiv Komediya Supersvidok it 1971 roku de Vitti zigrala zhinku svidka u spravi pro vbivstvo poviyi yaka zakohalsya u pidozryuvnogo u vikonanni Ugo Tonyacci j vijshla za nogo zamizh prinesla aktorci nagorodu Zolotij globus za Najkrashu golovnu rol Todi yak sama strichka otrimala ne visoki ocinki vid kritikiv Marchel Davinotti vkazuvav na ne duzhe vdalij scenarij prote hvaliv gru aktoriv Segnalazioni cinematografiche vidznachalo opovidalnij disbalans i kritikuvalo vikoristannya klishe zhanru sho najbilsh vikoristovuyetsya Tullio Kezich kazav pro nevdalu strukturu filmu Nastupna komediya znyata tim zhe rezhiserom Poryadok ye poryadok 1972 roku de Vitti zigrala Dzhordzhiyu druzhinu menedzhera banku yakij pochinaye chuti vnutrishnij golos sho zmushuye yiyi robiti divni rechi tezh ne otrimala visokih ocinok kritikiv Segnalazioni cinematografiche pisalo Efektna i dotepna na pochatku p yesa potim zatyaguyetsya vtomlivoyu seriyeyu anekdotiv yaki malo chogo dodayut do temi 1973 roku Vitti razom z Dzhidzhi Proyetti ta Vittorio Gassmanom zigrala golovnu geroyinyu u muzichnij dramatichnij komediyi Toska yaka bula ekranizaciyeyu it dramaturga Viktor yena Sardu Toska prinesla aktorci nagorodu Zolotij globus za Najkrashu golovnu rol todi yak samij strichci kritiki dali ne visoki ocinki Zgidno Kinodovidnika Meregetti rezhiseru ne vdalosya ob yednati bliskuchi pochatkovi toni ta melodramatichnij final a Kinodovidnik Morandini pisav sho parodijnij zadum vdavsya lishe napolovinu a gra Vitti Proyetti ta Gassmana bula skutoyu Togo zh roku vijshla she odna muzichna komediya Zoryanij pil znyata Alberto Sordi za yaku aktorku tezh nagorodili vona otrimala Davida di Donatello za Najkrashu golovnu rol Sordi ta Vitti zigrali dvoh aktoriv kabare Mimmo Adami ta Deyu Dani yaki namagayutsya zvesti kinci z kincyami pid chas Drugoyi svitovoyi vijni Kritik it pisav v it pro strichku Film Sordi dilitsya na dvi chastini sho chitko rozriznyayutsya u tomu chisli i za yakistyu Persha dosit poserednya i strazhdaye vid nadmirnogo parodiyuvannya yake kozhen mozhe provesti zi scenami z Ambroyu Dzhovinelli u filmi Federiko Fellini Roma Druga navpaki maye pravilnij balans mizh realnistyu istoriyeyu ta umovnostyami Sho stosuyetsya aktoriv to lishe sogodni mi pomitili sho Sordi nabagato strimanishij i otzhe prijnyatnij koli rezhisuye sam V rezultati vin zmushenij strimuvati i Vitti shob ne pereborshiti Strimuyuchi sebe voni u rezultati utvoryuyut dobre pidibranu ta duzhe efektivnu paru V seredini 1970 h rokiv Vitti zigrala u troh komediyah it z yakim u neyi buli todi blizki stosunki Tereza zlodijka stala pershim filmom Persha yihnya strichka Tereza zlodijka 1973 roku otrimala nizki ocinki Franchesko Mininni v Magazine italiano tv zaznachav Navit virtuoznist Moniki Vitti ne zmogla vryatuvati film vid pohmurosti yaka ne zalishaye zhodnih pozitivnih oznak a vidannya Segnalazioni cinematografiche pisalo filmu brakuye psihologichnoyi ta opovidalnoyi perekonlivosti 1975 roku vijshov film Tak pochinayetsya prigoda de Vitti zigrala bajkerku yaka razom zi svoyeyu kompanjonkoyu u vikonanni Klaudiyi Kardinale podorozhuye na motocikli Italiyeyu potraplyayuchi u rizni kumedni i ne kumedni situaciyi Ostnnoyu yihnoyu spivpraceyu stav film Mimi Blyuett 1976 roku de Vitti zigrala tancivnicyu ulyublenicyu parizhan otrimala neodnoznachni vidguki kritikiv Segnalazioni Cinematografiche dalo nizku ocinku strichci nezvazhayuchi na majsternist Vitti ta sama neviznachenist tonu yaka ye golovnim nedolikom filmu obtyazhuye yiyi personazh roblyachi jogo duzhe uyidlivim chasom grotesknim chasom ironichnim chasom zanurenim u karikaturnu sentimentalnist todi yak it u vidanni Dizionario dei film navpaki hvaliv yiyi Rozkishna rekonstrukciya v stili modern v yakij z chastkoyu ironiyi adaptovano odnojmennij roman it sho stav bestselerom togo chasu Monika Vitti i Ugo Tonyacci u filmi Kachka pid apelsinovim sousom 1975 Krim strichki Tak pochinayetsya prigoda 1975 roku na ekran vijshlo she dvi komediyi z uchastyu Vitti Strichka it Kachka pid apelsinovim sousom de vona zigrala razom z Ugo Tonyacci Barbaroyu Bushe i Dzhonom Richardsonom prinesla aktorci odrazu dvi nagorodi za Najkrashu zhinochu rol David di Donatello i Sribnu strichku Film otrimav zmishni vidguki Franchesko Mininni pisav u vidanni Magazine italiano tv Tonyacci ta Monika Vitti berutsya povtoriti v kino velikij teatralnij uspih komediyi Gouma ta Sovazhona Ale na vidminu vid teatralnogo rezultatu kinematografichnij led prohidnij Ce ne vina geroyiv ce Salche ne mozhe znajti pravilnij ritm todi yak Laura ta Morando Morandini pisali u vidanni Telesette Po svoyemu film gimn sim yi ta neporushnogo shlyubu Korotshe kazhuchi ce vtishna komediya Bagato smihu viklikaye scena v yakij para vdaye sho zavivaye pid laskami svoyih partneriv Film Dozor lyubovi prihodit rivno opivnochi Marchello Fondato de vona zigrala razom z Klaudiyeyu Kardinale Vittorio Gassmanom Renato Poccetto Dzhankarlo Dzhannini mav velikij komercijnij uspih iz zborami ponad 4 milyardi lir zajnyavshi chetverte misce v kinosezoni 1974 75 rokiv Vitti vikonala rol Gabrielli Sansoni druzhini pidpriyemcya yakij vichno hovayetsya vid podatkovoyi policiyi i kreditoriv Kritik Dzhovanni Graccini pisav pro strichku u kinooglyadi Cinema 75 Film barvistij i zhvavij z doshkulnimi zvorotami ta mlyavimi duzhkami dlya smachnogo efektu Moral bajki desho rozmita vona ospivuye cinnist zhinochoyi pristrasti ta stverdzhuye sentimentalnu rivnist mizh statyami vsuperech zabobonam falokratichnogo suspilstva ale istoriya zitkana z vrazhayuche priyemnih nitok Yiyi nastupnim pislya Mimi Blyuett filmom stala komediya Franko Rossi Insha polovina neba 1977 roku yaka ne otrimala visokih ocinok kritikiv Adriano Chelentano zigrav rol svyashennika Dona Vinchenco yakij nesuchi sluzhbu v avstralijskomu shahtarskomu mistechku namagayetsya vikupiti u miscevogo sutenera poviyu prekrasnu sicilijku Syuzannu Makaluzo u vikonanni Vitti Strichka Kohani moyi 1978 roku rezhisera Steno stala odniyeyu iz najuspishnishih komedij v kar yeri Vitti vona takozh bula odniyeyu iz najpopulyarnishih v Italiyi protyagom sezonu 1978 79 rokiv a sama Vitti otrimala za uchast v nomu nagorodu David di Donatello za Najkrashu golovnu rol Vitti zigrala zhinku sho virishila zavesti sobi odrazu dvoh cholovikiv u vikonanni Dzhonni Dorelli i Enriko Mariya Salerno yaki takozh dilyat mizh soboyu odnu j tu zh poviyu u vikonanni Edvizh Fenek Kritiki dali visoku ocinku gri aktoriv i vidznachali zadum komediyi nenovim Komediya neporozumin zrezhisovana i zigrana fahivcyami Ale smak retro takij sho jogo vzhe navit smakom nazvati ne mozhna Ce prosto arheologiya Krim cogo 1978 roku Vitti virishila trohi vidijti vid svogo komedijnogo amplua zigravshi u politichnij drami francuzkogo rezhisera Andre Kayatta V interesah derzhavi yakij ne otrimav visokih ocinok kritikiv Vona zigrala Andzhellu Ravelli soratnicyu profesora Moro yakogo vbivayut za vikrittya francuzkih visokoposadovciv vinnih u zagibeli afrikanskih ditej Pislya zagibeli Moro Andzhela bere na sebe jogo spravu za sho tezh gine 1979 roku Vitti v dueti z gollivudskim aktorom Kitom Kerradajnom znyalasya v romantichnij komediyi en Majzhe idealnij roman Aktorska gra Vitti otrimala visoku ocinku kritikiv zokrema en z Newsweek yakij pisav sho Odkrovennyam filmu ye te sho gorlasta glamurna Vitti chudova komediantka shikarna Manyani sho kipit zemnimi chuttyevimi pustoshami ta zarazlivim pidnesenim nastroyem Todi yak sama strichka otrimala zmishani vidguki kritikiv odni hvalili yiyi nazivayuchi priyemnoyu rozvazhalnoyu kartinoyu zokrema vidannya The Globe and Mail opisalo yiyi chudovo zrezhisovanim dobre zbalansovanim filmom a reshta vvazhala yiyi dovoli slabkoyu i ne zapam yatovuvanoyu Ce buv drugij anglomovnij ta ostannij film aktorki inozemnogo virobnictva U statti The New York Times cogo periodu povidomlyalosya sho Vitti chinila opir zjomkam v amerikanskih filmah oskilki yij ne podobalisya dovgi podorozhi osoblivo litakami i vvazhala sho yiyi anglijska nedostatno doskonala Nebazhannya Vitti zalishati mezhi Yevropi bulo nastilki silnim sho kompaniyi Paramount Pictures dovelosya skasuvati pershij etap reklamnoyi kampaniyi filmu v SShA Pislya vihodu film ne mav komercijnogo uspihu cherez sho Paramount Pictures jogo shvidko znyala z prokatu na sogodni vin vvazhayetsya zabutim Vidhid vid kino U 1980 h rokah Vitti povernulasya do spivpraci z Mikelandzhelo Antonioni zigravshi u Tayemnici Obervalda 1980 j Alberto Sordi u filmi Ya znayu sho ti znayesh sho ya znayu 1982 Komediya Sordi mala uspih za viznachennyam oglyadachiv vona pidijmala realni problemi suspilstva zokrema zmishennya golovnoyi roli cholovika v sim yi na zhinku ta yiyi emansipaciyi j narkomaniyi sered molodi Takozh bula ocinena aktorska bagatogrannist Vitti de vona zigrala zhinku z dvoma oblichchami yaka vede sebe odnomanitno u simejnomu zhitti j povnistyu zminyuye svoyu poziciyu u suspilnomu zhitti Todi yak melodrama Tayemnicya Obervalda de aktorka zigrala korolevu yaku namagayutsya vbiti bula sprijnyata yak svoyeridna koda yiyi kinokar yeri kartina ne mala uspihu a kritiki zustrili yiyi proholodno Reshta filmiv aktorki pochatku 1980 h rokiv takozh buli predstavleni komediyami sered yakih najuspishnishoyu bula Gotelnij nomer 1981 Mario Monichelli de vona grala z Vittorio Gassmanom cya rol prinesla yij chergovu nagorodu za najkrashu rol Potim vona znyalasya u dvoh filmah rezhisera novachka Roberto Russo yakij zgodom stav yiyi cholovikom Za uchast u jogo grotesknij komediyi Flirt 1983 Vitti zdobula nagorodu najkrashoyi aktorki na Berlinskomu festivali 1984 roku A nastupna tragichna drama Francheska i ya 1986 stala dlya aktorki nevdaloyu sproboyu zminiti svij komedijnij imidzh Vitti brala uchast u napisanni scenariyiv do obidvoh filmiv Russo Monika Vitti Tina u filmi Dozor lyubovi prihodit rivno opivnochi 1975 U 1984 roci Ministr kulturi Franciyi vruchiv Vitti Orden Mistectv ta literaturi Vidznachayuchi vnesok aktorki v onovlennya italijskogo kino ministr skazav Nam potribno shob italijske kino znovu nabulo zdorov ya a francuzke kino ne zalishilosya ostrovom posered inshih yevropejskih krayin Okrim cogo todi Vitti bula vshanovana tim sho postavila vidbitki svoyih ruk pidpis i avtograf na trotuari bilya u Kannah U chervni togo roku Vitti brala uchast v pochesnij varti na pohoronah sekretarya Italijskoyi komunistichnoyi partiyi Enriko Berlinguera razom s takimi personami italijskogo kino yak Federiko Fellini i Marchello Mastroyanni Z seredini 1980 h rokiv Vitti vidijshla vid znimannya v kino ta bilshe zoseredilasya na vikladanni aktorskoyi majsternosti ta teatralnij roboti de grala u takih vistavah yak Divna parochka 1987 i Golovna storinka 1988 1988 roku prestizhna francuzka gazeta Le Monde zrobila veliku pomilku opublikuvavshi na pershij storinci novinu pro smert Vitti yaka nastala v rezultati samogubstva z barbituratami Potim aktorka z pochuttyam gumoru zaperechuvala cyu novinu U tomu zh roci vona znyalasya z u videoklipi do pisni Ma chi e quello li Mini 1990 roku Vitti debyutuvala yak rezhiser u filmi Tayemnij skandal do yakogo vona napisala scenarij i zigrala golovnu rol razom z Katrin Spaak ce bula yiyi ostannya poyava na velikomu ekrani Hocha Tayemnij skandal otrimav shvalni vidguki kritikiv vin buv komercijno provalnim j oznamenuvav zavershennya kinokar yeri Vitti 1992 roku aktorka znimalasya v teleseriali razom z Dzhonni Dorelli v yakomu vona grala rol socialnogo pracivnika U sezoni 1993 1994 rokiv vona brala uchast u peredachi U nedilyu na telekanali Rai 1 1995 roku na Venecianskomu kinofestivali aktorka z ruk Martina Skorseze otrimala Zolotogo leva za vnesok u kinematograf Cogo periodu Vitti opublikuvala dvi avtobiografiyi Sim spidnic Sette sottane 1993 i Troyandove lizhko Il letto e una rosa 1995 Ostanni roki Monika Vitti 1990 rik 15 chervnya 2000 roku Monika vzyala uchast v urochistostyah z nagodi 80 richchya Alberto Sordi a 24 chervnya togo zh roku vona razom z inshimi kolegami vzyala uchast v urochistostyah z nagodi nagorodzhennya scenaristki Suzo Chekki d Amiko premiyeyu Zolotij globus sho prohodili u studiyi Chinechitta U grudni 2000 roku v Sobori Svyatogo Petra u Vatikani razom z inshimi vidomimi aktorami Vitti brala uchast u svyatkuvanni svyata miloserdya j proshennya grihiv U kvitni 2001 roku vona brala uchast v urochistostyah prisvyachenih volodaryam premiyi David di Donatello sho vidbuvalis u Kvirinalskomu palaci Togo zh misyacya vona razom zi svoyim cholovikom Roberto Russo brala uchast u z yizdi livocentristskoyi koaliciyi Romano Prodi Olivkove derevo U berezni 2002 roku Vitti vostannye dala interv yu i z yavilasya na publici na pokazi vistavi Notr Dam de Pari Fotografi z riznih vidan todi zrobili ostannyu seriyu znimkiv aktorki na vulicyah Rima a potim u Sabaudiyi v kompaniyi z yiyi cholovikom 2002 roku u zv yazku z pogirshennyam stanu zdorov ya Vitti vijshla na pensiyu Nadali aktorka bilshe ne z yavlyalasya na publici i vela zamknutij sposib zhittya cherez vazhku hvorobu prozhivayuchi u svoyemu rimskomu budinku U novinah 6 listopada 2003 roku povidomlyalosya pro gospitalizaciyu aktorki z privodu perelomu stegnovoyi kistki U zhovtni 2011 roku na shostomu Rimskomu mizhnarodnomu kinofestivali bulo predstavleno biografichnu knigu La dolce Vitti Solodka Vitti yaku vipustila studiya Chinechitta i yaka bula prisvyachena Vitti Togo zh dnya na festivali buli pokazani filmi aktorki Drama revnoshiv i Tayemnij skandal 2016 roku Roberto Russo sprostuvav nepravdivi chutki yaki todi poshiryuvalisya sered publiki shodo gospitalizaciyi Vitti cherez progresuvannya hvorobi v kliniku u Shvejcariyi pri comu vin zayaviv sho na cej moment aktorka zhila u svoyemu rimskogo budinku j dbala pro svogo cholovika i pikluvalnika 2021 roku z nagodi 90 richchya Monici Vitti buv prisvyachenij dokumentalnij film Vitti mistectva Vitti lyubovi znyatij Fabricio Korallo za spriyannya teleradiokompaniyi RAI prem yera yakogo vidbulasya na Rimskomu kinofestivali togo zh roku a potim translyuvavsya na kanali Rai 3 Smert Mogila Moniki Vitti na kladovishi Verano Monika Vitti pomerla 2 lyutogo 2022 roku u svoyemu budinku u Rimi v 90 richnomu vici vid uskladnen viklikanih hvoroboyu Alcgejmera vid yakoyi vona strazhdala z 2002 roku Pro smert aktorki vpershe povidomiv kolishnij ministr kulturi Italiyi Valter Veltroni u svoyemu Tvitteri vin pisav Roberto Russo yiyi partner usi ci roki prosit mene povidomiti sho Moniki Vitti bilshe nemaye Ya vidchuvayu bil nizhnist zhal Prem yer ministr Italiyi Mario Dragi svoyeyu chergoyu zayaviv sho zavdyaki yij italijskij kinematograf syayav po vsomu sviti Mayuchi gostrij rozum ta nejmovirnij talant vona pidkorila sercya kilkoh pokolin italijciv svoyim duhom majsternistyu ta krasoyu dodav vin Zvistka pro smert Vitti shiroko visvitlyuvalasya u mizhnarodnij presi ta ZMI zokrema SShA Franciyi Italiyi Ispaniyi Nimechchini Velikoyi Britaniyi 4 lyutogo vidbulosya proshannya z aktorkoyu u Palaci senatoriv a nastupnogo dnya vidbulisya pohoroni yaki translyuvalisya v pryamomu efiri kanalu Rai 1 Pislya bezlichi pidnoshen i religijnoyi ceremoniyi v bazilici Santa Mariya in Montesanto na ploshi P yacca del Popolo u Rimi Vitti pohovali na kladovishi Verano Osobiste zhittyaMonika Vitti film Chervona pustelya 1964 Za vse zhittya v Moniki Vitti bulo troye trivalih romantichnih stosunkiv Z 1957 roku u Vitti buli stosunki z Mikelandzhelo Antonioni yakogo privabila yiyi nestandartna krasa z poglyadom v sobi ta nepravilnimi risami oblichchya yake vin piznishe nazvav oblichchyam pozhirachki cholovikiv Antonioni proponuvav Vitti vijti za nogo zamizh ale ta vidmovila i rozirvala z nim stosunki u 1967 roci pislya togo yak vin znyav u svomu filmi Fotozbilshennya Vanessu Redgrejv zamist neyi Takozh z Vitti namagavsya zakrutiti roman Alen Delon protyagom znimannya u filmi Zatemnennya ale vona proignoruvala jogo Nadali pislya stosunkiv z kinooperatorom ta rezhiserom yaki trivali u pershij polovini 1970 h rokiv u 1975 roci Vitti poznajomilasya z rezhiserom Roberto Russo molodshim za neyi na 15 rokiv za yakogo vijshla zamizh 28 veresnya 2000 roku Ditej Vitti ne mala sho nadali vona argumentuvala slovami Ditinstvo ta yunist dlya mene sinonim strazhdannya Moya mama bula idealnoyu zhinkoyu Yij zobov yazana tim yaka ya Vona vihovala v meni volyu uminnya chiniti opir najdavnishe pochuttya skromnosti i moralnosti Ale vona bula neshasnoyu zhinkoyu i v mene viniklo vidchuttya sho sim ya ce hvoroblive obmezhennya visnazhlive zusillya yake prirechene na proval Ya skazala sobi ya ne potraplyu u ce u mene nikoli ne bude sim yi u mene ne bude ditej Ya duzhe rano tak virishilaGolos ta dublyazhMonika Vitti mala nezvichajnij nizkij golos z nasmishlivoyu hripotoyu yakij zavazhav yij postupiti v Akademiyu prote idealno pidhodiv dlya dublyuvannya filmiv Yiyi golosom rozmovlyali personazh Askenca u filmi P yera Paolo Pazolini Akkatone 1961 aktorka u komediyi Mario Monichelli Zlovmisniki yak zavzhdi zalishilisya nevidomimi 1958 i Dorian Grej u drami Mikelandzhelo Antonioni Krik 1957 Zgodom aktorka kazala Monichelli zmushuvav mene ozvuchuvati alkogolikiv Pazolini golosi zhebrakiv Fellini golosi starih povij Krim togo yiyi golosom govoriv personazh Dalila u filmi Divis hto teper govorit 1993 zamist Dayan Kiton v originalnij versiyi Todi yak Vitti dublyuvala u filmi Miklosha Yancho Pacifistka 1970 Ocinka tvorchostiMonika Vitti 1970 Monika Vitti za svoyu 35 richnu kinokar yeru znyalasya u 55 filmah j vvazhayetsya odniyeyu z vidatnih italijskih aktorok v istoriyi kinematografa yaka zdobula mizhnarodne viznannya Vona proslavilasya ne lishe yak dramatichna ale j komedijna aktorka yaka znachno vplinula na istoriyu italijskogo kino Rezhiser Mikellandzhelo Antonioni yakij zaprosiv Vitti na znimannya u svoyi novatorski kinodrami de vona vtilila vidchuzhenih geroyin sho prinesli yij pershu slavu ta zrobili zirkoyu italijskogo neorealizmu davav taku ocinku aktorci ta poyasnyuvav chomu jogo vibir zupinivsya na nij Todi taka aktorka z nadzvichajnim profesionalizmom yaka vmila grati dramatichni i komichni roli i na telebachenni i v teatri i v kino mene vidrazu zacikavila Z ciyeyi prichini koli ya pobachiv yiyi ya virishiv negajno dati yij prosluhovuvannya tak i narodilasya Prigoda Vitti chasto nazivayut korolevoyu ta ikonoyu italijskogo kino ta simvolom epohi 1960 h rokiv zokrema ci tituli lunali u nizci mizhnarodnih vidan Nyu Jork Tajmz pisala Chuttyeva i vodnochas intelektualna vona zalishila svij slid na mizhnarodnij areni 1960 h rokiv koli taki dalekoglyadni rezhiseri yak Mikelandzhelo Antonioni zminyuvali kinolandshaft Gazeta Vashington post nazvala aktorku simvolom italijskogo sharmu i sho vona posila gidne misce v avtorskomu kino yak muza Mikelandzhelo Antonioni a potim pereviznachila sebe yak yaskrava komedijna aktorka Takozh ce vidannya vidznachalo yiyi chuttyevij sharm z gnuchkoyu staturoyu hripkim golosom i svitlim zasmaglim vid soncya volossyam Francuzke vidannya Le Mond nazivalo Vitti vizualnim simvolom 60 h ta ikonoyu filmiv pro nekomunikabelnist ta vidchuzhenist Dlya inshoyi francuzkoyi gazeti Le figaro Vitti bula muzoyu Antonioni sho uosoblyuvala geroyinyu intelektualnogo ruhu 1960 h pered tim yak virushiti v komediyu definita divovizhnoyu fotogenichnoyu bilyavkoyu Ispanska gazeta El Payis nazvala Vitti emansipovanoyu ta rozkutoyu italijkoyu antidivoyu italijskogo kino j interpretatorkoyu yaka zdatna rivnoyu miroyu peremishatisya mizh tragediyeyu ta komediyeyu j stavati pri comu ikonoyu stilyu zavdyaki svoyij individualnosti ta potuzhnomu imidzhu Martin Skorseze vruchaye Monici Vitti Zolotogo leva na Venecijskomu kinofestivali 1995 Pani Vitti vijshla na mizhnarodnu arenu koli vsi poglyadi buli zverneni do Yevropi de nove pokolinnya rezhiseriv vizioneriv pereroblyalo landshaft osoblivo u Franciyi ta Italiyi Yiyi rizki patricianski risi oblichchya ta vidchuzhena povedinka stvorili vizualnij ta stilistichnij kontrapunkt htivosti robitnichogo klasu providnih italijskih aktorok togo periodu sered yakih Sofi Loren ta Anna Manyani Nyu Jork Tajmz Oglyadachami chasto vidznachali aktorsku bagatoplanovist Vitti Yaksho u dramatichnih rolyah u filmah Antonioni Vitti doslidzhuvala vnutrishni terzannya zhinochoyi naturi to u svoyih komedijnih rolyah aktorka vtilyuvala obrazi personazhiv emansipatoriv zdatnih kritikuvati isteblishment ta italijske suspilstvo Zokrema sajt kinopremiyi Zolotij globus dav taku ocinku aktorci Vona vvazhayetsya yedinoyu aktorkoyu u svoyemu pokolinni zdatnoyu peredati povnij spektr zhinochih personazhiv italijskogo kino vid nevrotichnoyi burzhuaznoyi zhinki nezdatnoyi spilkuvatisya v Antonioni do spokushenoyi ta zradzhenoyi sicilijki yaka letit do Londona shob pomstitisya do demonstruyuchoyi svoyi svobodi galaslivoyi selyanki iz zarazlivim smihom poryad iz Alberto Sordi Vona bula glibokoyu zagadkovoyu chuttyevoyu smishnoyu iteligentnoyu populyarnoyu melanholijnoyu rozumnoyu i zavzhdi nejmovirno krasivoyu Yak sogodni kazhut italijci na chest ciyeyi velikoyi aktorki Stilki zhinok v odnij Monici odna zhodnoyi i sto tisyach Aktorka takozh mala horoshu zdatnist do perevtilennya na ekrani pro sho Antonioni pisav Pered tim yak znimati film Chervona pustelya ya sposterigav bagatoh nervovo hvorih lyudej u klinikah i poza klinikoyu i meni zdayetsya sho ya yih pobachiv v oblichchi Dzhuliani Nebagatom aktorkam ce vdalosya peredati tak yak Vitti Pislya pereglyadu filmu odin psihiatr skazav sho povedinka geroyini z klinichnoyi tochki zoru peredayetsya aktorkoyu z vinyatkovoyu tochnistyu Pislya filmiv Antonioni Vitti zakripila svoyu populyarnist uchastyu u ponad soroka kinokomediyah Vona zrobila velikij vnesok u rozvitok zhanru komediyi po italijski cherez sho otrimala status korolevi komediyi po italijski Vitti bula odniyeyu z pershih zhinok yaki stali zirkami komedij de do cogo koristuvalisya populyanistyu lishe zirki cholovichoyi stati zokrema Alberto Sordi Nino Manfredi Vittorio Gassman Ugo Tonyacci Marchello Mastroyanni Hocha aktorka skeptichno vidnosilasya do svoyeyi zovnishnosti ale vona vvazhalasya odniyeyu z najkrasivishih zirok italijskogo kino pislya spivpraci z Antonioni rezhiseri chasto zaproshuvali yiyi grati v komediyah fatalnih zhinok intriganok ta prostushok Z uspihom uvijshovshi v zhanr komediyi Vitti takozh stala odniyeyu z pershih aktorok yaki zumili prodemonstruvati sho dlya togo shob rozsmishiti lyudej na velikomu ekrani neobov yazkovo buti nepriyemnoyu abo neprivablivoyu Komentuyuchi zovnishnist vidannya Le figaro vidznachalo sho Vitti bula italijskoyu bilyavkoyu yaku bulo vazhko ne pomititi sered inshih yiyi supernic aktorok Italiyi yaki mayuchi chorne volossya gubilisya odna mizh odnoyu Ccenaristka it yakij dovelosya pracyuvati z Vitti kazala Vona pershoyu zrobila revolyuciyu v zhinochomu gumori do neyi zhinki shob stati komediantkoyu povinni buli buti nekrasivimi bazhano she j starimi I os z yavlyayetsya Monika Vitti prekrasna blondinka zhinka Sordi yaka viklikala smih navit u kaminnya Same vona proklala shlyah dlya prekrasnih komediantok sogodennya vid Kortellezi do Sabini ta it do tiyeyi fantastichnoyi transformerki yakoyu ye it Todi yak Klaudiya Kardinale navpaki ne duzhe podobalasya pracya z Vitti Robota z Vitti bula ne najkrashim dosvidom Vona bula zavorozhuyuchoyu Silnoyu aktivnoyu ale vona bula mensh shilnoyu do togo shob diliti scenu z inshoyu zhinkoyu nizh ya Mizh nami ne bulo vorozhnechi ale j ne bulo pochatku spravzhnoyi druzhbi U deyakih filmah 1960 h ta 1970 h rokiv golos Vitti dublyuvala nevidoma na toj chas Fiorella Mannoya yaka zgodom stala spivachkoyu Vikonannya pisenMonika Vitti i Dzhidzhi Proyetti u filmi Toska 1973 U svoyih filmah ta na telebachenni Monika Viti inodi vikonuvala pisni Zokrema 1982 roku vijshla plativka z pisnyami u vikonanni Vitti Dalle Colonne Sonore Originali Dei Flm Di Monica Vitti Plativka mistila saundterki z yiyi filmiv Divchina z pistoletom duet z pisnya E Allora Si Lyubove moya dopomozhi meni Drama revnoshiv duet z Marchello Mastroyanni pisnya Se Tu Mi Lasceresti Nini Tirabusho Zoryanij pil dueti z Alberto Sordi pisni L Amore E Un Treno i Ma Ndo Hawaii ale najbilshe pisen vona vikonala u Tosci dueti z Dzhidzhi Proyetti Vittorio Gassmanom Na telebachenni vona chasto spivala v dueti z riznimi vikonavcyami zokrema z Camaleonti Horom Nori Orlandi Dzhannoyu Nannini pisnya Fotoromanza 1985 Enco Yannachchi pisnya Passine Mia Okrim cogo kompozitor Paolo Konte prisvyativ Vitti pisnyu Avanti blonde yaku vin vikonav na peredachi Blitz 1982 roku u prisutnosti aktorki Yaponski vikonavci Yuzo Hajyashi i Salon 68 prisvyatili aktorci svij albom Memory of Monica Vitti 2005 roku a italijskij duet Le rosse vipustiv pisnyu Monica Vitti 2009 roku Vshanuvannya pam yatiNezadovgo do smerti Moniki Vitti z nagodi yiyi 90 richchya 3 listopada 2021 roku na zovnishnih ta vnutrishnih fasadah nizki italijskih institutiv ta ustanov u riznih krayinah svitu bulo vstanovleno kultove zobrazhennya aktorki na osnovi yiyi privatnoyi fotografiyi zroblenoyi pid chas znimannya Drami revnoshiv v budivli na znak viznannya i danini povagi do yiyi vidatnoyi kar yeri Zahid buv zadumanij onukom pershogo vlasnika Kaza Papaniche yaka ye simvolom postmodernoyi italijskoyi arhitekturi ta kinematografa 1960 h rokiv FilmografiyaKino Monika Vitti u filmi Visha nevirnist 1964 Monika Vitti i Klaudiya Kardinale u filmi Tak pochinayetsya prigoda 1975 Rik Nazva ukrayinskoyu movoyu Nazva movoyu originalu Rol Rezhiser1954 Smiyatisya Smiyatisya Smiyatisya Ridere Ridere Ridere Tereza1955 Adriana Lecouvreur epizod1956 Norkova shuba Una pelliccia di visone Luyiza1958 Trijcya Le dritte Ofeliya1960 Prigoda L avventura Klaudiya Mikelandzhelo Antonioni1961 Nich La notte Valentina Dzherardini Mikelandzhelo Antonioni1962 Zatemnennya L eclisse Viktoriya Mikelandzhelo Antonioni1962 Chotiri istini Le quattro verita Madlen Alessandro Blazetti Rene Kler1963 Zamok v Shveciyi Chateau en Suede Eleonora Rozhe Vadim1963 Drazhe z percem Dragees au poivre graye samu sebe1964 Visha nevirnist Alta infedelta Gloriya Mario Monichelli Elio Petri Franko Rossi1964 Chervona pustelya Il Deserto Rosso Dzhuliana Mikelandzhelo Antonioni1964 Litayucha tarilka Il disco volante Dolores Tinto Brass1965 Lyalechki Le bambole Dzhovanna Mauro Bolonyini Luyidzhi Komenchini Dino Rizi Franko Rossi1966 Feyi Le Fate Sabina Mauro Bolonyini Mario Monichelli Antonio P yetrandzheli1966 Modesti Blejz Modesty Blaise Modesti Blejz Dzhozef Louzi1967 Ya odruzhivsya z toboyu zaradi zabavi Ti ho sposato per allegria Dzhuliana1967 Ubij mene shvidshe meni holodno Fai in fretta ad uccidermi ho freddo Dzhovanna1967 Poyas cnotlivosti La cintura di castita Bokkadoro Paskuale Festa Kampanile1968 Divchina z pistoletom La ragazza con la pistola Assunta Patane Mario Monichelli1969 Chervona zhinka La femme ecarlate Yeva1969 Lyubove moya dopomozhi meni Amore mio aiutami Rafaella Alberto Sordi1970 Drama revnoshiv usi detali v hronici Dramma della gelosia tutti i particolari in cronaca Adelayida Ettore Skola1970 Nini Tirabusho zhinka yaka vigadala ruh Nini Tirabuscio la donna che invento la mossa Nini Tirabusho Mariya Sarti Marchello Fondato1970 Pari Le coppie Adel Dzhuliya Mario Monichelli Alberto Sordi Vittorio De Sika1970 Pacifistka La pacifista Barbara Miklosh Yancho1971 Supersvidok La supertestimone Izolino Panto1971 Os yaki mi zhinki Noi donne siamo fatte cosi tarilochnicya Zoyi Annunciata Tereza Alberta Eliana Ketrin Erika Palmira Agata Laura Fulviya Dino Rizi1972 Poryadok ye poryadok Gli ordini sono ordini Dzhordzhiya1973 Toska La Tosca Floriya Toska1973 Zoryanij pil Polvere di stelle Dea Dani Alberto Sordi1973 Tereza zlodijka Teresa la ladra Tereza1974 Privid svobodi Le fantome de la liberte madam Fuko Luyis Bunyuel1975 Kachka pid apelsinovim sousom L anatra all arancia Liza Stefani1975 Dozor lyubovi prihodit rivno opivnochi A mezzanotte va la ronda del piacere Tina Kandela1975 Tak pochinayetsya prigoda Qui comincia l avventura Solodka 1976 Lishe b ne diznalisya vsi navkolo Basta che non si sappia in giro Armanda Lia Luyidzhi Komenchini Nanni Loj1976 Mimi Blyuett kvitka v moyemu sadu Mimi Bluette fiore del mio giardino Mimi Blyuett1977 Insha polovina neba L altra meta del cielo Susanna Makaluzo Franko Rossi1978 Zhivi veselishe rozvazhajsya z nami Per vivere meglio divertitevi con noi Valentina Kontarini Flavio Mogerini1978 V interesah derzhavi La raison d etat Andzhella Ravelli Andre Kayatt1978 Kohani moyi Amori miei Anna Rossi Liza B yanki Steno1979 Diki lizhka Letti selvaggi Mariya Luyidzhi Dzampa1979 Majzhe idealnij roman An Almost Perfect Affair Mariya Barone1980 Ne hochu tebe bilshe znati kohanij Non ti conosco piu amore Luyiza Malp yeri Serdzho Korbuchchi1980 Tayemnicya Obervalda Il mistero di Oberwald koroleva Mikelandzhelo Antonioni1981 Gotelnij nomer Camera d albergo Flaminiya Mario Monichelli1981 Tango revnoshiv Il tango della gelosia Luchiya Steno1982 Ya znayu sho ti znayesh sho ya znayu Io so che tu sai che io so Liviya Bonetti Alberto Sordi1982 Vibachte yaksho malo Scusa se e poco Renata Adorni Graciya Siriani1983 Flirt Flirt Laura Roberto Russo1986 Francheska i ya Francesca e mia Francheska Roberto Russo1990 Tayemnij skandal Scandalo segreto Margerita Monika VittiTelevistavi Monika Vitti u filmi Kachka pid apelsinovim sousom 1975 Monika Vitti i Dzhankarlo Dzhannini u filmi Dozor lyubovi prihodit rivno opivnochi 1975 1955 Plodi osviti I frutti dell istruzione za Lvom Tolstim rezhiser 1956 Yepiskop L alfiere miniserial rezhiser 1956 Ci hlopci Questi ragazzi telefilm rezhiser Klaudio Fino 1957 Fermenti Fermenti abo Ah Wilderness teleserial 1958 Shlyah do uspihu Pidozrila druzhina La via del successo La moglie sospettosa 1958 Tunel Il tunnel telefilm rezhiser 1958 Vedmid i pasha L orso e il pascia rezhiser 1958 Mon Oriol Mont Oriol miniserial rezhiser Klaudio Fino 1959 Burzhuaznij pan Il borghese gentiluomo telefilm rezhiser Dzhakomo Vakkari 1962 Bili nochi Le notti bianche miniserial rezhiser 1966 Zajchik i cherepaha Le lievre et la tortue teleserial epizod Bajki pro fontan La Fontena 1978 Cilindr Il cilindro teleproza rezhiser Eduardo De Filippo 1989 Divna para La strana coppia telefilm za rezhiser Franka Valeri 1992 Ale ti ti kohayesh mene Ma tu mi vuoi bene miniserial rezhiserRadioproza Rai1963 Prekrasni sabini Le belle sabine rezhiser 1975 Brehun La bugiarda rezhiser Andrea KamilleriTeleperedachi1955 Ya znayu sho ti maska Ti conosco mascherina var yete za uchastyu i rezhiser Programma Nazionale 1960 Lyudi jdut lyudi prihodyat Gente che va gente che viene rezhiser Programma Nazionale 1961 Interv yu Osobistosti L intervista a Personalita Rai 1966 Studiya odin A Studio Uno Rai 1968 Hroniki kino i teatru Cronache del cinema e del teatro Rai 1969 25 godin na Misyaci 25 ore sulla Luna Rai 1970 Kino 70 Cinema 70 Rai 1972 Teatr 10 A Teatro 10 Rai 1974 Milelyuchi z Minoyu ta Rafaelloyu u var yete Kupayuchi krasuni Milleluci con Mina e Raffaella in Bellezze al bagno Rai 1974 Milelyuchi nechupara Milleluci la sciantosa Rai 1977 Tg2 Odeon vdoma u Moniki Vitti Il Tg2 Odeon a casa di Monica Vitti Rai 1979 Mi kazhemo zhinka Monika Vitti ta sestra Annamariya Si dice donna Monica Vitti e Suor Annamaria Rai 1980 Desho pro Moniku Qualcosa di Monica rezhiser Roberto Russo Rete 2 1982 Blic uchni Moniki Vitti v Akademiyi dramatichnogo mistectva Blitz gli allievi di Monica Vitti all Accademia d arte drammatica Rai 1983 Vtikach La fuggidiva rezhiseri Monika Vitti i Rai 3 1985 Pristrast moya Passione mia rezhiser Roberto Russo Rai 1 1986 Monika Vitti vigraye Zolotu prizmu Monica Vitti vince il Prisma d Oro Rai 1990 Monika Vitti chitaye Oktavio Paza Monica Vitti legge Octavio Paz Rai 1990 Monika Vitti pro Tayemnichij skandal Monica Vitti su Scandalo segreto Rai 1993 Monika Vitti pro Sim spidnic Monica Vitti su Sette sottane Rai 1993 1994 V nedilyu Domenica in rezhiser Rai 1 1999 V alfavitnomu poryadku In ordine alfabetico Canale 5 Nagorodi i nominaciyiZobrazhennya Moniki Vitti na stini 2016 Vidbitki pidpis i avtograf Moniki Vitti na trotuari bilya u KannahRik Nagoroda Titul Rezultat1965 Zolotij apelsin Najkrasha aktorka Peremoga1990 Zolota haribda Za kar yeru PeremogaDavid di DonatelloRik Nagorodi i tituli Film Rezultat1963 Chotiri istini Peremoga1969 Najkrasha golovna zhinocha rol Divchina z pistoletom Peremoga1971 Najkrasha golovna zhinocha rol Nini Tirabusho Peremoga1974 Najkrasha golovna zhinocha rol Zoryanij pil Peremoga1976 Najkrasha golovna zhinocha rol Kachka pid apelsinovim sousom Peremoga1979 Najkrasha golovna zhinocha rol Kohani moyi Peremoga1984 Zolota tarilka Za dosyagnennya Peremoga1983 Najkrasha golovna zhinocha rol Flirt Nominaciya1989 Premiya Alitaliya Za dosyagnennya Peremoga1990 Najkrashij rezhiserskij debyut Tayemnij skandal NominaciyaSribna strichkaRik Titul Film Rezultat1961 Najkrasha zhinocha rol Prigoda Nominaciya1962 Najkrasha zhinocha rol Nich Peremoga1963 Najkrasha zhinocha rol Zatemnennya Nominaciya1965 Visha nevirnist Nominaciya1967 Najkrasha zhinocha rol Feyi Nominaciya1968 Najkrasha zhinocha rol Ya odruzhivsya z toboyu zaradi zabavi Nominaciya1969 Najkrasha zhinocha rol Divchina z pistoletom Peremoga1971 Najkrasha zhinocha rol Nini Tirabusho i Drama revnoshiv Nominaciya1974 Najkrasha zhinocha rol Tereza zlodijka Nominaciya1976 Najkrasha zhinocha rol Kachka pid apelsinovim sousom Peremoga1977 Najkrasha zhinocha rol Insha polovina neba Nominaciya1984 Najkrasha zhinocha rol Flirt NominaciyaZolotij globusRik Titul Film Rezultat1961 Najkrasha aktorka Prigoda Peremoga1968 Najkrasha aktorka Ya odruzhivsya z toboyu zaradi zabavi Peremoga1969 Najkrasha aktorka Divchina z pistoletom Peremoga1970 Najkrasha aktorka Drama revnoshiv Peremoga1971 Najkrasha aktorka Supersvidok Peremoga1973 Najkrasha aktorka Toska Peremoga1981 Najkrasha aktorka Gotelnij nomer Peremoga1984 Najkrasha aktorka Flirt Peremoga1990 Najkrashij rezhiserskij debyut Tayemnij skandal PeremogaVenecijskij kinofestivalRik Nagoroda Titul Rezultat1995 Zolotij lev Za kar yeru PeremogaZolotij kubokRik Titul Film Rezultat1961 Najkrasha aktorka Prigoda Peremoga1965 Najkrasha aktorka Chervona pustelya Peremoga1969 Najkrasha aktorka Divchina z pistoletom Peremoga1970 Najkrasha aktorka Lyubove moya dopomozhi meni Drama Revnoshiv PeremogaMizhnarodnij kinofestival u San SebastyaniRik Nagoroda Titul Film Rezultat1968 Sribna mushlya Najkrasha aktorka Divchina z pistoletom PeremogaBerlinskij kinofestivalRik Nagoroda Titul Film Rezultat1984 Sribnij vedmid Najkrasha aktorka Flirt PeremogaBAFTARik Titul Film Rezultat1961 Najkrasha inozemna aktorka Prigoda NominaciyaZolota hlopavkaRik Nagoroda Rezultat1987 Premiya za kar yeru Peremoga1988 Specialna tarilka PeremogaVidznakiItaliya Komandor Ordena Za zaslugi pered Italijskoyu Respublikoyu Za iniciativoyu Prezidenta Respubliki 9 zhovtnya 1984 Velikij oficer Ordena Za zaslugi pered Italijskoyu Respublikoyu Za podannyam Golovi Radi Ministriv 2 chervnya 1986 Zolota medal municipalitetu Rim 1981 Franciya Orden Mistectv ta literaturi 1984 BibliografiyaMonica Vitti Sette sottane Milano Sperling amp Kupfer 1993 ISBN 88 200 1599 4 Monica Vitti Il letto e una rosa Milano A Mondadori 1995 ISBN 88 04 38763 7 PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Deutsche Nationalbibliothek Record 130571601 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 https www ansa it sito notizie cultura cinema 2022 02 02 e morta monica vitti 658b356e 9a12 483b aeef d983d2cb794a html Porro M E morta Monica Vitti l attrice aveva 90 anni Corriere della Sera Milano RCS MediaGroup 2022 ISSN 1120 4982 1128 2568 2499 2542 d Track Q1327389d Track Q18436854d Track Q490d Track Q309135 https www findagrave com memorial 236423710 Claudia Cardinale e la rivelazione shock su Monica Vitti Lavorare con lei non fu l esperienza migliore cinematographe it Procitovano 19 chervnya 2024 Monika Vitti 22 serpnya 2016 u Wayback Machine ivi ru Procitovano 9 lyutogo 2022 Monica Vitti www intervisteromane net Procitovano 2 lyutogo 2022 K 90 letiyu Moniki Vitti zhizn kak preodolenie 9 lyutogo 2022 u Wayback Machine tv week am Procitovano 9 lyutogo 2022 Monica Vitti un talento germogliato nelle viscere di Napoli Angelo Forgione ital Procitovano 2 lyutogo 2022 Monica Vitti enciclopediadelledonne it Procitovano 22 sichnya 2023 Chertok S Zarubezhnyj ekran Intervyu wysotsky com Procitovano 18 sichnya 2023 Il silenzio di Monica Vitti cristallizzato nei ricordi che svaniscono Tiscali Spettacoli ital Procitovano 2 lyutogo 2022 Gino Nogara Cronache degli spettacoli nel Teatro Olimpico di Vicenza dal 1585 al 1970 Accademia Olimpica di Vicenza 1972 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Propushenij abo porozhnij url dovidka Odna iz samyh krasivyh i tainstvennyh par kinematografa Monika Vitti stala istinnym triumfom Mikelandzhelo Antonioni radiovan fm Procitovano 21 sichnya 2023 Gli inizi di Monica Vitti l unica Mattatrice teatropertutti it Procitovano 19 chervnya 2024 In the Red Desert Manceaux Michele Sight and Sound London Vol 33 Iss 3 Summer 1964 118 Ushla iz zhizni odna iz krasivejshih italyanskih aktris HH veka Monika Vitti thevoicemag ru Procitovano 27 sichnya 2023 Pomerla Monika Vitti Yiyi nazivayut korolevoyu italijskogo kino bbc com Procitovano 17 sichnya 2023 Monica Vitti Queen of Italian Cinema Dies at 90 nytimes com Procitovano 17 sichnya 2022 Davis Melton S 15 November 1964 Most Controversial Director The New York Times Procitovano 7 December 2022 10 ulyublenih filmiv Olega Sencova bbc com Procitovano 19 sichnya 2023 La ragazza con la pistola e sempre lei quartapareteroma it Procitovano 29 sichnya 2023 Almanacco di Storia illustrata 1968 p 65 Dramma della gelosia tutti i particolari in cronaca cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 Nini Tirabuscio la donna che invento la mossa cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 Paolo Mereghetti Dizionario dei film ed 1994 La pacifista cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 Speciale Monica raiplay it Procitovano 20 sichnya 2023 Le coppie cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 Noi donne siamo fatte cosi cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 Il fantasma della liberta cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 Basta che non si sappia in giro cinematografo it Procitovano 22 chervnya 2024 Per vivere meglio divertitevi con noi cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 Giovanni Grazzini Corriere della Sera 24 dicembre 1978 Letti selvaggi cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 La supertestimone cinematografo it Procitovno 22 chervnya 2024 La supertestimone davinotti com Procitovno 22 chervnya 2024 Gli ordini sono ordini cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 Il Mereghetti Dizionario dei Film 2008 Milano Baldini Castoldi Dalai editore 2007 ISBN 9788860731869 p 2993 Il Morandini Dizionario dei Film 2000 Bologna Zanichelli editore 1999 ISBN 8808021890 p 1354 Polvere di stelle cinematografo it Procitovano 22 chervnya 2024 Remembering Monica Vitti 1931 2022 goldenglobes com Procitovano 18 sichnya 2023 Mimi Bluette fiore del mio giardino comingsoon it Procitovano 20 sichnya 2023 Teresa la ladra cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 Qui comincia l avventura cinematografo it Procitovano 19 chervnya 2024 Mimi Bluette fiore del mio giardino cinematografo it Procitovano 19 chervnya 2024 L anatra all arancia cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 A mezzanotte va la ronda del piacere cinematografo it Procitovano 21 chervnya 2024 L altra meta del cielo movieplayer it Procitovano 20 chervnya 2024 Grease is tops in holiday tally Screen International 29 September 1979 p 12 Amori miei cinematografo it Procitovano 20 chervnya 2024 Ragione di Stato movieplayer it Procitovano 20 chervnya 2024 Of pirates and perrier Rosenfield Paul Los Angeles Times 26 August 1979 m1 David Ansen Love Among the Ruins at Cannes Newsweek 7 May 1979 p 90 Poll Film Reviews An Almost Perfect Affair Variety 11 April 1979 p 20 At the Movies Monica Vitti working again on a project with Antonioni Buckley Tom The New York Times 11 May 1979 C6 If Vanessa talks Trotsky Timothy trots Adams Sloan Robin Detroit Free Press 16 April 1979 11B Don Lee Miller Bay Area Filmmakers Week San Francisco Review of Books June 1980 p 28 Io so che tu sai che io so Sordi la Vitti e una societa in continuo mutamento derzweifel com Procitovano 19 sichnya 2023 Francesca e mia mymovies it Procitovano 19 sichnya 2023 France honors actress Monica Vitti The Globe and Mail 7 March 1984 s M 9 Un inedito Marcello commosso per Berlinguer Un inedito Marcello commosso per Berlinguer 12 veresnya 2015 u Wayback Machine archiviostorico corriere it Procitovano 8 lyutogo 2022 Moda24 l indirizzo per le aziende del mondo della moda accessori cosmesi Il Sole 24 ORE ital Procitovano 2 lyutogo 2022 Pomerla italijska aktrisa Monika Vitti yaka znimalasya u filmah Antonioni suspilne media Procitovano 29 sichnya 2023 Addio a Monica Vitti attrice straordinaria tra commedia e dramma tg24 sky it Procitovano 28 sichnya 2023 Sara Faillaci Quanto ci manca Monica Vitti 15 travnya 2021 u Wayback Machine intervista a Fiorella Mannoia su vanityfair it del 25 ottobre 2011 Andrea Scanzi Polvere di una stella malata Il tributo a Monica Vitti 27 veresnya 2013 u Wayback Machine articolo per del 4 novembre 2011 su dagospia com Monica Vitti non e ricoverata lo sfogo del marito Roberto Russo ilfattoquotidiano it 17 gennaio 2018 Procitovano 17 gennaio 2018 Monica Vitti ricoverata per una frattura del femore 18 listopada 2015 u Wayback Machine archiviostorico corriere it Procitovano 8 lyutogo 2022 Muore a 90 anni Monica Vitti la regina della commedia all italiana genovaquotidiana com Procitovano 28 sichnya 2023 Monica Vitti compie 87 anni ma lei non puo festeggiare ultime notizie DiLei it IT 15 kvitnya 2016 Procitovano 24 grudnya 2018 Maurizio Porro 4 novembre 2020 Monica Vitti compie 89 anni la verita sulla malattia il marito Ci capiamo con gli occhi Procitovano 4 novembre 2020 90 anni Vitti nel silenzio l amore degli italiani Tv Agenzia ANSA ital 2 listopada 2021 Procitovano 4 listopada 2021 E morta Monica Vitti Ansa ital 2 lyutogo 2022 Procitovano 2 lyutogo 2022 Chiara Ugolini 2 febbraio 2022 E morta Monica Vitti talento smisurato del cinema italiano la Repubblica Proshanie s Monikoj Vitti aktrise ispolnilos 90 let unionesarda it Procitovano 29 sichnya 2023 A Roma i funerali di Monica Vitti Ci lascia orfani Accolta dai colleghi in Paradiso Piazza gremita e maxischermo 5 febbraio 2022 Monica Vitti la voce piu iconica del cinema italiano cinema icrewplay com Procitovano 15 sichnya 2023 Monica Vitti Performing change across Italy s modernization and popular culture Online conversation with Paolo Saporito UCC iicdublino esteri it Procitovano 18 sichnya 2023 7 Films to Remember Monica Vitti collider com Procitovano 18 sichnya 2023 Monica Vitti foreign press bows to the queen of Italian cinema italianpost news Procitovano 17 sichnya 2023 Monika Vitti vokrug tv Procitovano 26 sichnya 2023 I cinque grandi dell apocalisse comica ital retididedalus it Eto bylo krasivo Kak Monika Vitti stala pozhiratelnicej muzhchin aif by Procitovano 26 sichnya 2023 Monica Vitti An Actress of Many Contradictions Italy Segreta italysegreta com Procitovano 25 sichnya 2023 Omaggio a Monica Vitti di Barbara Alberti confidenze com Procitovano 19 chervnya 2024 Monica Vitti discogs com Procitovano 19 sichnya 2023 Monica Vitti compie 90 anni la sua immagine proiettata in tutto il mondo ilmattino it Procitovano 20 sichnya 2023 Sito web del Quirinale dettaglio decorato 3 lyutogo 2022 u Wayback Machine quirinale it Procitovano 9 lyutogo 2022 Sito web del Quirinale dettaglio decorato 2 lyutogo 2022 u Wayback Machine quirinale it Procitovano 9 lyutogo 2022PosilannyaVitti Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Oficijnij sajt Moniki Vitti 4 listopada 2014 u Wayback Machine Biografiya na sajti krugosvet ru 25 zhovtnya 2014 u Wayback Machine Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi