Вітторіо Ґассман (італ. Vittorio Gassman; 1 вересня 1922, Генуя — 29 червня 2000, Рим) — італійський кіноактор.
Вітторіо Ґассман | ||||
---|---|---|---|---|
італ. Vittorio Gassman | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Vittorio Gassman | |||
Народився | 1 вересня 1922[1][2][…] Генуя, Італія[1] | |||
Помер | 29 червня 2000[1][2][…] (77 років) Рим, Італія[1] | |||
Поховання | Кампо Верано[4][5] | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Діяльність | кінорежисер, телеактор, сценарист, актор театру, кіноактор, актор, театральний режисер | |||
Alma mater | d | |||
Роки діяльності | 1945—1999 | |||
У шлюбі з | Шеллі Вінтерс, d, d і Жульєт Майнієль | |||
Діти | d і d | |||
IMDb | ID 0002094 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
| ||||
|
Життєпис
Народився 1 вересня 1922 року в Генуї, Лігурія, Італія, у сім'ї німецького емігранта та італійки.
Любов до театру привела Ґассмана в Римську Академію драматичного мистецтва, яку він закінчив у 1942 році. На сцену театру Ґассман вийшов у Мілані в 1942 році, пізніше грав у театрі Елісео в Римі. Грав у драматичній трупі Лукіно Вісконті (1948—1949). Репертуар, у якому брав участь Вітторіо Ґассман, був різноманітний і значний — Достоєвський, Шекспір, Вільямс, Сенека.
«Гамлет», зіграний Вітторіо Ґассманом в Національному театрі (цей театр створив Ґассман разом з Т. Сальвіні), приніс йому славу, яку можна порівняти зі славою кінозірок. До кінця 1950-х років Ґассман утвердився як видатний театральний актор, драматург і режисер. У 1959 році Вітторіо Ґассман заснував у Римі трупу Італійського народного театру.
Дебют актора в кіно відбувся в 1946 році. Кінокар'єра складалася не менш вдало, ніж у театрі. Фільм Джузеппе Де Сантіса «Гіркий рис» (1949) приніс акторові справжній успіх і запрошення зніматися в американських режисерів («Рапсодія» — 1953, реж. Ч. Відор та «Війна і мир» — 1956, реж. К. Відор).
Проявив себе і як комедійний актор, віртуозний майстер перевтілення у фільмі Діно Різі «Чудовиська».
Разом з Франческо Розі Ґассман поставив фільм «Кін» за Олександром Дюма, де зіграв головну роль.
Ґассман був актором різнобічним, зі своєрідним негативною чарівністю, яскравим темпераментом та іронією. Вершиною творчості Ґассмана в 1960-і роки в кіно стає роль Бруно в фільмі Діно Різі «Обгін» (1962), де актор грає в дуеті з Трентіньяном. За цю роботу Ґассман отримує «Срібну стрічку».
Ще одну «Срібну стрічку» Ґассман заслужено отримав за блискучу роботу у фільмі Маріо Монічеллі «Велика війна».
Найбільш значною роботою Ґассмана безумовно стала картина «Запах жінки» (1974, Profumo di donna), яка здобула премію МКФ у Каннах. Надалі перезнімалася американцями в фільмі «Запах жінки» (1992, Scent of a Woman) з Аль Пачіно. У цьому своєрідному змаганні Ґассман виграє.
Ґассман грає в Е. Скола, М. Феррері, Р. Олтмена та інших. І кожна поява актора на екрані стає подією. Ґассман знімає власне кіно, пише сценарії й п'єси.
У 1999 році Вітторіо Ґассман залишає сцену, а 29 червня 2000 помирає від серцевого нападу в Римі.
Фільмографія
- 1947 «Таємничий лицар» / (Il cavaliere misterioso) — Джакомо Казанова
- 1959 «Зухвалий наскок невідомих зловмисників» / (Audace colpo dei soliti ignoti) — Джузеппе «Пеппе» Байокі
- 1960 «Злочин» / (Crimen) — Ремо Капретті
- 1962 «Обгін» / (Il Sorpasso) — Бруно Кортона
- 1965 «Кон'юнктура» / (La congiuntura) — Джуліано
- 1967 «Зловмисники, як завжди, залишилися невідомими» / (I soliti ignoti) — Джузеппе Байокі, на прізвисько «Пеппе-пантера»
- 1971 «Іменем італійського народу» / (In nome del popolo italiano) — суддя Маріано Боніфаці
- 1974 «Запах жінки» / (Profumo di donna) — Фаусто Консольо
- 1974 «Ми так любили одне одного» / (C'eravamo tanto amati) — Джанні Перего
- 1976 «Пустеля Тартарі» / (Il deserto dei Tartari) — полк. Філімор
- 1977 «Нові чудовиська» / (I nuovi mostri) — Кардинал
- 1977 «Загублена душа» / (Anima persa) — Фабіо Штольц
- 1978 «Весілля» / (A Wedding) — Луїджі Кореллі
- 1981 «Готельний номер» / (Camera d'albergo) — Акілле Менгароні
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118716506 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- SNAC — 2010.
- https://www.findagrave.com/memorial/7293291
Посилання
- Geographical coordinates and pictures of his grave [ 29 листопада 2011 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про італійського актора або акторку. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vittorio Gassman ital Vittorio Gassman 1 veresnya 1922 19220901 Genuya 29 chervnya 2000 Rim italijskij kinoaktor Vittorio Gassmanital Vittorio GassmanIm ya pri narodzhenni Vittorio GassmanNarodivsya 1 veresnya 1922 1922 09 01 1 2 Genuya Italiya 1 Pomer 29 chervnya 2000 2000 06 29 1 2 77 rokiv Rim Italiya 1 infarkt miokardaPohovannya Kampo Verano 4 5 Gromadyanstvo Italiya Korolivstvo ItaliyaDiyalnist kinorezhiser teleaktor scenarist aktor teatru kinoaktor aktor teatralnij rezhiserAlma mater dRoki diyalnosti 1945 1999U shlyubi z Shelli Vinters d d i Zhulyet MajniyelDiti d i dIMDb ID 0002094 Nagorodi ta premiyi Priz Kannskogo festivalyu za najkrashu cholovichu rol 1975 premiya Donostiya 1988 premiya David di Donatello za najkrashu cholovichu rol d Premiya Sribna strichka najkrashomu aktorovi d d Kinofestival v Mar del Plata Monrealskij kinofestival d d d premiya Donostiya 1988 David di Donatello 1960 Zolotij globus Vittorio Gassman u Vikishovishi Vislovlyuvannya u VikicitatahZhittyepisNarodivsya 1 veresnya 1922 roku v Genuyi Liguriya Italiya u sim yi nimeckogo emigranta ta italijki Lyubov do teatru privela Gassmana v Rimsku Akademiyu dramatichnogo mistectva yaku vin zakinchiv u 1942 roci Na scenu teatru Gassman vijshov u Milani v 1942 roci piznishe grav u teatri Eliseo v Rimi Grav u dramatichnij trupi Lukino Viskonti 1948 1949 Repertuar u yakomu brav uchast Vittorio Gassman buv riznomanitnij i znachnij Dostoyevskij Shekspir Vilyams Seneka Gamlet zigranij Vittorio Gassmanom v Nacionalnomu teatri cej teatr stvoriv Gassman razom z T Salvini prinis jomu slavu yaku mozhna porivnyati zi slavoyu kinozirok Do kincya 1950 h rokiv Gassman utverdivsya yak vidatnij teatralnij aktor dramaturg i rezhiser U 1959 roci Vittorio Gassman zasnuvav u Rimi trupu Italijskogo narodnogo teatru Debyut aktora v kino vidbuvsya v 1946 roci Kinokar yera skladalasya ne mensh vdalo nizh u teatri Film Dzhuzeppe De Santisa Girkij ris 1949 prinis aktorovi spravzhnij uspih i zaproshennya znimatisya v amerikanskih rezhiseriv Rapsodiya 1953 rezh Ch Vidor ta Vijna i mir 1956 rezh K Vidor Proyaviv sebe i yak komedijnij aktor virtuoznij majster perevtilennya u filmi Dino Rizi Chudoviska Razom z Franchesko Rozi Gassman postaviv film Kin za Oleksandrom Dyuma de zigrav golovnu rol Gassman buv aktorom riznobichnim zi svoyeridnim negativnoyu charivnistyu yaskravim temperamentom ta ironiyeyu Vershinoyu tvorchosti Gassmana v 1960 i roki v kino staye rol Bruno v filmi Dino Rizi Obgin 1962 de aktor graye v dueti z Trentinyanom Za cyu robotu Gassman otrimuye Sribnu strichku She odnu Sribnu strichku Gassman zasluzheno otrimav za bliskuchu robotu u filmi Mario Monichelli Velika vijna Najbilsh znachnoyu robotoyu Gassmana bezumovno stala kartina Zapah zhinki 1974 Profumo di donna yaka zdobula premiyu MKF u Kannah Nadali pereznimalasya amerikancyami v filmi Zapah zhinki 1992 Scent of a Woman z Al Pachino U comu svoyeridnomu zmaganni Gassman vigraye Gassman graye v E Skola M Ferreri R Oltmena ta inshih I kozhna poyava aktora na ekrani staye podiyeyu Gassman znimaye vlasne kino pishe scenariyi j p yesi U 1999 roci Vittorio Gassman zalishaye scenu a 29 chervnya 2000 pomiraye vid sercevogo napadu v Rimi Filmografiya1947 Tayemnichij licar Il cavaliere misterioso Dzhakomo Kazanova 1959 Zuhvalij naskok nevidomih zlovmisnikiv Audace colpo dei soliti ignoti Dzhuzeppe Peppe Bajoki 1960 Zlochin Crimen Remo Kapretti 1962 Obgin Il Sorpasso Bruno Kortona 1965 Kon yunktura La congiuntura Dzhuliano 1967 Zlovmisniki yak zavzhdi zalishilisya nevidomimi I soliti ignoti Dzhuzeppe Bajoki na prizvisko Peppe pantera 1971 Imenem italijskogo narodu In nome del popolo italiano suddya Mariano Bonifaci 1974 Zapah zhinki Profumo di donna Fausto Konsolo 1974 Mi tak lyubili odne odnogo C eravamo tanto amati Dzhanni Perego 1976 Pustelya Tartari Il deserto dei Tartari polk Filimor 1977 Novi chudoviska I nuovi mostri Kardinal 1977 Zagublena dusha Anima persa Fabio Shtolc 1978 Vesillya A Wedding Luyidzhi Korelli 1981 Gotelnij nomer Camera d albergo Akille MengaroniPrimitkiDeutsche Nationalbibliothek Record 118716506 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 SNAC 2010 d Track Q29861311 https www findagrave com memorial 7293291PosilannyaGeographical coordinates and pictures of his grave 29 listopada 2011 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro italijskogo aktora abo aktorku Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi