Богда́н Теодор Нестор Ле́пкий, або Богдан Лепкий, псевдоніми: Федір Кригулецький, Сент Брень, Петро Тихий, Нестор, Ярослав Марченко, Л. Богдан, Нестор Л., Онисим, Тойсам. 4 листопада 1872 (або 9 листопада), хутір Кривеньке Гусятинського району(нині село в Чортківському районі Тернопільської області) — 21 липня 1941, м. Краків, Польща) — український педагог, прозаїк, поет, мистецтвознавець, літературознавець, літературний критик, перекладач, історик літератури, видавець, публіцист, громадсько-культурний діяч, художник. Син Сильвестра Лепкого, брат Левка і Миколи Лепких, батько Лева Ростислава Лепкого.
Автор публіцистично-філософської та історичної прози (романів, повістей, оповідань), казок, збірок поетичних творів, спогадів.
Біографія
Богдан Лепкий народився в селі Кривеньке (Королівство Галичини і Володимирії, Австро-Угорська імперія, нині Чортківського району, Тернопільської області). Дитинство минуло в селі Крегулець, із 1879 до 1891 родина жила у селах Поручин і Жуків (нині Бережанського району). Протягом восьми років (із 1878) мешкав у Бережанах у свого діда по матері — священника, декана УГКЦ і віцемаршалка Бережанського повіту о. Михайла Глібовицького.
Навчання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTgxTHpWaUx5VkVNQ1U1UWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09WOGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREFsUWpRbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Основи шкільної науки Богданові Лепкому викладав домашній учитель. З 1878 р. навчався (відразу з другого класу) в «нормальній школі» з польською мовою навчання в Бережанах. Після закінчення школи вступив 1883 року до Бережанської класичної гімназії з польською мовою навчання. Співав у гімназійному українському хорі під керівництвом Дениса Січинського, у хорі «Боян» (м. Бережани). Брав участь у концертах, декламував вірші, читав уривки з прозових творів. Мав змогу познайомитися з акторами мандрівного театру «Української Бесіди» Владиславом Плошевським, Степаном Яновичем (батьком Леся Курбаса), Марією Романовичівною та іншими, які кілька разів гастролювали в місті, бували в домі Лепких. Малярство вивчав в Юліана Панькевича, згодом знаного українського художника. Під його керівництвом намалював портрет діда — о. М. Глібовицького, бабусі, батька — о. Сильвестра Лепкого, публіциста й письменника (літературний псевдонім — Марко Мурава), матері — Домни (з дому — Глібовицької), низку портретів українських поетів, зокрема Тараса Шевченка, портрети своїх учителів — , ; окремі з цих робіт висіли в гімназійних класах.
У 1891 р. закінчив гімназію та вступив до Віденської академії мистецтв. Через три місяці за порадою Кирила Студинського перейшов на філософський факультет Віденського університету, де вивчав мовознавство та історію літератури. Тут брав участь у роботі студентського товариства «Січ», у дискусіях на суспільно-політичні та літературні теми, разом із Філаретом Колессою займався етнографічними дослідженнями. У Відні заприятелював з художником Миколою Івасюком, продовжував малювати під його опікою; з ним приїжджав на літні канікули до Жукова, де їм позували селяни; у селі створив кілька картин на історичну тематику, серед них «Коронація короля Данила», робив малюнки для майбутніх праць «Козацькі бої». Малював також сцени з полювання.
З другого курсу студіював на філологічному відділі Львівського університету; українську історію та літературу вивчав під керівництвом Михайла Грушевського, Омеляна Огоновського, Ісидора Шараневича. Брав участь у львівських молодіжних товариствах «Ватра» і «Сокіл», хорі «Боян».
Закінчив університет 1895 року.
Робота
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5THlWRU1DVkJNeVZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09GOGxSREFsUWpjbFJUSWxPREFsT1RrbFJERWxPVGNsUkRBbFFqY2xSREFsUWpRbFJERWxPRE5mSlVReEpUZ3pKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF4SlRrM0pVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF4SlRnMVh5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01sOGxSREFsUWpkZkpVUXdKVUpFSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJekpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNFh6RXdNQzBsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJERWxPRGNsUkRFbE9EY2xSREVsT0VaZkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTRKVVF4SlRnMUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBKVVF4SlRnelh5VkVNQ1ZDTWw4bFJERWxPREVsUkRBbFFqSWxSREVsT1RZbFJERWxPREpmSlVNeUpVRkNKVVF3SlRrMUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTFKVVF4SlRrM0pVUXdKVUkwSlVRd0pVSTRKVU15SlVKQ0xtcHdaV2N2TkRBd2NIZ3RKVVF3SlVFekpVUXhKVGczSlVRd0pVSXdKVVF4SlRneEpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0WHlWRU1DVkNOeVZGTWlVNE1DVTVPU1ZFTVNVNU55VkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNE0xOGxSREVsT0RNbFJEQWxRa0VsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPVGNsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJERWxPRFZmSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd4SlVReEpUaERKVVF3SlVKREpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5WHlWRU1DVkNOMThsUkRBbFFrUWxSREFsUWpBbFJEQWxRak1sUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJEQWxRamhmTVRBd0xTVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTVNVNE55VkVNU1U0TnlWRU1TVTRSbDhsUkRBbFFqSWxSREFsUWpnbFJERWxPRFVsUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJERWxPRE5mSlVRd0pVSXlYeVZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTVOaVZFTVNVNE1sOGxReklsUVVJbFJEQWxPVFVsUkRBbFFrUWxSREFsUWpVbFJERWxPVGNsUkRBbFFqUWxSREFsUWpnbFF6SWxRa0l1YW5CbFp3PT0uanBlZw==.jpeg)
З 1895 р. почав працювати вчителем української, польської та німецької мов і літератур, історії та географії в ц.-к. Бережанській гімназії. Водночас інтенсивно займався громадською працею: започатковував читальні «Просвіти», бібліотеки і позичкові каси, виголошував реферати та промови на святкових академіях, був учасником хору «Боян» і драматичного гуртка. Зіграв роль Петра в «Наталці Полтавці» (1898).
1897 р. одружився з донькою свого стрийка, священника о. Миколи Лепкого з Коломиї, — Олександрою, яку здавна кохав. Мав із нею трьох дітей.
1899 р. після відкриття в Ягайлонському університеті (м. Краків) лекторату української мови та літератури запрошений туди викладати ці предмети. Одночасно працював професором у ІІІ гімназії ім. Яна Собєського і в гімназії св. Яцка у Кракові; доцент «виділових курсів» для вдосконалення кваліфікації вчителів. Співпрацював з літературним об'єднанням «Молода Польща», заприязнився з польськими письменниками Станіславом Виспянським, Владиславом Орканом, Казімежем Тетмаєром та ін.
Один із засновників (1901) і активний учасник «Слов'янського Клубу», що видавав часопис (Краків, 1905—1914); у ньому Б. Лепкий упорядковував постійні рубрики «Руська хроніка» і «Огляд руської преси»; в 1907 р. припинив співпрацю з виданням через політичні незгоди з редакцією. Того ж року виступив з ініціативою збирання коштів на народні школи; написав з цією метою відозву-заклик.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU1TDFOaGNtVm5ieTB5T0MxcmNtRnJiM2N0WW5Wa2VXNXZheTFzWlhCcmIyZHZMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFUWVhKbFoyOHRNamd0YTNKaGEyOTNMV0oxWkhsdWIyc3RiR1Z3YTI5bmJ5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Співпрацював з товариством «Рідна Школа» щодо видання дитячої літератури, підручників і читанок; укладач читанки для народних шкіл (Львів, 1904), куди увійшли і його твори. Був членом управи (заступником голови) краківської «Просвіти», читав лекції з української літератури і культури; ввів у традицію постійні Шевченківські академії; один із організаторів у Кракові вечора до 100-річчя від дня народження Тараса Шевченка, вечорів, присвячених Маркіянові Шашкевичу, Іванові Франку, Миколі Лисенку, Василеві Стефанику та іншим видатним українцям.
У Кракові Б. Лепкий мешкав по вул. Зеленій (нині вул. Сареґо), 28. Будинок зберігся.
У краківському помешканні Лепких бували Василь Стефаник, Михайло Яцків, Остап Луцький, Кирило Студинський, Михайло Бойчук (створив портрет Б. Лепкого, 1909), Осип Курилас, Олекса Новаківський, Кирило Трильовський, В'ячеслав Липинський, Михайло Коцюбинський, Ольга Кобилянська, Федір Вовк, Михайло Жук та інші.
1912 р. Б. Лепкий вступив до Християнсько-суспільної партії у Львові.
Перша світова війна
Перша світова війна застала сім'ю Лепких у Кракові.
Коли російська армія восени 1914 р. почала окупацію Галичини й Буковини та вивозила в далекі регіони українську інтелектуальну еліту, Лепкі разом з іншими біженцями переїхали у Карпати в надії, що війна у гори не дійде, і зупинилися в м. Яремче у готелі (згодом він був знищений снарядами й у ньому згоріли речі Лепких, а також рукописи третього тому «Начерку історії української літератури» та історичної драми «Мотря», зберігся лише «Пролог»). Щоб не потрапити до рук царської жандармерії, виїхав через Угорщину до австрійської столиці. Спочатку мешкав у м. Рудави неподалік од Відня, згодом прибув у м. Відень. Тут працював у часописі «Вістник Союза визволення України» (назва подана в тогочасному правописі) і в Культурній Раді.
Восени 1915 р. Б. Лепкий був мобілізований до австрійського війська. Завдяки сприянню друзів не був відправлений у діючу армію, а виїхав у Німеччину для освітньо-культурної роботи серед українців-військовополонених царської армії. Тут з листопада 1915 р. мешкав у м. Раштат біля Бадена. Там працював у просвітньому відділі табору, протягом двох місяців викладав історію української літератури та культури. Лекції вченого мали великий успіх, тому заняття перенесли з бараків до міського театру. Потім табір поділили на дві частини, Б. Лепкий переїхав до Вецляра.
У з лютого 1916 р. вів просвітницьку працю в таборі, викладаючи в народному університеті, організував малярську школу. Учнем Б. Лепкого був згодом відомий український митець Іван Бабій із Херсонщини; у домі письменника часто гостював Юрій Лукомський, маляр та історик українського мистецтва; разом з Михайлом Паращуком Б. Лепкий брав участь у проектуванні та виконанні пам'ятників померлим воїнам у Вецлярі.
Допомагав організовувати крамниці, книгарні, художнє ательє, майстерню музичних інструментів та видавництво часопису «Громадська Думка» (1917—1918). Влітку 1917 р. відвідав Львів, Бережани і Жуків. З Галичини повернувся до Вецляра, звідти виїжджав з рефератами в робітничі господарства і фабрики, де працювали військовополонені, дописував до часопису «Шлях» (Зальцведель, 1919—1920 рр.).
У 1919 р. працював в Українській Військово-Санітарній Місії, яка готувала військовополонених до від'їзду додому.
Міжвоєнні роки
Навесні 1920 р. після ліквідації таборів Б. Лепкий переїхав до Шпандау біля Берліна, в січні 1921 р. — до Берліна. Тут очолював (до 1925 р.) Український Допомоговий Комітет, Комітет Опіки над Утікачами, Товариство охорони могил, належав до співорганізаторів українських видавництв: Якова Оренштайна «Українська Накладня» (із Зеноном Кузелею і Василем Сімовичем) та гетьманського руху «Українське Слово»; співпрацював з цими видавництвами та редакцією газети «Українське слово» (1921–1923 рр.).
Працював в управі Українського Червоного Хреста, був головою «Української Громади». Викладав українську літературу на курсах українознавства при посольстві УНР у Берліні. Був співорганізатором Товариства Вищої Освіти і керував ним; приймав іспити у випускників середніх шкіл; виступав з рефератами на святкових академіях.
З грудня 1922 р. до 1925 р. мешкав у Ванзеє біля Берліна, де зустрічався з колишніми гетьманом України Павлом Скоропадським, президентом ЗУНР Є.Петрушевичем, а також полковником Є.Коновальцем, професорами Іваном Мірчуком, З. Кузелею та іншими видатними українськими діячами політики, науки й культури, які теж там проживали.
1925 р. повернувся до Кракова, продовжував викладати в Ягеллонському університеті, де його призначили доцентом, завідувачем кафедри української літератури. З того ж року — голова Товариства письменників і журналістів ім. І. Франка у Львові. Почесний член товариства «Просвіта» (з 25 грудня 1925 р.). Надзвичайний член Українського Наукового Інституту в Берліні (з 1926). Належав до керівництва Українського Наукового Інституту у Варшаві з часу його заснування в 1930 р. Член Історично-Філологічного Товариства у Празі.
Письменник часто приїздив до Тернополя, Бережан, на Гуцульщину й Опілля; бував також у Гусятині, Кременці та інших населених пунктах Тернопільщини.
1932 р. здобув посаду ординарного професора Ягеллонського університету.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDBKdmFHUmhibDlNWlhCcmVWOW5jbUYyWlM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFFtOW9aR0Z1WDB4bGNHdDVYMmR5WVhabExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
До 60-річчя йому вручили викутий з добутої московської зброї, відзначений гербом гетьмана І. Мазепи і Тризубом «перехідний перстень Мазепи» — відзнаку уряду Української Народної Республіки (УНР) в екзилі, Грамоту Головного Отамана УНР, Грамоту «Української Громади» Берліна, Грамоту Української Бібліотеки С. Петлюри в Парижі, Грамоту Громадської Ради с. Жуків, яка іменувала Б. Лепкого Почесним громадянином і назвала «вулицю, що йде від Кооперативи „Єдність“ у напрямі Церкви» його іменем.
Дійсний (з 1932 р.), згодом — почесний член НТШ. Того ж 1932 р. Український Вільний Університет у Празі присвоїв Б. Лепкому науковий ступінь доктора гонорис кауза (почесного доктора).
1 січня 1935 р. президент Речі Посполитої (Польща) надав йому титул надзвичайного професора університету.
У 1938 р. його обрали сенатором польського сейму; в сенаті протягом цього й наступного років представляв українців Галичини. З 1938 р. за ухвалою уряду УНР в екзилі — академік відновленої у Варшаві Київської Могилянсько-Мазепинської Академії.
Черче і «Богданівка»
Жителі Бережанщини та Рогатинщини, зібравши добровільні пожертвування, 1932 р. придбали для Б.Лепкого на Опіллі місце і цеглу для вілли в с. Черче (нині — Рогатинського району Івано-Франківської області), яку збудували за ці кошти та заощадження письменників; її назвали «Богданівка».
У Черче Б. Лепкий у 1930–1939 рр. відпочивав і творив у канікулярний період — спочатку в пансіонаті «Роксоляна», з 1933 р. — у віллі «Богданівка». Із Черче навідувався до родича Петра Смика (батька д-ра Романа Смика) у с. Жовчів (нині — Рогатинського району Івано-Франківської області), там малював картини, ікони. У Жовчівській церкві св. Михайла збереглося десять образів роботи Б. Лепкого: два намісних образи — Краснопущанська Богоматір і Христос-Учитель; чотири круглих образи євангелістів на царських воротах і стільки ж круглих образів на кивоті.
Друга світова війна
Друга світова війна застала Б. Лепкого на відпочинку в Черче. 23 вересня 1939 р. разом із сім'єю і братом Левком повернувся до Кракова. Після того, як німецькі окупанти закрили Ягеллонський університет, залишився без роботи, йому відмовили у професорській пенсії. Заради прожиття дописував до українських журналів, газети «Краківські Вісті», перекладав з української німецькою.
Письменник помер 21 липня 1941 р. у Кракові, похований там само на Раковецькому цвинтарі (поле XXXIV, південний ряд, поблизу могили С. Смаль-Стоцького, гробниця Szajdzieckich), у гробниці свого товариша Ігнатія Шайдзіцького. На надгробку є напис українською мовою «Богдан Лепкий поет» і встановлений у 1972 р. барельєф письменника (скульптор Григор Пецух). Координати поховання: 50.075486°, 19,955883° [ 27 лютого 2022 у Wayback Machine.]
Творчість
Літературна творчість
Літературною творчістю почав займатися під час навчання у Бережанській гімназії, ще в другому класі писав вірші, оповідання («Дідусь», «Нездала п'ятка», «Над ставом», «Настя», «Скапи», «Гусій»), створив поему про русалок (не збереглася).
Студентом Львівського університету видрукував 1895 р. в газеті «Діло» своє перше оповідання «Шумка», потім чотири поезії в прозі «На палеті», оповідання «В лісі» та «Дивак». Того ж року опублікував поезії «В світ за очі», «Ідилія» та «Сонет».
Співзасновник гуртка «Молода муза» (м. Львів).
Твори вміщував у багатьох періодичних виданнях краю («Діло», «Зоря», «Руслан», «Буковина», «Літературно-науковий Вістник», «Світ», «Жіноча Доля», «Письмо з Просвіти», «Дажбог», «Назустріч», «Ілюстровані Вісті», «Світ Дитини», «Народний Декламатор», «Літопис Червоної Калини» та інших), в українських еміграційних часописах («Вістник Союзу Визволення України» (Відень), «Просвітній листок» (Зальцведель), «Нове Слово», «Літопис» (Берлін) та інших), з 1896 р. — в часописах української діаспори у США («Базар», «Свобода» (Нью-Йорк), «Америка», «Шлях» (Філадельфія), «Українське Життя», «Нова Зоря» (Чикаго), «Українське Народне Слово» (Піттсбург) та інших), у польських, чеських та німецьких журналах.
Автор 15 збірок поезій та 12 збірок оповідань.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsyTDB4bGNHdDVYMEp2YUdSaGJsOGxNalpmVEdWMlh5MWZXbWgxY21GMmJHa3VYMVo1WkdGdWJtbGhYekU1TVRaZmNtOXJkUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VEdWd2EzbGZRbTlvWkdGdVh5VXlObDlNWlhaZkxWOWFhSFZ5WVhac2FTNWZWbmxrWVc1dWFXRmZNVGt4Tmw5eWIydDFMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Вірш «Журавлі» («Видиш (Чуєш), брате мій…», 1910) став народною піснею (музика Л. Лепкого), а також гімном українського січового стрілецтва[].
На Тернопільщині популяризується народний варіант пісні поета «Час рікою пливе»[].
Автор випущених окремими виданнями повістей «Сотниківна» (Львів, 1927; 2-е, виправлене і доповнене видання — Львів, 1931), «Зірка» (Львів, 1929), «Вадим», «Веселка над пустарем» (обидві — Львів, 1930), «Крутіж» (Краків, 1941), повісті-казки «Під тихий вечір» (Українська Накладня, 1923), циклу історичних повістей про гетьмана І. Мазепу («Мотря» у 2 тт., «Не вбивай» (усі — Київ-Ляйпціґ, 1926), «Батурин» [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.] (Київ-Ляйпціґ, 1927), «Полтава», т. 1 «Над Десною» (Львів, 1928), т. 2 «Бої» (Львів, 1929), «З-під Полтави до Бендер» (видана 1955 р. в Нью-Йорку стараннями Л. Лепкого, який дописав загублений кінець рукопису), книг для дітей («Під ялинку», 1930; «Про діда, бабу і качечку кривеньку», «Про дідову Марусю і про бабину Галюсю», «Про лиху мачуху, сирітку Катрусю, чорну кицьку, дванадцять розбійників і про князенка з казки», «Три казки», всі — 1931); «Казка про Ксеню і дванадцять місяців» (Краків, 1934), історичних оповідань «Орли» (Львів, 1934) та «Каяла» (Львів, 1935), трилогії спогадів «Казка мого життя» («Крегулець» (Львів, 1936), «До Зарваниці» (Львів, 1938), «Бережани» (Краків, 1941), споминів «Три портрети: Франко — Стефаник — Оркан» [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.] (Львів, 1937), п'єси «За хлібом» (Поставив театр «Української Бесіди»), драматичного прологу «На Тарасовій могилі».
1922 року «Українська накладня» видала у Німеччині (Київ — Ляйпціґ) до 50-річчя Богдана Лепкого двотомник його найкращих поетичних і прозових творів «Писання» з монографічною передмовою Василя Верниволі (проф. Василя Сімовича).
1924 року З. Кузеля впорядкував і видав у Берліні книгу «Золота Липа: Ювілейна збірка творів Богдана Лепкого з його життєписом, бібліографією творів і присвятами» (накладом Товариства «Українське Слово»).
Б. Лепкий — автор літературознавчих досліджень «Василь Стефаник» (Львів, 1903), «Про житє великого поета Тараса Шевченка…» (Львів, 1911), «Маркіян Шашкевич: Характеристики українських письменників» (Коломия, 1912), «Про Шевченків „Кобзар“» (Львів, 1914), «Чим жива українська література?» (Вецляр, 1918), «Про життя і твори Тараса Шевченка» (Вецляр, 1918), «Незабутні» (Берлін, 1921), «Пушкін» (1939), двотомного науково-популярного «Начерку історії української літератури» (Коломия, т. 1. — 1909; т. 2. — 1912), праці «Наше письменство: Короткий огляд української літератури від найдавніших до теперішніх часів» (Краків, 1941), розвідок про творчість І. Котляревського, Марка Вовчка, П. Куліша, Ф. Достоєвського, М. Гоголя, Л. Толстого, статей та спогадів про І. Франка, О. Турянського, М. Коцюбинського, В. Липинського, нарисів і статей польською мовою про творчість Ю. Федьковича, М. Драгоманова, М. Старицького, Л. Глібова, М. Рильського, П. Тичини, Є. Плужника, М. Драй-Хмари та інших.
Його перу належать теоретична праця «До питання про переклад ліричних поезій» (1933), ряд мистецтвознавчих публікацій («Шевченко про мистецтво», Зальцведель, 1920).
Редакційно-видавнича діяльність
Багато зробив Б. Лепкий як редактор і видавець. Результатом його співпраці з видавництвом Я. Оренштайна у Коломиї 1912 р. став випуск книг «Співомовки» С. Руданського, «Гуморески» А. Аверченка, «Чорна рада» П. Куліша, «Скошений цвіт» Василя Барвінка — з передмовами Б. Лепкого. Перебуваючи у Відні, як працівник «Союзу Визволення України» в 1915 — 1916 рр. уклав і видав співаники «Сім пісень. Гостинець для українських вояків від „Союза Визволення України“» (Відень, 1915), «Червона Калина», «Ще не вмерла Україна» (Відень, 1916), «Наша пісня», а також «Слово о полку Ігоревім» у віршованих перекладах сучасною українською мовою (Відень, 1915), «Читанку» (разом з А. Крушельницьким; Відень, 1916).
Разом з О. Поповичем, А. Крушельницьким та О. Кульчицькою уклав перший незалежний від польської Ради Шкільної народний буквар, виданий 1918 р. у Вецлярі, перевиданий 1920 р. в Станиславові. Б. Лепкий здійснив науково-текстологічну та редакторську підготовку одно-, три- і п'ятитомника поезій та прози Т. Шевченка (вийшли 1918 — 1920 в «Українській Накладні»; Київ — Лейпціг — Коломия; останнє — з життєписом, коментарями, увагами і поясненнями), підготував до друку кілька популярних однотомних видань Шевченківського «Кобзаря» та поему «Гайдамаки». Для берлінського видавництва Я. Оренштайна відредагував «Приказки» Є. Гребінки (1918), «Співомовки» С. Руданського (1919), підготував до друку третє видання «Історії України» М. Аркаса, доповнивши його передмовою, примітками та 32 власними ілюстраціями. Берлінському видавництві «Українське Слово» відредагував твори О. Стороженка, Ю. Федьковича, Я. Щоголіва, І. Котляревського, «Суєту» І. Карпенка-Карого, повісті та «Кобзар» Т. Шевченка; здійснив наукову підготовку двотомного видання творів Є. Гребінки (Берлін, 1922), тритомного — Марка Вовчка, чотиритомного — П. Куліша (Берлін, 1922 — 1923) та ін., двох антологій: української поезії «Струни» у двох томах (Берлін, 1922) та прози «Рідне слово». Випустив кілька словників для польських шкіл.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDFSaFlteHBZMkZmY0dGdGFXRjBhMjkzWVY5Q2IyaGtZVzVmVEdWd2EybGZTM0poYTI5M0xtcHdaeTh5TWpCd2VDMVVZV0pzYVdOaFgzQmhiV2xoZEd0dmQyRmZRbTlvWkdGdVgweGxjR3RwWDB0eVlXdHZkeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Перекладацька діяльність
Переклав польською мовою:
- «Слово о полку Ігоревім» (Краків, 1905; переклад високо оцінив І. Франко у «Літературно-науковому Вістнику», 1906, кн. 3),
- збірку новел М. Коцюбинського «В путах шайтана» (Броди, 1906);
Видав у перекладі польською мовою:
- збірку новел українських письменників «Молода Україна» (Варшава, 1908),
- разом із Владиславом Орканом — антологію українських поетів (Львів, 1911),
- у серії «Слов'яни» — «Нарис української літератури» (Краків, 1930),
- працю «Література українська» (Варшава, 1933).
Опублікував монографічне дослідження творчості Юліуша Словацького.
Співавтор (з Петром Зайцевим) перекладів польською творів Т. Шевченка (книга «Т. Шевченко. Поезія» (Варшава, 1936), опрацював бібліографію творів Т. Шевченка у перекладах польською. Редактор XIV-томного українського «Повного видання творів Т. Шевченка» і XIV-томного «Повного видання творів Т. Шевченка» польською мовою.
Перекладав українською твори М. Конопніцької, А. Міцкевича, Г. Гейне, П.-Б. Шеллі, І. Крилова, М. Лермонтова, О. Пушкіна, В. Короленка, польською — М. Рильського, П. Тичини та інших.
Образотворча діяльність
Як художник залишив, крім уже згаданих творів, автопортрети, портрети дружини, дітей, сестри, А. Чайковського та інших письменників, І. Богуна, О. Барвінського, ілюстрації до народних пісень, казок, творів Т. Шевченка та інших українських авторів, оздобив віньєтками, заставками, портретами «Приказки» Є. Гребінки (1918), «Байки» І. Крилова, збірник братів Грімм «Русалка й інші казки», «Співомовки» С. Руданського (всі три — 1919), антологію «Струни» (1922) та інші.
Спроєктував обкладинки до повістей І. Нечуя-Левицького та кількох віденських календарів. Проілюстрував деякі власні твори, в тому числі збірку «За люд», виконав обгортки до циклу повістей про І. Мазепу, до повісті «Під тихий вечір». 1932 р.
На відзнаку 60-річчя Б. Лепкого художники організували в Кракові виставку його робіт, де були представлені картина «Мадонна» (олія; Ванзеє, Німеччина, 1923), портрети, пейзажі, численні малюнки та ілюстрації до книжок.
У Кракові зібрав галерею картин та колекцію різьбярських робіт визначних українських митців, зберігши цінні пам'ятки культури (портрет І. Мазепи роботи О. Куриласа, портрети і пейзажі І. Северина, портрети Лепких авторства М. Бойчука, краєвиди І. Труша, П. Холодного, різьбярські твори М. Гаврилка, Г. Крука, Н. Кисілевського та ін.); тут на прохання Петра Холодного здійснював нагляд за технічним виконанням його вітражів для церкви у Мразниці біля Борислава; після смерті цього художника присвятив йому вечір у краківській «Просвіті». Автор спогадів про українських та польських художників, культурно-мистецьку атмосферу в Галичині кінця XIX — початку XX століть.
Значення творчості
За кількістю написаного Б. Лепкий поступається в українській літературі тільки І. Франкові. Загалом його творча спадщина становить понад 80 власних книг, у тому числі цикл романів «Мазепа», повісті, оповідання, казки, спогади, збірки віршів та поем, а також переклади, літературознавчі розвідки, статті літературного та мистецького спрямування, опубліковані у численних газетах, журналах, альманахах, календарях, збірниках; він — упорядник і видавець 62 томів творів української класики з ґрунтовними дослідженнями, примітками, коментарями. Бібліографія творів письменника становить до тисячі позицій.
Б. Лепкий приятелював з письменниками В. Стефаником, В. Орканом, С. Яричевським, М. Яцківим, О. Луцьким, М. Вороним, художниками М. Бойчуком, І. Трушем, О. Новаківським та іншими. Листувався з І. Франком, М. Коцюбинським, О. Барвінським, В. Гнатюком, В. Щуратом, З. Кузелею, М. Кічурою, О. Кобилянською, О. Кисілевською та іншими. Його твори перекладені польською, російською, чеською, німецькою, англійською, угорською, сербською, португальською та іншими мовами.
Його пісню «Журавлі» використано у стрічці «Секретний ешелон» (1993).
Вшанування пам'яті
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WWk5aU1TOGxSREFsT1VJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrWWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVJeEpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnekpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRU1TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlRsQ0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSkdKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVYeVZFTUNWQ01TVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE15VkVNU1U0TUNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JERXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tnk4M05DOGxSREFsT1VJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrWWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqa3RKVVF4SlRneUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSXhKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUk0SlVReEpUZzJKVVF4SlRoR0xtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1VJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrWWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqa3RKVVF4SlRneUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSXhKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUk0SlVReEpUZzJKVVF4SlRoR0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
1943 р. побачила світ книга «Богдан Лепкий 1872—1941: Збірник у пошану пам'яті поета» (Краків — Львів: Українське Видавництво).
Чимало автографів письменника зберігається в Інституті літератури ім. Т. Шевченка НАН України, Львівській науковій бібліотеці ім. В. Стефаника НАН України та інших державних установах; основна частина архіву — за кордоном; з 1965 р., після Ростислава, сина Богдана Лепкого, єдиний опікун цього зібрання — племінник Б. Лепкого доктор Р. Смик.
На слова Б. Лепкого написали музику до солоспівів, хорових композицій Л. Лепкий, В. Барвінський, М. Гайворонський, В. Балтарович, О. Бобикевич, Н. Нижанківський, Д. Січинський, Б. Кудрик, Я. Ярославенко, Ф. Колесса, С. Людкевич, А. Рудницький, І. Соневицький, В. Подуфалий, Я. Мазурак та інші.
1996 р. у Тернополі вийшла книжка Ф. Погребенника «Чуєш, брате мій…» — дослідження-нариси про пісні братів Лепких, у тому числі пісні на слова Богдана.
Окремі твори письменника екранізовані, інсценізовані, зокрема цикл повістей про І. Мазепу сценічно втілений у виставі «Мазепа, гетьман України» (інсценізація Б. Мельничука) у Львівському обласному музично-драматичному театрі ім. Ю. Дрогобича (1991), Дніпропетровському музично-драматичному театрі ім. Т. Шевченка (1994) та в Копичинському народному театрі ім. Б. Лепкого Тернопільської області (1997), у спектаклі-трилогії за інсценізацією Б. Антківа — у Львівському театрі ім. М. Заньковецької; повість «Сотниківна» (інсценізація Б. Мельничука) поставлена у Львівському обласному музично-драматичному театрі ім. Ю. Дрогобича (1992, м. Дрогобич), Рівненському обласному музично-драматичному театрі (1996), Тернопільському театрі ім. Т. Шевченка (1997), «Казка про Ксеню і дванадцять місяців» (інсценізація Б. Мельничука) — у Тернопільському обласному театрі ляльок (1992).
Серед творів Б. Лепкого, виданих у Тернополі, — повість «Сотниківна» (1991, редактор Б. Мельничук), збірник пісень на слова Б. Лепкого «До волі з неволі» (1991, упорядник та музичний редактор В. Подуфалий), «Три казки» Р. Завадовича («Про Хруща-листоношу, що вмів раду собі дати»), Б. Лепкого («Казка про Ксеню і дванадцять місяців») і А. Лотоцького («Казка про Змія, Князівну та Гриця»; 1992, упорядник, автор передмови і редактор Б. Мельничук), «Під Різдво» (1993, упорядник Р. Смик, автор вступної статті та слова про упорядника — В. Подуфалий), «Під Великдень» (1993, упорядник Р. Смик, автор вступної статті В. Подуфалий), «Присвяти Василеві Стефаникові» (1997, упорядкування, вступна стаття та коментарі Ф. Погребенника), «Молоді літа: Пісні на слова Богдана Лепкого і музику Ярослави Мазурак» увійшли до збірок «Вітер рідного Поділля» (Бережани — Чикаго, 1996; друге, доповнене видання — там само, 1997), «Вечірня арфа» (Бережани — Чикаго, 1998), які видав доктор Р. Смик; у виконанні Я. Мазурак записані на аудіо касеті «Ярі квіти любові».
Чотири збірники (документи, публікації у періодиці та інші матеріали, світлини) впорядкував і видав протягом 1995 — 1998 рр. доктор Р. Смик (США), який багато зробив для увічнення пам'яті про Б. Лепкого, збереження і поширення його творчої спадщини; за сприяння Р. Смика побачили світ монографії Н. Білик-Лисої «Богдан Лепкий в духовній історії України» (Чикаго — Тернопіль, 1996) та «Богдан Лепкий у духовному відродженні українського народу» (Тернопіль: Збруч, 1999).
1991 р. редакція журналу «Тернопіль» заснувала і з 1992 р. періодично вручає Всеукраїнську літературно-мистецьку премію та громадсько-політичну премію ім. братів Богдана і Левка Лепких.
За рішенням міської ради, Б. Лепкий — Почесний громадянин м. Бережани (від 17 жовтня 1997).
2012 рік розпорядженням голови обласної ради було проголошено роком Богдана Лепкого в Тернопільській області.
Ім'ям письменника названа чотирнадцята школа м. Тернополя.
У Тернополі діє обласне літературно-просвітницьке товариство ім. Б. Лепкого (з 1994).
Меморіальні об'єкти
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TWk4eVpDOUNaWEpsZW1oaGJua3RjR0Z0TFV4bGNHdDVhUzFDYjJoa1lXNHRNVEl4TVRFeE5qTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUpsY21WNmFHRnVlUzF3WVcwdFRHVndhM2xwTFVKdmFHUmhiaTB4TWpFeE1URTJNeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
1995 року відкрито музеї Б. Лепкого у Бережанах (27 серпня) та в с. Крогулець, родини Лепких у с. Жуків.
Пам'ятники Б. Лепкому відкриті у селах Жуків (20 липня 1991, скульптор , архітектор ), Крогулець (20 жовтня 1992, скульптор Василь Садовник) та у Бережанах (19 жовтня 1997, скульптор Іван Сонсядло, архітектор ).
21 липня 1991 року відкрито пам'ятну таблицю Б. Лепкому (скульптор Казимир Сікорський) на стіні міської ратуші у Бережанах — колишньої гімназії, де навчався, а згодом викладав.
19 жовтня 1992 року на стіні колишнього парафіяльного будинку в с. Жуків відкрито пам'ятну таблицю з таким текстом: «У цьому будинку в 1891—1901 роках проживали українські письменники і громадські діячі: Сильвестр Лепкий (Марко Мурава) 1846—1901 та його сини Богдан Лепкий 1872—1941, Левко Лепкий 1888—1971» (скульптор Василь Садовник).
27 червня 1999 року на приміщенні Тернопільської обласної філармонії відкрито меморіальну таблицю (скульптор — ) з барельєфом Б. Лепкого і написом «Тут, у домі Міщанського братства, в 1929 р. зі своїм твором „Мазепа“ ознайомив тернополян Богдан Лепкий».
1996 року в Тернополі на будинку по вул. Гайовій, 17 відкрита пам'ятна таблиця з текстом «У цьому будинку з 1929 по 1939 рік неодноразово перебував у своєї сестри Олени Лепкої-Ремези видатний український письменник Богдан Лепкий (1872—1941)».
На пошану Богдана Лепкого названо вулиці, зокрема, в Івано-Франківську названо вулицю та встановлено на ній меморіальну таблицю.
30 вересня 2011 року встановлено Погруддя Богдана Лепкого на подвір'ї Тернопільської загальноосвітньої школи № 14.
Твори
Поезія
- «Стрічки» (Львів, 1901)
- «Листки падуть» (Львів, 1902)
- «Осінь» (1902)
- «Книжка горя» (1903)
- «На чужині» (1904)
- «З глибин душі» (1905)[8]
- «Над рікою» (Львів, 1905)
- «Поезіє, розрадо одинока» (Львів, 1908)
- «Для ідеї» (Львів, 1911)
- «З-над моря» (Жовква, 1913)
- «Тим, що полягли» (1916)
- «Доля» (Вецляр, 1917)
- «Вибір віршів» (1921)
- «Сльота» (Львів, 1926)
- «Під ялинку» (вірші та оповідання; Львів, 1930)
Окремі вірші
- Видиш, брате мій [ 4 грудня 2020 у Wayback Machine.].
- Заспів [ 19 січня 2021 у Wayback Machine.].
Проза
Збірки оповідань
- «З села» (Чернівці, 1897; 1909)
- «З життя» (Львів, 1899)
- «Стріча» (1899)
- «Щаслива година» (Львів, 1901)
- «Оповідання» (1901)
- «На послуханнє до Відня» (Львів, 1902)
- «У глухім куті» (Львів, 1903; Ужгород, 1922)
- «Нова збірка» (1903)
- «В горах» (1904)
- «Кара та інші оповідання» (1905)
- «Кидаю слова» (Чернівці, 1911)
- «Оля» (1911)
- «От так собі» (Львів; Київ, 1926)
Повісті
- «Зламані крила» (1897)
- Під Тихий Вечір (1923)
- Цикл творів «Мазепа» (1926—1955):
- Мотря
- Не вбивай
- Батурин
- Полтава
- З-під Полтави до Бендер
- Сотниківна (1927)
- Крутіж (1941)
Статті та нариси
- Начерк історії української літератури [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.] (1909)
- Тим, що полягли 1914—1915 [ 5 листопада 2021 у Wayback Machine.]. Відень: Загально-Українська Культурна Рада, 1916. 56 с.
- Прийди до нас… [ 22 жовтня 2020 у Wayback Machine.]: Промова на концерті в честь Т. Шевченка. Відень: Укр. культур. Рада, 1917. 7 с.
- Незабутні [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.] (1922)
- Три портрети: Франко — Стефаник — Оркан [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.] (1927)
Вибрані твори
Твори у збірках
- Струни. Антологія української поезії від найдавніших до нинішніх часів. — Частина І. Від Слова о полку Ігоревім до Івана Франка. — Частина ІІ.
Інше
- Ще не вмерла Україна. Співанник з великих днїв [ 16 листопада 2021 у Wayback Machine.] / Впорядкував і рисунками прикрасив Б. Лепкий. Відень: Українська Культурна Рада, 1916. 65 с.
- Богдан Лепкий, 1872—1941: зб. у пошану пам'яті поета / [за ред. Є. Ю. Пеленського]. — Краків; Львів: Укр. вид-во, 1943.
Екранізації
- Гетьманські клейноди (Україна, 1993)
Примітки
- SNAC — 2010.
- Енциклопедія Брокгауз
- Artists of the World Online, Allgemeines Künstlerlexikon Online, AKL Online / Hrsg.: A. Beyer, B. Savoy — B: K. G. Saur Verlag, Verlag Walter de Gruyter, 2009. — ISSN 2750-6088 — doi:10.1515/AKL
- Czech National Authority Database
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 18 жовтня 2017. Процитовано 17 жовтня 2017.
- Де ж саме колисав Богданову колиску вітер рідного Поділля? :: 21.helsinki.org.ua. 21.helsinki.org.ua. Процитовано 8 листопада 2022.
- уклад. М. Пайонк [та ін.] ; авт. нарисів: Н. Білик, Н. Дирда ; ред. Г. Жовтко ; кер. проекту та наук. ред. В. Вітенко. Богдан Лепкий: відомий і невідомий (1872—1941). — Тернопіль : Підручники і посібники, 2012. з джерела 18 січня 2016
- Парнікоза, Іван (2015). h.ua/ (українська) . h.ua. Архів оригіналу за 24 квітня 2019. Процитовано 01.07.2019.
- Богдан Лепкий та СВУ: табори для полонених українців і культурно-просвітницька діяльність громадського діяча - yes-ternopil.com.ua (укр.). 7 лютого 2023. Процитовано 9 лютого 2023.
- Краків для українця. Частина 5. В кігтях чорного орла, 1939-1945 рр.
- Похорон Б. Лепкого, Краків, Раковицький цвинтар, 1941 р. // Іван Парнікоза, 25 вересня 2020
- Парнікоза, Іван. . Прадідівська слава. Українські пам’ятки (українська) . Микола Жарких. Архів оригіналу за 24 вересня 2021. Процитовано 24 вересня 2021.
- Дет. див. розділ «Твори»
- . Архів оригіналу за 15 березня 2017. Процитовано 14 березня 2017.
- Перевидана у Тернополі 1996 з передмовою Р. Гром'яка та післямовою Б. Кусеня
Джерела
- Енциклопедія Сучасної України. Київ. 2016. Том 17. стр.96. ISBN 978 966-02-7999-5 (том 17)
- Н. Богдан Лепкий. — Тернопіль: Джура, 2001. — 172 с.
- Герасимов Г. П. Лепкий Богдан Сильвестрович [ 22 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 123. — .
- Енциклопедія українознавства. — Львів, 1994.
- Ільницький М. М. Лепкий Богдан Сильвестрович [ 12 серпня 2020 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2016. — Т. 17 : Лег — Лощ. — 712 с. — .
- Мельничук Б. Лепкий Богдан-Теодор-Нестор Сильвестрович // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 344—347. — .
- Погребенник Ф. Богдан Лепкий. — К. : Товаритво «Знання», 1993. — 64 с.
- Щоголів Я. І. Вибір творів / Яків Щоголів ; вступ. ст. Б. Лепкого. — Берлін: Укр. слово, 1924. — 74 с. : портр. — (Бібліотека «Українського слова» ; ч. 44). [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Музей Богдана Лепкого: путівник / авт. тексту: І. В. Ухман та ін. — Тернопіль: Підруч. і посіб., 2012. — 16 с. — (Духовна спадщина краю). [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Богдан Лепкий. Род. 1872 р.: К., 1908. // Українська Муза: од початку до наших днів / під ред. О. Коваленко, 1908. — Стб. 891—902 : Київ: Друк. П. Барського [ 6 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Література
- . Лепкіана. — Івано-Франківськ: Грань, 2002.
- Петро Арсенич. Карпатськими шляхами Богдана Лепкого. — Івано-Франківськ, 1999.
- Богдан Лепкий. Вибрані твори: У 2 т. Т. 1. / Упорядкув. та передм. Н. Білик, Н. Гавдиди; Прим. Н. І. Білик. 2011, 606 с.
- Богдан Лепкий. Вибрані твори: У 2 т. Т. 2. / Упорядкув. та передм. Н. Білик, Н. Гавдиди; Прим. Н. Білик, Н. Гавдиди, Л. Білик. 2011, 616 с.
- Богдан Лепкий. Крутіж. — Київ: Веселка, 1992.
- Богдан Лепкий. Поезії. — Київ: Радянський письменник, 1990.
- Лепкий Б. Три казки: казки для дітей / Богдан Лепкий. — Тернопіль: Студія Поліграф, 2012. — 80 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. Казки / Богдан Лепкий ; Обл. музей Богдана Лепкого в Бережанах. — Тернопіль: Навч. кн. — Богдан, 2012. — 96 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. С. Казка мойого життя: повість / Богдан Лепкий ; Обл. музей Б. Лепкого в Бережанах ; упоряд. Дидра Н. — Тернопіль: Навч. кн. — Богдан, 2014. — 415 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Микола Ільницький. Українське слово. — Т. 1. — К., 1994.
- Білик-Лиса Н. Богдан Лепкий у духовному відродженні українського народу. — Тернопіль: Збруч, 1999. — 142 с.
- Богдан Лепкий — видатний український письменник: Збірник статей і матеріалів урочистої академії, присвяченої 120-річчю від дня народження письменника. — Тернопіль, 1993. — 94 с.
- Богдан Лепкий (1872—1941): Збірник у пошану пам'яті поета. [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.] — Краків; Львів: Укр. вид-во, 1943. — 76 с.
- Дубина М. Майстерність малої прози Богдана Лепкого. — К., 1995. — 48 с.
- Журавлі повертаються…: З епістолярної спадщини Богдана Лепкого / Упоряд., авт. передм., прим. і коментарів В. Качкан. — Львів, 2001. — 920 с.
- Ільницький М. «Найпопулярніша постать на галицькому ґрунті…» // Лепкий Б. С. Твори: — У 2 т. — К.: Дніпро, 1991. — Т. 1. — 862 с.
- Лев В. Богдан Лепкий. Життя і творчість. — Нью-Йорк; Париж; Сідней; Торонто, 1976. — 399 с.
- Литвиненко Т. Історіософські аспекти пенталогії «Мазепа»: аналіз твору Б. Лепкого // Слово і час. — 1997. — С. 31–32.
- Лиса Н. І. Богдан Лепкий в духовній історії України. — Чикаго; Тернопіль, 1996.
- Повернення Україні Богдана Лепкого: святкування 125-річчя від дня народж. Б. Лепкого. Кн. 4 /упоряд. Р. Смик. — Чикаго: Соборна Україна, 1998. — 281 с.
- Погребенник Ф. П. Лепкий Богдан Сильвестрович // Українська літературна енциклопедія: У 5 т. — К.: Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1995. — Т. 3. — С. 161–163.
- Образотворча спадщина Богдана Лепкого: кат. музейн. зб. / упоряд. Н. Г. Собкович ; вступ. ст. Стрілець Н. — Тернопіль: ТзОВ «Терно-граф», 2015. — 144 с. [ 26 липня 2018 у Wayback Machine.]
- Сивіцький М. Богдан Лепкий: Життя і творчість. — К.: Дніпро, 1993. — 254 с.
- Творчість Богдана Лепкого в контексті європейської культури ХХ ст.: Матеріали Всеукраїнської наукової конференції, присвяченої 125-річчю від дня народження письменника / Ред. М. П. Ткачук. — Тернопіль: ТДПУ, 1998. — 388 с.
- Ткачук М. Модерністський дискурс Богдана Лепкого. Міфопоетика Богдана Лепкого в контексті модерністського міфомислення його доби. Сюжет і фабула в наративній логіці новел Богдана Лепкого // Наративні моделі українського письменства. — Тернопіль: ТНПУ, Медобори, 2007. — С. 186–272.
- Горак Р. Трагедія Богдана Лепкого // Дзвін. — 1990. — № 10. — С. 71–86.
- Українська діаспора: літературні постаті, твори, біобібліографічні відомості / Упорядк. В. А. Просалової. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2012. — 516 с.
- Бичко З. Побачив світ словник «Фразеологізми у творах Б. Лепкого» / Зіновій Бичко // Вільне життя. — 2018. — 11.01.[1] [ 11 січня 2018 у Wayback Machine.]
- Біркова Є. Ми віромо: хорові твори на слова Богдана Лепкого: репертуар. зб. / Євгенія Біркова ; Обл. комун. музей Богдана Лепкого м. Бережани, Прикарпат. нац. ун-т ім. Василя Стефаника. — Тернопіль: Вектор, 2012. — 32 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Високе небо Богдана Лепкого: спроба антології у публіцистиці, поезії, музиці / Музей Богдана Лепкого м. Бережани ; ред.-упоряд. Н. Дирда. — Бережани ; Тернопіль: Джура, 2001. — 204 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Чорна Індія «Молодої Музи»: новели дев'ятьох / В. Бірчак, П. Карманський, Б. Лепкий та ін. ; з передм. М. Рудницького. — Львів: З друк. Вид. Спілки «Діло», 1937. — 182 с. — (Бібліотека «Діла» ; ч. 18). [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Богдан Лепкий, 1872—1941 : зб. у пошану пам'яті поета / за ред. Є. Ю. Пеленського. — Краків ; Львів: Укр. вид-во, 1943. — 77 с. [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. С. Про життя великого поета Тараса Шевченка: в п'ятдесятлітню річницю його смерті. — У Львові: Видало Т-во «Просвіта», 1911. — 52 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. Про життя і твори Тараса Шевченка / написав Богдан Лепкий. — Київ ; Ляйпціг: Укр. накладня, 1918. — 102. — Нова бібліотечка ; ч. 2. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. Про Шевченків «Кобзар»: в сотні роковини уродин Поета / Богдан Лепкий. — Львів: Т-во «Просвіта» у Львові, 1914. — 70 с. [ 14 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. В Тарасові роковини [ 27 січня 2021 у Wayback Machine.]. — Відень: Просвіта, 1915. — 32 с.
- З історії української літератури. — Відень: Накладом «Союза визволення України», 1915. — 32 с. [ 2 березня 2019 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. Маркіян Шашкевич: з іл. / написав Богдан Лепкий. — Коломия: Галиц. накладня Я. Оренштайна в Коломиї, 19–?. — VIII, 108 с. : іл., портр. — (Характеристики українських письменників ; 2). [ 10 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Лепкий Б. Вибір віршів [ 16 січня 2021 у Wayback Machine.]. — Вецляр: Струя, 1921. — 66 с.
- Лепкий Б. До зарваниці: (з «Казки мого життя») / Богдан Лепкий. — Львів: б. в., 1938. — 149, 3 с. — (Бібліотека «Діла» ; ч. 22). [ 14 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Богдан Лепкий. Род. 1872 р.: Київ, 1908. // Українська Муза: од початку до наших днів / під ред. О. Коваленко, 1908. — Стб. 891—902 : Київ: Друк. П. Барського. [ 6 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Посилання
- Твори Богдана Лепкого [ 22 лютого 2020 у Wayback Machine.] в бібліотеці Чтиво.
- Твори Богдана Лепкого в Інтернет-архіві.
- Богдан Лепкий. Писання. Ляйпціг: Українська Накладня, б.р.
- Том 1 [ 5 листопада 2021 у Wayback Machine.]. 414 с.
- Том 2 [ 5 листопада 2021 у Wayback Machine.]. 487 с.
Богдан Лепкий. "Святий вечір". Аудіозапис на YouTube
Богдан Лепкий. "Під святий вечір". Аудіозапис на YouTube
Богдан Лепкий. "Лежав при відчиненім вікні...". Аудіозапис на YouTube
- Лепкий Богдан // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1960. — Т. 4, кн. VII : Літери Ле — Ме. — С. 825-826. — 1000 екз.
- «Наша пісня» // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 109.
БОГДАН ЛЕПКИЙ. Програма «Велич особистості». 2017 на YouTube
- Сайт музею Богдана Лепкого [ 14 березня 2022 у Wayback Machine.]
- Постанова Верховної Ради України «Про відзначення 140-річчя з дня народження Богдана Лепкого» [ 31 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Вірші-присвяти родині Лепких [ 1 лютого 2014 у Wayback Machine.]
- Богдан Лепкий. Шевченко про мистецтво. Зальцведель, 1920.
- Лепкий Богдан Електронна бібліотека «Культура України» [ 12 березня 2018 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Lepkij Bogda n Teodor Nestor Le pkij abo Bogdan Lepkij psevdonimi Fedir Kriguleckij Sent Bren Petro Tihij Nestor Yaroslav Marchenko L Bogdan Nestor L Onisim Tojsam 4 listopada 1872 18721104 abo 9 listopada hutir Krivenke Gusyatinskogo rajonu nini selo v Chortkivskomu rajoni Ternopilskoyi oblasti 21 lipnya 1941 m Krakiv Polsha ukrayinskij pedagog prozayik poet mistectvoznavec literaturoznavec literaturnij kritik perekladach istorik literaturi vidavec publicist gromadsko kulturnij diyach hudozhnik Sin Silvestra Lepkogo brat Levka i Mikoli Lepkih batko Leva Rostislava Lepkogo Bogdan Teodor Nestor LepkijBogdan LepkijNarodivsya 4 listopada 1872 1872 11 04 3 Krogulec Gusyatinskij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Dolitavshina Avstro Ugorshina abo Krivenke Gusyatinskij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Dolitavshina Avstro UgorshinaPomer 21 lipnya 1941 1941 07 21 1 2 68 rokiv Krakiv Polsha pid nimeckoyu okupaciyeyu Pohovannya Rakovickij cvintarGromadyanstvo Avstro Ugorshina II Polska RespublikaNacionalnist ukrayinecDiyalnist pismennik zhurnalist poet literaturnij kritik perekladach istorik literaturi publicistGaluz literaturoznavstvo publicistika movoznavstvo istoriya literaturi mistectvoznavstvoAlma mater LNU im I Franka i Videnskij universitetNaukovij stupin akademikNaukovij kerivnik Ogonovskij Omelyan Mihajlovich i Izidor SharanevichZnannya mov ukrayinska 4 Zaklad Yagellonskij universitetBatko Lepkij SilvestrBrati sestri Lepkij Mikola Silvestrovich i Lepkij Levko SilvestrovichZvannya profesorsenator Sejmu PolshiRoboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u Vikishovishi Avtor publicistichno filosofskoyi ta istorichnoyi prozi romaniv povistej opovidan kazok zbirok poetichnih tvoriv spogadiv BiografiyaBogdan Lepkij narodivsya v seli Krivenke Korolivstvo Galichini i Volodimiriyi Avstro Ugorska imperiya nini Chortkivskogo rajonu Ternopilskoyi oblasti Ditinstvo minulo v seli Kregulec iz 1879 do 1891 rodina zhila u selah Poruchin i Zhukiv nini Berezhanskogo rajonu Protyagom vosmi rokiv iz 1878 meshkav u Berezhanah u svogo dida po materi svyashennika dekana UGKC i vicemarshalka Berezhanskogo povitu o Mihajla Glibovickogo Navchannya Bogdan Lepkij Osnovi shkilnoyi nauki Bogdanovi Lepkomu vikladav domashnij uchitel Z 1878 r navchavsya vidrazu z drugogo klasu v normalnij shkoli z polskoyu movoyu navchannya v Berezhanah Pislya zakinchennya shkoli vstupiv 1883 roku do Berezhanskoyi klasichnoyi gimnaziyi z polskoyu movoyu navchannya Spivav u gimnazijnomu ukrayinskomu hori pid kerivnictvom Denisa Sichinskogo u hori Boyan m Berezhani Brav uchast u koncertah deklamuvav virshi chitav urivki z prozovih tvoriv Mav zmogu poznajomitisya z aktorami mandrivnogo teatru Ukrayinskoyi Besidi Vladislavom Ploshevskim Stepanom Yanovichem batkom Lesya Kurbasa Mariyeyu Romanovichivnoyu ta inshimi yaki kilka raziv gastrolyuvali v misti buvali v domi Lepkih Malyarstvo vivchav v Yuliana Pankevicha zgodom znanogo ukrayinskogo hudozhnika Pid jogo kerivnictvom namalyuvav portret dida o M Glibovickogo babusi batka o Silvestra Lepkogo publicista j pismennika literaturnij psevdonim Marko Murava materi Domni z domu Glibovickoyi nizku portretiv ukrayinskih poetiv zokrema Tarasa Shevchenka portreti svoyih uchiteliv okremi z cih robit visili v gimnazijnih klasah U 1891 r zakinchiv gimnaziyu ta vstupiv do Videnskoyi akademiyi mistectv Cherez tri misyaci za poradoyu Kirila Studinskogo perejshov na filosofskij fakultet Videnskogo universitetu de vivchav movoznavstvo ta istoriyu literaturi Tut brav uchast u roboti studentskogo tovaristva Sich u diskusiyah na suspilno politichni ta literaturni temi razom iz Filaretom Kolessoyu zajmavsya etnografichnimi doslidzhennyami U Vidni zapriyatelyuvav z hudozhnikom Mikoloyu Ivasyukom prodovzhuvav malyuvati pid jogo opikoyu z nim priyizhdzhav na litni kanikuli do Zhukova de yim pozuvali selyani u seli stvoriv kilka kartin na istorichnu tematiku sered nih Koronaciya korolya Danila robiv malyunki dlya majbutnih prac Kozacki boyi Malyuvav takozh sceni z polyuvannya Z drugogo kursu studiyuvav na filologichnomu viddili Lvivskogo universitetu ukrayinsku istoriyu ta literaturu vivchav pid kerivnictvom Mihajla Grushevskogo Omelyana Ogonovskogo Isidora Sharanevicha Brav uchast u lvivskih molodizhnih tovaristvah Vatra i Sokil hori Boyan Zakinchiv universitet 1895 roku Robota Uchasniki z yizdu ukrayinskih pismennikiv u Lvovi z nagodi 100 richchya vihodu u svit Eneyidi Kotlyarevskogo 1898 r Sidyat u pershomu ryadu Mihajlo Pavlik Yevgeniya Yaroshinska Nataliya Kobrinska Olga Kobilyanska Silvestr Lepkij Andrij Chajkovskij Kost Pankivskij starshij Stoyat u drugomu ryadu Ivan Kopach Volodimir Gnatyuk Osip Makovej Mihajlo Grushevskij Ivan Franko Oleksandr Kolessa Bogdan Lepkij Stoyat u tretomu ryadu Ivan Petrushevich Filaret Kolessa Josip Kishakevich Ivan Trush Denis Lukiyanovich Mikola Ivasyuk Z 1895 r pochav pracyuvati vchitelem ukrayinskoyi polskoyi ta nimeckoyi mov i literatur istoriyi ta geografiyi v c k Berezhanskij gimnaziyi Vodnochas intensivno zajmavsya gromadskoyu praceyu zapochatkovuvav chitalni Prosviti biblioteki i pozichkovi kasi vigoloshuvav referati ta promovi na svyatkovih akademiyah buv uchasnikom horu Boyan i dramatichnogo gurtka Zigrav rol Petra v Natalci Poltavci 1898 1897 r odruzhivsya z donkoyu svogo strijka svyashennika o Mikoli Lepkogo z Kolomiyi Oleksandroyu yaku zdavna kohav Mav iz neyu troh ditej 1899 r pislya vidkrittya v Yagajlonskomu universiteti m Krakiv lektoratu ukrayinskoyi movi ta literaturi zaproshenij tudi vikladati ci predmeti Odnochasno pracyuvav profesorom u III gimnaziyi im Yana Sobyeskogo i v gimnaziyi sv Yacka u Krakovi docent vidilovih kursiv dlya vdoskonalennya kvalifikaciyi vchiteliv Spivpracyuvav z literaturnim ob yednannyam Moloda Polsha zapriyaznivsya z polskimi pismennikami Stanislavom Vispyanskim Vladislavom Orkanom Kazimezhem Tetmayerom ta in Odin iz zasnovnikiv 1901 i aktivnij uchasnik Slov yanskogo Klubu sho vidavav chasopis Krakiv 1905 1914 u nomu B Lepkij uporyadkovuvav postijni rubriki Ruska hronika i Oglyad ruskoyi presi v 1907 r pripiniv spivpracyu z vidannyam cherez politichni nezgodi z redakciyeyu Togo zh roku vistupiv z iniciativoyu zbirannya koshtiv na narodni shkoli napisav z ciyeyu metoyu vidozvu zaklik Budinok za adresoyu vul Sarego kol Zelena 28 v yakomu do 1914 r meshkav u Krakovi Bogdan Lepkij Foto 2019 r Spivpracyuvav z tovaristvom Ridna Shkola shodo vidannya dityachoyi literaturi pidruchnikiv i chitanok ukladach chitanki dlya narodnih shkil Lviv 1904 kudi uvijshli i jogo tvori Buv chlenom upravi zastupnikom golovi krakivskoyi Prosviti chitav lekciyi z ukrayinskoyi literaturi i kulturi vviv u tradiciyu postijni Shevchenkivski akademiyi odin iz organizatoriv u Krakovi vechora do 100 richchya vid dnya narodzhennya Tarasa Shevchenka vechoriv prisvyachenih Markiyanovi Shashkevichu Ivanovi Franku Mikoli Lisenku Vasilevi Stefaniku ta inshim vidatnim ukrayincyam U Krakovi B Lepkij meshkav po vul Zelenij nini vul Sarego 28 Budinok zberigsya U krakivskomu pomeshkanni Lepkih buvali Vasil Stefanik Mihajlo Yackiv Ostap Luckij Kirilo Studinskij Mihajlo Bojchuk stvoriv portret B Lepkogo 1909 Osip Kurilas Oleksa Novakivskij Kirilo Trilovskij V yacheslav Lipinskij Mihajlo Kocyubinskij Olga Kobilyanska Fedir Vovk Mihajlo Zhuk ta inshi 1912 r B Lepkij vstupiv do Hristiyansko suspilnoyi partiyi u Lvovi Persha svitova vijna Persha svitova vijna zastala sim yu Lepkih u Krakovi Koli rosijska armiya voseni 1914 r pochala okupaciyu Galichini j Bukovini ta vivozila v daleki regioni ukrayinsku intelektualnu elitu Lepki razom z inshimi bizhencyami pereyihali u Karpati v nadiyi sho vijna u gori ne dijde i zupinilisya v m Yaremche u goteli zgodom vin buv znishenij snaryadami j u nomu zgorili rechi Lepkih a takozh rukopisi tretogo tomu Nacherku istoriyi ukrayinskoyi literaturi ta istorichnoyi drami Motrya zberigsya lishe Prolog Shob ne potrapiti do ruk carskoyi zhandarmeriyi viyihav cherez Ugorshinu do avstrijskoyi stolici Spochatku meshkav u m Rudavi nepodalik od Vidnya zgodom pribuv u m Viden Tut pracyuvav u chasopisi Vistnik Soyuza vizvolennya Ukrayini nazva podana v togochasnomu pravopisi i v Kulturnij Radi Voseni 1915 r B Lepkij buv mobilizovanij do avstrijskogo vijska Zavdyaki spriyannyu druziv ne buv vidpravlenij u diyuchu armiyu a viyihav u Nimechchinu dlya osvitno kulturnoyi roboti sered ukrayinciv vijskovopolonenih carskoyi armiyi Tut z listopada 1915 r meshkav u m Rashtat bilya Badena Tam pracyuvav u prosvitnomu viddili taboru protyagom dvoh misyaciv vikladav istoriyu ukrayinskoyi literaturi ta kulturi Lekciyi vchenogo mali velikij uspih tomu zanyattya perenesli z barakiv do miskogo teatru Potim tabir podilili na dvi chastini B Lepkij pereyihav do Veclyara U z lyutogo 1916 r viv prosvitnicku pracyu v tabori vikladayuchi v narodnomu universiteti organizuvav malyarsku shkolu Uchnem B Lepkogo buv zgodom vidomij ukrayinskij mitec Ivan Babij iz Hersonshini u domi pismennika chasto gostyuvav Yurij Lukomskij malyar ta istorik ukrayinskogo mistectva razom z Mihajlom Parashukom B Lepkij brav uchast u proektuvanni ta vikonanni pam yatnikiv pomerlim voyinam u Veclyari Dopomagav organizovuvati kramnici knigarni hudozhnye atelye majsternyu muzichnih instrumentiv ta vidavnictvo chasopisu Gromadska Dumka 1917 1918 Vlitku 1917 r vidvidav Lviv Berezhani i Zhukiv Z Galichini povernuvsya do Veclyara zvidti viyizhdzhav z referatami v robitnichi gospodarstva i fabriki de pracyuvali vijskovopoloneni dopisuvav do chasopisu Shlyah Zalcvedel 1919 1920 rr U 1919 r pracyuvav v Ukrayinskij Vijskovo Sanitarnij Misiyi yaka gotuvala vijskovopolonenih do vid yizdu dodomu Mizhvoyenni roki Navesni 1920 r pislya likvidaciyi taboriv B Lepkij pereyihav do Shpandau bilya Berlina v sichni 1921 r do Berlina Tut ocholyuvav do 1925 r Ukrayinskij Dopomogovij Komitet Komitet Opiki nad Utikachami Tovaristvo ohoroni mogil nalezhav do spivorganizatoriv ukrayinskih vidavnictv Yakova Orenshtajna Ukrayinska Nakladnya iz Zenonom Kuzeleyu i Vasilem Simovichem ta getmanskogo ruhu Ukrayinske Slovo spivpracyuvav z cimi vidavnictvami ta redakciyeyu gazeti Ukrayinske slovo 1921 1923 rr Pracyuvav v upravi Ukrayinskogo Chervonogo Hresta buv golovoyu Ukrayinskoyi Gromadi Vikladav ukrayinsku literaturu na kursah ukrayinoznavstva pri posolstvi UNR u Berlini Buv spivorganizatorom Tovaristva Vishoyi Osviti i keruvav nim prijmav ispiti u vipusknikiv serednih shkil vistupav z referatami na svyatkovih akademiyah Z grudnya 1922 r do 1925 r meshkav u Vanzeye bilya Berlina de zustrichavsya z kolishnimi getmanom Ukrayini Pavlom Skoropadskim prezidentom ZUNR Ye Petrushevichem a takozh polkovnikom Ye Konovalcem profesorami Ivanom Mirchukom Z Kuzeleyu ta inshimi vidatnimi ukrayinskimi diyachami politiki nauki j kulturi yaki tezh tam prozhivali 1925 r povernuvsya do Krakova prodovzhuvav vikladati v Yagellonskomu universiteti de jogo priznachili docentom zaviduvachem kafedri ukrayinskoyi literaturi Z togo zh roku golova Tovaristva pismennikiv i zhurnalistiv im I Franka u Lvovi Pochesnij chlen tovaristva Prosvita z 25 grudnya 1925 r Nadzvichajnij chlen Ukrayinskogo Naukovogo Institutu v Berlini z 1926 Nalezhav do kerivnictva Ukrayinskogo Naukovogo Institutu u Varshavi z chasu jogo zasnuvannya v 1930 r Chlen Istorichno Filologichnogo Tovaristva u Prazi Pismennik chasto priyizdiv do Ternopolya Berezhan na Guculshinu j Opillya buvav takozh u Gusyatini Kremenci ta inshih naselenih punktah Ternopilshini 1932 r zdobuv posadu ordinarnogo profesora Yagellonskogo universitetu Mogila Bogdana Lepkogo na Rakovickomu cvintari u Krakovi Barelyef roboti Grigora Pecuha Do 60 richchya jomu vruchili vikutij z dobutoyi moskovskoyi zbroyi vidznachenij gerbom getmana I Mazepi i Trizubom perehidnij persten Mazepi vidznaku uryadu Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki UNR v ekzili Gramotu Golovnogo Otamana UNR Gramotu Ukrayinskoyi Gromadi Berlina Gramotu Ukrayinskoyi Biblioteki S Petlyuri v Parizhi Gramotu Gromadskoyi Radi s Zhukiv yaka imenuvala B Lepkogo Pochesnim gromadyaninom i nazvala vulicyu sho jde vid Kooperativi Yednist u napryami Cerkvi jogo imenem Dijsnij z 1932 r zgodom pochesnij chlen NTSh Togo zh 1932 r Ukrayinskij Vilnij Universitet u Prazi prisvoyiv B Lepkomu naukovij stupin doktora gonoris kauza pochesnogo doktora 1 sichnya 1935 r prezident Rechi Pospolitoyi Polsha nadav jomu titul nadzvichajnogo profesora universitetu U 1938 r jogo obrali senatorom polskogo sejmu v senati protyagom cogo j nastupnogo rokiv predstavlyav ukrayinciv Galichini Z 1938 r za uhvaloyu uryadu UNR v ekzili akademik vidnovlenoyi u Varshavi Kiyivskoyi Mogilyansko Mazepinskoyi Akademiyi Cherche i Bogdanivka Zhiteli Berezhanshini ta Rogatinshini zibravshi dobrovilni pozhertvuvannya 1932 r pridbali dlya B Lepkogo na Opilli misce i ceglu dlya villi v s Cherche nini Rogatinskogo rajonu Ivano Frankivskoyi oblasti yaku zbuduvali za ci koshti ta zaoshadzhennya pismennikiv yiyi nazvali Bogdanivka U Cherche B Lepkij u 1930 1939 rr vidpochivav i tvoriv u kanikulyarnij period spochatku v pansionati Roksolyana z 1933 r u villi Bogdanivka Iz Cherche naviduvavsya do rodicha Petra Smika batka d ra Romana Smika u s Zhovchiv nini Rogatinskogo rajonu Ivano Frankivskoyi oblasti tam malyuvav kartini ikoni U Zhovchivskij cerkvi sv Mihajla zbereglosya desyat obraziv roboti B Lepkogo dva namisnih obrazi Krasnopushanska Bogomatir i Hristos Uchitel chotiri kruglih obrazi yevangelistiv na carskih vorotah i stilki zh kruglih obraziv na kivoti Druga svitova vijna Druga svitova vijna zastala B Lepkogo na vidpochinku v Cherche 23 veresnya 1939 r razom iz sim yeyu i bratom Levkom povernuvsya do Krakova Pislya togo yak nimecki okupanti zakrili Yagellonskij universitet zalishivsya bez roboti jomu vidmovili u profesorskij pensiyi Zaradi prozhittya dopisuvav do ukrayinskih zhurnaliv gazeti Krakivski Visti perekladav z ukrayinskoyi nimeckoyu Pismennik pomer 21 lipnya 1941 r u Krakovi pohovanij tam samo na Rakoveckomu cvintari pole XXXIV pivdennij ryad poblizu mogili S Smal Stockogo grobnicya Szajdzieckich u grobnici svogo tovarisha Ignatiya Shajdzickogo Na nadgrobku ye napis ukrayinskoyu movoyu Bogdan Lepkij poet i vstanovlenij u 1972 r barelyef pismennika skulptor Grigor Pecuh Koordinati pohovannya 50 075486 19 955883 27 lyutogo 2022 u Wayback Machine TvorchistLiteraturna tvorchist Literaturnoyu tvorchistyu pochav zajmatisya pid chas navchannya u Berezhanskij gimnaziyi she v drugomu klasi pisav virshi opovidannya Didus Nezdala p yatka Nad stavom Nastya Skapi Gusij stvoriv poemu pro rusalok ne zbereglasya Studentom Lvivskogo universitetu vidrukuvav 1895 r v gazeti Dilo svoye pershe opovidannya Shumka potim chotiri poeziyi v prozi Na paleti opovidannya V lisi ta Divak Togo zh roku opublikuvav poeziyi V svit za ochi Idiliya ta Sonet Spivzasnovnik gurtka Moloda muza m Lviv Tvori vmishuvav u bagatoh periodichnih vidannyah krayu Dilo Zorya Ruslan Bukovina Literaturno naukovij Vistnik Svit Zhinocha Dolya Pismo z Prosviti Dazhbog Nazustrich Ilyustrovani Visti Svit Ditini Narodnij Deklamator Litopis Chervonoyi Kalini ta inshih v ukrayinskih emigracijnih chasopisah Vistnik Soyuzu Vizvolennya Ukrayini Viden Prosvitnij listok Zalcvedel Nove Slovo Litopis Berlin ta inshih z 1896 r v chasopisah ukrayinskoyi diaspori u SShA Bazar Svoboda Nyu Jork Amerika Shlyah Filadelfiya Ukrayinske Zhittya Nova Zorya Chikago Ukrayinske Narodne Slovo Pittsburg ta inshih u polskih cheskih ta nimeckih zhurnalah Avtor 15 zbirok poezij ta 12 zbirok opovidan Pisnya Zhuravli Bogdana i Leva Lepkih Fortep yanovij uklad Yevgena Forostini Z videnskogo vidannya 1916 roku Virsh Zhuravli Vidish Chuyesh brate mij 1910 stav narodnoyu pisneyu muzika L Lepkogo a takozh gimnom ukrayinskogo sichovogo strilectva dzherelo Na Ternopilshini populyarizuyetsya narodnij variant pisni poeta Chas rikoyu plive dzherelo Avtor vipushenih okremimi vidannyami povistej Sotnikivna Lviv 1927 2 e vipravlene i dopovnene vidannya Lviv 1931 Zirka Lviv 1929 Vadim Veselka nad pustarem obidvi Lviv 1930 Krutizh Krakiv 1941 povisti kazki Pid tihij vechir Ukrayinska Nakladnya 1923 ciklu istorichnih povistej pro getmana I Mazepu Motrya u 2 tt Ne vbivaj usi Kiyiv Lyajpcig 1926 Baturin 12 bereznya 2018 u Wayback Machine Kiyiv Lyajpcig 1927 Poltava t 1 Nad Desnoyu Lviv 1928 t 2 Boyi Lviv 1929 Z pid Poltavi do Bender vidana 1955 r v Nyu Jorku starannyami L Lepkogo yakij dopisav zagublenij kinec rukopisu knig dlya ditej Pid yalinku 1930 Pro dida babu i kachechku krivenku Pro didovu Marusyu i pro babinu Galyusyu Pro lihu machuhu siritku Katrusyu chornu kicku dvanadcyat rozbijnikiv i pro knyazenka z kazki Tri kazki vsi 1931 Kazka pro Ksenyu i dvanadcyat misyaciv Krakiv 1934 istorichnih opovidan Orli Lviv 1934 ta Kayala Lviv 1935 trilogiyi spogadiv Kazka mogo zhittya Kregulec Lviv 1936 Do Zarvanici Lviv 1938 Berezhani Krakiv 1941 spominiv Tri portreti Franko Stefanik Orkan 12 bereznya 2018 u Wayback Machine Lviv 1937 p yesi Za hlibom Postaviv teatr Ukrayinskoyi Besidi dramatichnogo prologu Na Tarasovij mogili 1922 roku Ukrayinska nakladnya vidala u Nimechchini Kiyiv Lyajpcig do 50 richchya Bogdana Lepkogo dvotomnik jogo najkrashih poetichnih i prozovih tvoriv Pisannya z monografichnoyu peredmovoyu Vasilya Vernivoli prof Vasilya Simovicha 1924 roku Z Kuzelya vporyadkuvav i vidav u Berlini knigu Zolota Lipa Yuvilejna zbirka tvoriv Bogdana Lepkogo z jogo zhittyepisom bibliografiyeyu tvoriv i prisvyatami nakladom Tovaristva Ukrayinske Slovo B Lepkij avtor literaturoznavchih doslidzhen Vasil Stefanik Lviv 1903 Pro zhitye velikogo poeta Tarasa Shevchenka Lviv 1911 Markiyan Shashkevich Harakteristiki ukrayinskih pismennikiv Kolomiya 1912 Pro Shevchenkiv Kobzar Lviv 1914 Chim zhiva ukrayinska literatura Veclyar 1918 Pro zhittya i tvori Tarasa Shevchenka Veclyar 1918 Nezabutni Berlin 1921 Pushkin 1939 dvotomnogo naukovo populyarnogo Nacherku istoriyi ukrayinskoyi literaturi Kolomiya t 1 1909 t 2 1912 praci Nashe pismenstvo Korotkij oglyad ukrayinskoyi literaturi vid najdavnishih do teperishnih chasiv Krakiv 1941 rozvidok pro tvorchist I Kotlyarevskogo Marka Vovchka P Kulisha F Dostoyevskogo M Gogolya L Tolstogo statej ta spogadiv pro I Franka O Turyanskogo M Kocyubinskogo V Lipinskogo narisiv i statej polskoyu movoyu pro tvorchist Yu Fedkovicha M Dragomanova M Starickogo L Glibova M Rilskogo P Tichini Ye Pluzhnika M Draj Hmari ta inshih Jogo peru nalezhat teoretichna pracya Do pitannya pro pereklad lirichnih poezij 1933 ryad mistectvoznavchih publikacij Shevchenko pro mistectvo Zalcvedel 1920 Redakcijno vidavnicha diyalnist Bagato zrobiv B Lepkij yak redaktor i vidavec Rezultatom jogo spivpraci z vidavnictvom Ya Orenshtajna u Kolomiyi 1912 r stav vipusk knig Spivomovki S Rudanskogo Gumoreski A Averchenka Chorna rada P Kulisha Skoshenij cvit Vasilya Barvinka z peredmovami B Lepkogo Perebuvayuchi u Vidni yak pracivnik Soyuzu Vizvolennya Ukrayini v 1915 1916 rr uklav i vidav spivaniki Sim pisen Gostinec dlya ukrayinskih voyakiv vid Soyuza Vizvolennya Ukrayini Viden 1915 Chervona Kalina She ne vmerla Ukrayina Viden 1916 Nasha pisnya a takozh Slovo o polku Igorevim u virshovanih perekladah suchasnoyu ukrayinskoyu movoyu Viden 1915 Chitanku razom z A Krushelnickim Viden 1916 Razom z O Popovichem A Krushelnickim ta O Kulchickoyu uklav pershij nezalezhnij vid polskoyi Radi Shkilnoyi narodnij bukvar vidanij 1918 r u Veclyari perevidanij 1920 r v Stanislavovi B Lepkij zdijsniv naukovo tekstologichnu ta redaktorsku pidgotovku odno tri i p yatitomnika poezij ta prozi T Shevchenka vijshli 1918 1920 v Ukrayinskij Nakladni Kiyiv Lejpcig Kolomiya ostannye z zhittyepisom komentaryami uvagami i poyasnennyami pidgotuvav do druku kilka populyarnih odnotomnih vidan Shevchenkivskogo Kobzarya ta poemu Gajdamaki Dlya berlinskogo vidavnictva Ya Orenshtajna vidredaguvav Prikazki Ye Grebinki 1918 Spivomovki S Rudanskogo 1919 pidgotuvav do druku tretye vidannya Istoriyi Ukrayini M Arkasa dopovnivshi jogo peredmovoyu primitkami ta 32 vlasnimi ilyustraciyami Berlinskomu vidavnictvi Ukrayinske Slovo vidredaguvav tvori O Storozhenka Yu Fedkovicha Ya Shogoliva I Kotlyarevskogo Suyetu I Karpenka Karogo povisti ta Kobzar T Shevchenka zdijsniv naukovu pidgotovku dvotomnogo vidannya tvoriv Ye Grebinki Berlin 1922 tritomnogo Marka Vovchka chotiritomnogo P Kulisha Berlin 1922 1923 ta in dvoh antologij ukrayinskoyi poeziyi Struni u dvoh tomah Berlin 1922 ta prozi Ridne slovo Vipustiv kilka slovnikiv dlya polskih shkil Pam yatna tablicya Bogdana Lepkogo vbudovana v stinu Institutu polskoyi filologiyi Yagellonskogo universitetu v KrakoviPerekladacka diyalnist Pereklav polskoyu movoyu Slovo o polku Igorevim Krakiv 1905 pereklad visoko ociniv I Franko u Literaturno naukovomu Vistniku 1906 kn 3 zbirku novel M Kocyubinskogo V putah shajtana Brodi 1906 Vidav u perekladi polskoyu movoyu zbirku novel ukrayinskih pismennikiv Moloda Ukrayina Varshava 1908 razom iz Vladislavom Orkanom antologiyu ukrayinskih poetiv Lviv 1911 u seriyi Slov yani Naris ukrayinskoyi literaturi Krakiv 1930 pracyu Literatura ukrayinska Varshava 1933 Opublikuvav monografichne doslidzhennya tvorchosti Yuliusha Slovackogo Spivavtor z Petrom Zajcevim perekladiv polskoyu tvoriv T Shevchenka kniga T Shevchenko Poeziya Varshava 1936 opracyuvav bibliografiyu tvoriv T Shevchenka u perekladah polskoyu Redaktor XIV tomnogo ukrayinskogo Povnogo vidannya tvoriv T Shevchenka i XIV tomnogo Povnogo vidannya tvoriv T Shevchenka polskoyu movoyu Perekladav ukrayinskoyu tvori M Konopnickoyi A Mickevicha G Gejne P B Shelli I Krilova M Lermontova O Pushkina V Korolenka polskoyu M Rilskogo P Tichini ta inshih Obrazotvorcha diyalnist Yak hudozhnik zalishiv krim uzhe zgadanih tvoriv avtoportreti portreti druzhini ditej sestri A Chajkovskogo ta inshih pismennikiv I Boguna O Barvinskogo ilyustraciyi do narodnih pisen kazok tvoriv T Shevchenka ta inshih ukrayinskih avtoriv ozdobiv vinyetkami zastavkami portretami Prikazki Ye Grebinki 1918 Bajki I Krilova zbirnik brativ Grimm Rusalka j inshi kazki Spivomovki S Rudanskogo vsi tri 1919 antologiyu Struni 1922 ta inshi Sproyektuvav obkladinki do povistej I Nechuya Levickogo ta kilkoh videnskih kalendariv Proilyustruvav deyaki vlasni tvori v tomu chisli zbirku Za lyud vikonav obgortki do ciklu povistej pro I Mazepu do povisti Pid tihij vechir 1932 r Na vidznaku 60 richchya B Lepkogo hudozhniki organizuvali v Krakovi vistavku jogo robit de buli predstavleni kartina Madonna oliya Vanzeye Nimechchina 1923 portreti pejzazhi chislenni malyunki ta ilyustraciyi do knizhok U Krakovi zibrav galereyu kartin ta kolekciyu rizbyarskih robit viznachnih ukrayinskih mitciv zberigshi cinni pam yatki kulturi portret I Mazepi roboti O Kurilasa portreti i pejzazhi I Severina portreti Lepkih avtorstva M Bojchuka krayevidi I Trusha P Holodnogo rizbyarski tvori M Gavrilka G Kruka N Kisilevskogo ta in tut na prohannya Petra Holodnogo zdijsnyuvav naglyad za tehnichnim vikonannyam jogo vitrazhiv dlya cerkvi u Mraznici bilya Borislava pislya smerti cogo hudozhnika prisvyativ jomu vechir u krakivskij Prosviti Avtor spogadiv pro ukrayinskih ta polskih hudozhnikiv kulturno mistecku atmosferu v Galichini kincya XIX pochatku XX stolit Znachennya tvorchostiZa kilkistyu napisanogo B Lepkij postupayetsya v ukrayinskij literaturi tilki I Frankovi Zagalom jogo tvorcha spadshina stanovit ponad 80 vlasnih knig u tomu chisli cikl romaniv Mazepa povisti opovidannya kazki spogadi zbirki virshiv ta poem a takozh perekladi literaturoznavchi rozvidki statti literaturnogo ta misteckogo spryamuvannya opublikovani u chislennih gazetah zhurnalah almanahah kalendaryah zbirnikah vin uporyadnik i vidavec 62 tomiv tvoriv ukrayinskoyi klasiki z gruntovnimi doslidzhennyami primitkami komentaryami Bibliografiya tvoriv pismennika stanovit do tisyachi pozicij B Lepkij priyatelyuvav z pismennikami V Stefanikom V Orkanom S Yarichevskim M Yackivim O Luckim M Voronim hudozhnikami M Bojchukom I Trushem O Novakivskim ta inshimi Listuvavsya z I Frankom M Kocyubinskim O Barvinskim V Gnatyukom V Shuratom Z Kuzeleyu M Kichuroyu O Kobilyanskoyu O Kisilevskoyu ta inshimi Jogo tvori perekladeni polskoyu rosijskoyu cheskoyu nimeckoyu anglijskoyu ugorskoyu serbskoyu portugalskoyu ta inshimi movami Jogo pisnyu Zhuravli vikoristano u strichci Sekretnij eshelon 1993 Vshanuvannya pam yatiPam yatnij znak B Lepkomu u miskomu Parku Baturina poblizu budinku KochubeyaMemorialna doshka pro prisvoyennya imeni Bogdana Lepkogo gimnaziyi v m Berezhani 1943 r pobachila svit kniga Bogdan Lepkij 1872 1941 Zbirnik u poshanu pam yati poeta Krakiv Lviv Ukrayinske Vidavnictvo Chimalo avtografiv pismennika zberigayetsya v Instituti literaturi im T Shevchenka NAN Ukrayini Lvivskij naukovij biblioteci im V Stefanika NAN Ukrayini ta inshih derzhavnih ustanovah osnovna chastina arhivu za kordonom z 1965 r pislya Rostislava sina Bogdana Lepkogo yedinij opikun cogo zibrannya pleminnik B Lepkogo doktor R Smik Na slova B Lepkogo napisali muziku do solospiviv horovih kompozicij L Lepkij V Barvinskij M Gajvoronskij V Baltarovich O Bobikevich N Nizhankivskij D Sichinskij B Kudrik Ya Yaroslavenko F Kolessa S Lyudkevich A Rudnickij I Sonevickij V Podufalij Ya Mazurak ta inshi 1996 r u Ternopoli vijshla knizhka F Pogrebennika Chuyesh brate mij doslidzhennya narisi pro pisni brativ Lepkih u tomu chisli pisni na slova Bogdana Okremi tvori pismennika ekranizovani inscenizovani zokrema cikl povistej pro I Mazepu scenichno vtilenij u vistavi Mazepa getman Ukrayini inscenizaciya B Melnichuka u Lvivskomu oblasnomu muzichno dramatichnomu teatri im Yu Drogobicha 1991 Dnipropetrovskomu muzichno dramatichnomu teatri im T Shevchenka 1994 ta v Kopichinskomu narodnomu teatri im B Lepkogo Ternopilskoyi oblasti 1997 u spektakli trilogiyi za inscenizaciyeyu B Antkiva u Lvivskomu teatri im M Zankoveckoyi povist Sotnikivna inscenizaciya B Melnichuka postavlena u Lvivskomu oblasnomu muzichno dramatichnomu teatri im Yu Drogobicha 1992 m Drogobich Rivnenskomu oblasnomu muzichno dramatichnomu teatri 1996 Ternopilskomu teatri im T Shevchenka 1997 Kazka pro Ksenyu i dvanadcyat misyaciv inscenizaciya B Melnichuka u Ternopilskomu oblasnomu teatri lyalok 1992 Sered tvoriv B Lepkogo vidanih u Ternopoli povist Sotnikivna 1991 redaktor B Melnichuk zbirnik pisen na slova B Lepkogo Do voli z nevoli 1991 uporyadnik ta muzichnij redaktor V Podufalij Tri kazki R Zavadovicha Pro Hrusha listonoshu sho vmiv radu sobi dati B Lepkogo Kazka pro Ksenyu i dvanadcyat misyaciv i A Lotockogo Kazka pro Zmiya Knyazivnu ta Gricya 1992 uporyadnik avtor peredmovi i redaktor B Melnichuk Pid Rizdvo 1993 uporyadnik R Smik avtor vstupnoyi statti ta slova pro uporyadnika V Podufalij Pid Velikden 1993 uporyadnik R Smik avtor vstupnoyi statti V Podufalij Prisvyati Vasilevi Stefanikovi 1997 uporyadkuvannya vstupna stattya ta komentari F Pogrebennika Molodi lita Pisni na slova Bogdana Lepkogo i muziku Yaroslavi Mazurak uvijshli do zbirok Viter ridnogo Podillya Berezhani Chikago 1996 druge dopovnene vidannya tam samo 1997 Vechirnya arfa Berezhani Chikago 1998 yaki vidav doktor R Smik u vikonanni Ya Mazurak zapisani na audio kaseti Yari kviti lyubovi Chotiri zbirniki dokumenti publikaciyi u periodici ta inshi materiali svitlini vporyadkuvav i vidav protyagom 1995 1998 rr doktor R Smik SShA yakij bagato zrobiv dlya uvichnennya pam yati pro B Lepkogo zberezhennya i poshirennya jogo tvorchoyi spadshini za spriyannya R Smika pobachili svit monografiyi N Bilik Lisoyi Bogdan Lepkij v duhovnij istoriyi Ukrayini Chikago Ternopil 1996 ta Bogdan Lepkij u duhovnomu vidrodzhenni ukrayinskogo narodu Ternopil Zbruch 1999 1991 r redakciya zhurnalu Ternopil zasnuvala i z 1992 r periodichno vruchaye Vseukrayinsku literaturno mistecku premiyu ta gromadsko politichnu premiyu im brativ Bogdana i Levka Lepkih Za rishennyam miskoyi radi B Lepkij Pochesnij gromadyanin m Berezhani vid 17 zhovtnya 1997 2012 rik rozporyadzhennyam golovi oblasnoyi radi bulo progolosheno rokom Bogdana Lepkogo v Ternopilskij oblasti Im yam pismennika nazvana chotirnadcyata shkola m Ternopolya U Ternopoli diye oblasne literaturno prosvitnicke tovaristvo im B Lepkogo z 1994 Memorialni ob yekti Pam yatnik Bogdanovi Lepkomu v BerezhanahPam yatnik Bogdanovi Lepkomu v Berezhanah detalno 1995 roku vidkrito muzeyi B Lepkogo u Berezhanah 27 serpnya ta v s Krogulec rodini Lepkih u s Zhukiv Pam yatniki B Lepkomu vidkriti u selah Zhukiv 20 lipnya 1991 skulptor arhitektor Krogulec 20 zhovtnya 1992 skulptor Vasil Sadovnik ta u Berezhanah 19 zhovtnya 1997 skulptor Ivan Sonsyadlo arhitektor 21 lipnya 1991 roku vidkrito pam yatnu tablicyu B Lepkomu skulptor Kazimir Sikorskij na stini miskoyi ratushi u Berezhanah kolishnoyi gimnaziyi de navchavsya a zgodom vikladav 19 zhovtnya 1992 roku na stini kolishnogo parafiyalnogo budinku v s Zhukiv vidkrito pam yatnu tablicyu z takim tekstom U comu budinku v 1891 1901 rokah prozhivali ukrayinski pismenniki i gromadski diyachi Silvestr Lepkij Marko Murava 1846 1901 ta jogo sini Bogdan Lepkij 1872 1941 Levko Lepkij 1888 1971 skulptor Vasil Sadovnik 27 chervnya 1999 roku na primishenni Ternopilskoyi oblasnoyi filarmoniyi vidkrito memorialnu tablicyu skulptor z barelyefom B Lepkogo i napisom Tut u domi Mishanskogo bratstva v 1929 r zi svoyim tvorom Mazepa oznajomiv ternopolyan Bogdan Lepkij 1996 roku v Ternopoli na budinku po vul Gajovij 17 vidkrita pam yatna tablicya z tekstom U comu budinku z 1929 po 1939 rik neodnorazovo perebuvav u svoyeyi sestri Oleni Lepkoyi Remezi vidatnij ukrayinskij pismennik Bogdan Lepkij 1872 1941 Na poshanu Bogdana Lepkogo nazvano vulici zokrema v Ivano Frankivsku nazvano vulicyu ta vstanovleno na nij memorialnu tablicyu 30 veresnya 2011 roku vstanovleno Pogruddya Bogdana Lepkogo na podvir yi Ternopilskoyi zagalnoosvitnoyi shkoli 14 TvoriPoeziya Strichki Lviv 1901 Listki padut Lviv 1902 Osin 1902 Knizhka gorya 1903 Na chuzhini 1904 Z glibin dushi 1905 8 Nad rikoyu Lviv 1905 Poeziye rozrado odinoka Lviv 1908 Dlya ideyi Lviv 1911 Z nad morya Zhovkva 1913 Tim sho polyagli 1916 Dolya Veclyar 1917 Vibir virshiv 1921 Slota Lviv 1926 Pid yalinku virshi ta opovidannya Lviv 1930 Okremi virshi Vidish brate mij 4 grudnya 2020 u Wayback Machine Zaspiv 19 sichnya 2021 u Wayback Machine Proza Zbirki opovidan Z sela Chernivci 1897 1909 Z zhittya Lviv 1899 Stricha 1899 Shasliva godina Lviv 1901 Opovidannya 1901 Na posluhannye do Vidnya Lviv 1902 U gluhim kuti Lviv 1903 Uzhgorod 1922 Nova zbirka 1903 V gorah 1904 Kara ta inshi opovidannya 1905 Kidayu slova Chernivci 1911 Olya 1911 Ot tak sobi Lviv Kiyiv 1926 Povisti Zlamani krila 1897 Pid Tihij Vechir 1923 Cikl tvoriv Mazepa 1926 1955 Motrya Ne vbivaj Baturin Poltava Z pid Poltavi do Bender Sotnikivna 1927 Krutizh 1941 Statti ta narisi Nacherk istoriyi ukrayinskoyi literaturi 14 veresnya 2018 u Wayback Machine 1909 Tim sho polyagli 1914 1915 5 listopada 2021 u Wayback Machine Viden Zagalno Ukrayinska Kulturna Rada 1916 56 s Prijdi do nas 22 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Promova na koncerti v chest T Shevchenka Viden Ukr kultur Rada 1917 7 s Nezabutni 13 serpnya 2020 u Wayback Machine 1922 Tri portreti Franko Stefanik Orkan 12 bereznya 2018 u Wayback Machine 1927 Vibrani tvori Tvori u zbirkah Struni Antologiya ukrayinskoyi poeziyi vid najdavnishih do ninishnih chasiv Chastina I Vid Slova o polku Igorevim do Ivana Franka Chastina II Inshe She ne vmerla Ukrayina Spivannik z velikih dnyiv 16 listopada 2021 u Wayback Machine Vporyadkuvav i risunkami prikrasiv B Lepkij Viden Ukrayinska Kulturna Rada 1916 65 s Bogdan Lepkij 1872 1941 zb u poshanu pam yati poeta za red Ye Yu Pelenskogo Krakiv Lviv Ukr vid vo 1943 EkranizaciyiGetmanski klejnodi Ukrayina 1993 PrimitkiSNAC 2010 d Track Q29861311 Enciklopediya Brokgauz d Track Q237227 Artists of the World Online Allgemeines Kunstlerlexikon Online AKL Online Hrsg A Beyer B Savoy B K G Saur Verlag Verlag Walter de Gruyter 2009 ISSN 2750 6088 doi 10 1515 AKL d Track Q64d Track Q41640909d Track Q496126d Track Q19276262d Track Q324303d Track Q98818 Czech National Authority Database d Track Q13550863 PDF Arhiv originalu PDF za 18 zhovtnya 2017 Procitovano 17 zhovtnya 2017 De zh same kolisav Bogdanovu kolisku viter ridnogo Podillya 21 helsinki org ua 21 helsinki org ua Procitovano 8 listopada 2022 uklad M Pajonk ta in avt narisiv N Bilik N Dirda red G Zhovtko ker proektu ta nauk red V Vitenko Bogdan Lepkij vidomij i nevidomij 1872 1941 Ternopil Pidruchniki i posibniki 2012 z dzherela 18 sichnya 2016 Parnikoza Ivan 2015 h ua ukrayinska h ua Arhiv originalu za 24 kvitnya 2019 Procitovano 01 07 2019 Bogdan Lepkij ta SVU tabori dlya polonenih ukrayinciv i kulturno prosvitnicka diyalnist gromadskogo diyacha yes ternopil com ua ukr 7 lyutogo 2023 Procitovano 9 lyutogo 2023 Krakiv dlya ukrayincya Chastina 5 V kigtyah chornogo orla 1939 1945 rr Pohoron B Lepkogo Krakiv Rakovickij cvintar 1941 r Ivan Parnikoza 25 veresnya 2020 Parnikoza Ivan Pradidivska slava Ukrayinski pam yatki ukrayinska Mikola Zharkih Arhiv originalu za 24 veresnya 2021 Procitovano 24 veresnya 2021 Det div rozdil Tvori Arhiv originalu za 15 bereznya 2017 Procitovano 14 bereznya 2017 Perevidana u Ternopoli 1996 z peredmovoyu R Grom yaka ta pislyamovoyu B KusenyaDzherelaEnciklopediya Suchasnoyi Ukrayini Kiyiv 2016 Tom 17 str 96 ISBN 978 966 02 7999 5 tom 17 N Bogdan Lepkij Ternopil Dzhura 2001 172 s Gerasimov G P Lepkij Bogdan Silvestrovich 22 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 123 ISBN 978 966 00 1028 1 Enciklopediya ukrayinoznavstva Lviv 1994 Ilnickij M M Lepkij Bogdan Silvestrovich 12 serpnya 2020 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2016 T 17 Leg Losh 712 s ISBN 978 966 02 7999 5 Melnichuk B Lepkij Bogdan Teodor Nestor Silvestrovich Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2005 T 2 K O S 344 347 ISBN 966 528 199 2 Pogrebennik F Bogdan Lepkij K Tovaritvo Znannya 1993 64 s Shogoliv Ya I Vibir tvoriv Yakiv Shogoliv vstup st B Lepkogo Berlin Ukr slovo 1924 74 s portr Biblioteka Ukrayinskogo slova ch 44 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Muzej Bogdana Lepkogo putivnik avt tekstu I V Uhman ta in Ternopil Pidruch i posib 2012 16 s Duhovna spadshina krayu 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Bogdan Lepkij Rod 1872 r K 1908 Ukrayinska Muza od pochatku do nashih dniv pid red O Kovalenko 1908 Stb 891 902 Kiyiv Druk P Barskogo 6 serpnya 2020 u Wayback Machine Literatura Lepkiana Ivano Frankivsk Gran 2002 Petro Arsenich Karpatskimi shlyahami Bogdana Lepkogo Ivano Frankivsk 1999 Bogdan Lepkij Vibrani tvori U 2 t T 1 Uporyadkuv ta peredm N Bilik N Gavdidi Prim N I Bilik 2011 606 s Bogdan Lepkij Vibrani tvori U 2 t T 2 Uporyadkuv ta peredm N Bilik N Gavdidi Prim N Bilik N Gavdidi L Bilik 2011 616 s Bogdan Lepkij Krutizh Kiyiv Veselka 1992 Bogdan Lepkij Poeziyi Kiyiv Radyanskij pismennik 1990 Lepkij B Tri kazki kazki dlya ditej Bogdan Lepkij Ternopil Studiya Poligraf 2012 80 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Lepkij B Kazki Bogdan Lepkij Obl muzej Bogdana Lepkogo v Berezhanah Ternopil Navch kn Bogdan 2012 96 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Lepkij B S Kazka mojogo zhittya povist Bogdan Lepkij Obl muzej B Lepkogo v Berezhanah uporyad Didra N Ternopil Navch kn Bogdan 2014 415 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Mikola Ilnickij Ukrayinske slovo T 1 K 1994 Bilik Lisa N Bogdan Lepkij u duhovnomu vidrodzhenni ukrayinskogo narodu Ternopil Zbruch 1999 142 s Bogdan Lepkij vidatnij ukrayinskij pismennik Zbirnik statej i materialiv urochistoyi akademiyi prisvyachenoyi 120 richchyu vid dnya narodzhennya pismennika Ternopil 1993 94 s Bogdan Lepkij 1872 1941 Zbirnik u poshanu pam yati poeta 12 bereznya 2018 u Wayback Machine Krakiv Lviv Ukr vid vo 1943 76 s Dubina M Majsternist maloyi prozi Bogdana Lepkogo K 1995 48 s Zhuravli povertayutsya Z epistolyarnoyi spadshini Bogdana Lepkogo Uporyad avt peredm prim i komentariv V Kachkan Lviv 2001 920 s Ilnickij M Najpopulyarnisha postat na galickomu grunti Lepkij B S Tvori U 2 t K Dnipro 1991 T 1 862 s Lev V Bogdan Lepkij Zhittya i tvorchist Nyu Jork Parizh Sidnej Toronto 1976 399 s Litvinenko T Istoriosofski aspekti pentalogiyi Mazepa analiz tvoru B Lepkogo Slovo i chas 1997 S 31 32 Lisa N I Bogdan Lepkij v duhovnij istoriyi Ukrayini Chikago Ternopil 1996 Povernennya Ukrayini Bogdana Lepkogo svyatkuvannya 125 richchya vid dnya narodzh B Lepkogo Kn 4 uporyad R Smik Chikago Soborna Ukrayina 1998 281 s Pogrebennik F P Lepkij Bogdan Silvestrovich Ukrayinska literaturna enciklopediya U 5 t K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1995 T 3 S 161 163 Obrazotvorcha spadshina Bogdana Lepkogo kat muzejn zb uporyad N G Sobkovich vstup st Strilec N Ternopil TzOV Terno graf 2015 144 s 26 lipnya 2018 u Wayback Machine Sivickij M Bogdan Lepkij Zhittya i tvorchist K Dnipro 1993 254 s Tvorchist Bogdana Lepkogo v konteksti yevropejskoyi kulturi HH st Materiali Vseukrayinskoyi naukovoyi konferenciyi prisvyachenoyi 125 richchyu vid dnya narodzhennya pismennika Red M P Tkachuk Ternopil TDPU 1998 388 s Tkachuk M Modernistskij diskurs Bogdana Lepkogo Mifopoetika Bogdana Lepkogo v konteksti modernistskogo mifomislennya jogo dobi Syuzhet i fabula v narativnij logici novel Bogdana Lepkogo Narativni modeli ukrayinskogo pismenstva Ternopil TNPU Medobori 2007 S 186 272 Gorak R Tragediya Bogdana Lepkogo Dzvin 1990 10 S 71 86 Ukrayinska diaspora literaturni postati tvori biobibliografichni vidomosti Uporyadk V A Prosalovoyi Doneck Shidnij vidavnichij dim 2012 516 s Bichko Z Pobachiv svit slovnik Frazeologizmi u tvorah B Lepkogo Zinovij Bichko Vilne zhittya 2018 11 01 1 11 sichnya 2018 u Wayback Machine Birkova Ye Mi viromo horovi tvori na slova Bogdana Lepkogo repertuar zb Yevgeniya Birkova Obl komun muzej Bogdana Lepkogo m Berezhani Prikarpat nac un t im Vasilya Stefanika Ternopil Vektor 2012 32 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Visoke nebo Bogdana Lepkogo sproba antologiyi u publicistici poeziyi muzici Muzej Bogdana Lepkogo m Berezhani red uporyad N Dirda Berezhani Ternopil Dzhura 2001 204 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Chorna Indiya Molodoyi Muzi noveli dev yatoh V Birchak P Karmanskij B Lepkij ta in z peredm M Rudnickogo Lviv Z druk Vid Spilki Dilo 1937 182 s Biblioteka Dila ch 18 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Bogdan Lepkij 1872 1941 zb u poshanu pam yati poeta za red Ye Yu Pelenskogo Krakiv Lviv Ukr vid vo 1943 77 s 12 bereznya 2018 u Wayback Machine Lepkij B S Pro zhittya velikogo poeta Tarasa Shevchenka v p yatdesyatlitnyu richnicyu jogo smerti U Lvovi Vidalo T vo Prosvita 1911 52 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Lepkij B Pro zhittya i tvori Tarasa Shevchenka napisav Bogdan Lepkij Kiyiv Lyajpcig Ukr nakladnya 1918 102 Nova bibliotechka ch 2 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Lepkij B Pro Shevchenkiv Kobzar v sotni rokovini urodin Poeta Bogdan Lepkij Lviv T vo Prosvita u Lvovi 1914 70 s 14 veresnya 2018 u Wayback Machine Lepkij B V Tarasovi rokovini 27 sichnya 2021 u Wayback Machine Viden Prosvita 1915 32 s Z istoriyi ukrayinskoyi literaturi Viden Nakladom Soyuza vizvolennya Ukrayini 1915 32 s 2 bereznya 2019 u Wayback Machine Lepkij B Markiyan Shashkevich z il napisav Bogdan Lepkij Kolomiya Galic nakladnya Ya Orenshtajna v Kolomiyi 19 VIII 108 s il portr Harakteristiki ukrayinskih pismennikiv 2 10 serpnya 2020 u Wayback Machine Lepkij B Vibir virshiv 16 sichnya 2021 u Wayback Machine Veclyar Struya 1921 66 s Lepkij B Do zarvanici z Kazki mogo zhittya Bogdan Lepkij Lviv b v 1938 149 3 s Biblioteka Dila ch 22 14 serpnya 2020 u Wayback Machine Bogdan Lepkij Rod 1872 r Kiyiv 1908 Ukrayinska Muza od pochatku do nashih dniv pid red O Kovalenko 1908 Stb 891 902 Kiyiv Druk P Barskogo 6 serpnya 2020 u Wayback Machine PosilannyaBogdan Lepkij u sestrinskih VikiproyektahCitati u Vikicitatah Temi u Vikidzherelah Genealogiya na Rodovodi Bogdan Lepkij u Vikishovishi Tvori Bogdana Lepkogo 22 lyutogo 2020 u Wayback Machine v biblioteci Chtivo Tvori Bogdana Lepkogo v Internet arhivi Bogdan Lepkij Pisannya Lyajpcig Ukrayinska Nakladnya b r Tom 1 5 listopada 2021 u Wayback Machine 414 s Tom 2 5 listopada 2021 u Wayback Machine 487 s Bogdan Lepkij Svyatij vechir Audiozapis na YouTube Bogdan Lepkij Pid svyatij vechir Audiozapis na YouTube Bogdan Lepkij Lezhav pri vidchinenim vikni Audiozapis na YouTube Lepkij Bogdan Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1960 T 4 kn VII Literi Le Me S 825 826 1000 ekz Nasha pisnya Literaturoznavcha enciklopediya u 2 t avt uklad Yu I Kovaliv Kiyiv VC Akademiya 2007 T 2 M Ya S 109 BOGDAN LEPKIJ Programa Velich osobistosti 2017 na YouTube Sajt muzeyu Bogdana Lepkogo 14 bereznya 2022 u Wayback Machine Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini Pro vidznachennya 140 richchya z dnya narodzhennya Bogdana Lepkogo 31 grudnya 2013 u Wayback Machine Virshi prisvyati rodini Lepkih 1 lyutogo 2014 u Wayback Machine Bogdan Lepkij Shevchenko pro mistectvo Zalcvedel 1920 Lepkij Bogdan Elektronna biblioteka Kultura Ukrayini 12 bereznya 2018 u Wayback Machine Tvori cogo avtora perebuvayut u suspilnomu nadbanni Vi mozhete dopomogti proyektu dodavshi yih u Vikidzherela