Ця стаття містить текст, що не відповідає . |
цієї статті під сумнівом. |
Кири́ло Йо́сипович Студи́нський | |
---|---|
![]() | |
Народився | 4 жовтня 1868 с. Кип'ячка, Тернопільський повіт, Королівство Галичини та Володимирії, |
Помер | 1941 невідоме |
Країна | ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | філолог, лідер спільноти, політик, історик літератури |
Alma mater | Віденський університет ЛНУ ім. І. Франка |
Галузь | слов'янознавство, літературознавство, мовознавство, фольклористика |
Заклад | Львівський університет |
Посада | проректор Львівського університету (1939—1941) |
Вчене звання | професор |
Науковий ступінь | доктор філософії |
Науковий керівник | Ватрослав Ягич |
Членство | НАН України Наукове товариство імені Шевченка |
Батько | о. Йосиф Студинський |
Мати | Вікторія Качала |
У шлюбі з | Леонтина Вахнянин |
Діти | Ірина-Марія та Юрій-Анатоль |
![]() |
Кири́ло Йо́сипович Студи́нський гербу Прус (псевдоніми та криптоніми: Кость Вікторин; К. Вікторин; Кость В.; Іван Лаврін; І. Лаврін; К. Зорян; Зорян; К. С.; Батько; Іван Гарбуз; Федір Замора; Колька; Лівобічний; Літописець; К. Люнин; Не-Маковей; Не плазун, але й без трону; Віктор Осипович; Кость Осипович; Провінціал та ін.; 4 жовтня 1868, с. Кип'ячка, нині Тернопільського району Тернопільської області — найімовірніше, липень 1941, місце смерті невідоме) — український філолог-славіст, літературознавець, мовознавець, фольклорист, письменник, громадський діяч. Онук Степана Качали, дядько по матері Володимира, Климентія, Романа Слюзарів. Доктор філософії (1894), академік ВУАН (з 1924, з якої виключений 1934 «за контрреволюційну діяльність», 1939 року відновлений у членстві).
У 1923–1932 — голова НТШ у Львові. У жовтні 1939 року був головою Народних зборів Західної України, а в 1940 — депутат Верховної Ради УРСР 1-го скликання. Був примусово вивезений зі Львова більшовиками, загинув за невідомих обставин.
Життєпис
Народився у селі Кип'ячці Тернопільського повіту у священничій родині. Батько — о. Йосиф Студинський гербу Прус (1836—1909) — парох церкви Різдва Пресвятої Богородиці в Кип'ячці. Мати Вікторія (1844—28 лютого 1902 ) — дочка о. Степана Качали.
Навчався у Львівському й Віденському (учень Ватрослава Яґича) університетах.
Від вересня 1894 до червня 1895 року здійснював наукові пошуки в бібліотеках університетів у містах Київ і Санкт-Петербург (нині РФ), повернувся до Львова, де вчителював у гімназії.
Після студій на дослідницькій праці в Берлінському університеті (під керівництвом Александра Брюкнера); 1897–1899 — доцент Краківського університету, 1900–1918 і 1939–1941 — професор Львівського Університету (1939–1941 — його проректор).
Був одним з керівних членів Християнсько-суспільної партії та співредактором її органу «Руслан», 1905–1914 — член . Від кінця ХІХ століття співпрацював із «Просвітою» у Львові, референт-редактор (із Іваном Франком) видань товариства.
Під час польсько-української війни 1919–1920 років інтернований у Баранові, Домб'ю.
1916–1920 роки — голова Учительської громади, 1921–1922 — голова Української національної ради.
Кирило Студинський товаришував із Богданом Лепким, Петром Франком та іншими, листувався з Володимиром Антоновичем, Александром Брюкнером, Андрієм Чайковським та ін.
Діяч НТШ: довголітній директор Філологічної Секції і (1923–1932) голова НТШ (встановив близькі зв'язки з ВУАН у Києві, але, захопившися розвитком науки в УСРР у 1920-их pp., некритично поставився до політики радянської влади). Свідченням високого міжнародного авторитету НТШ в цей період було прийняття у члени наукової інституції трьох нобелівських лауреатів — Альберта Ейнштейна, Фріца Прегля та Макса Планка.
22 травня 1924 р. К.Студинський був обраний позаштатним академіком на кафедрі давнього українського письменства історично-філологічним відділом, а 23 червня це обрання затвердило Спільне зібрання ВУАН. У рекомендації М. Грушевський підкреслює громадянську мужність К. Студинського: «Коли з початком 1919 р. польські власті зажадали від него присяги на вірність Польщі, котрій не признано тоді галицької землі, — він відказався від зложення присяги, за що його двічі ув'язнено та інтерновано в Паранові і Домб'ю під Краковом, де просидів півроку, відобрано платню і счеркнено з професорських каталогів».
Працював у комісії з укладання українського правопису (1928, Харків).
Кругозір К. Студинського був надзвичайно широким, оскільки його хвилювали не лише місцеві галицькі проблеми, а й проблеми цілої України, яка в цей час переживала «голодні роки». Створений та очолений за кордоном М. Грушевським «Комітет допомоги голодній Україні» мав свій Крайовий комітет у Галичині, котрий очолював К. Студинський.
У 1927 р. К. Студинський разом з М. Кордубою, Ф. Колессою й О. Макарушкою репрезентували НТШ на відзначенні у Києві сторіччя з часу виходу збірки українських пісень М. Максимовича. М. Грушевський у своєму вступному слові так характеризує завдання перед даною комісією та місце у ній К. Студинського, як голови НТШ: "…"Комісія Західньої України" поставила своїм завданнєм увійти в можливо живі і діяльні зносини з науковими установами і поодинокими ученими не тільки тих частин Західньої України, які містяться в межах Української Радянської Республіки, але й тих що захоплені окупацією — польською, румунською й чеською. Сьому завданню політичні кордони і тяжкі, не полагоджені ще наслідки Світової війни ставили особливі труднощі. Але вони успішно поборюються завдяки живому спочуттю і співділанню в сім єднанню наукових сил обох частин нашої землі, що виявляє особливо наш західно-український науковий осередок — наша львівська безтитульна, але многозаслужена і славна в розвою української науки Західно-Українська Академія Наук — «Наукове Товариство імени Шевченка», котрої нинішній голова академик Кирило Осипович Студинський бере безпосередню діяльну участь в організації занять Комісії Західньої України — є її фактичним співпровідником…".[]
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRoTHlWRU1DVkJNU1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TXlWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPUzVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pVRXhKVVF4SlRneUpVUXhKVGd6SlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Під час приєднання Західної України до УРСР був обраний у жовтні 1939 року головою Народних Зборів Західної України, 1940 — депутатом Верховної Ради СРСР. На цих постах врятував своїми клопотаннями багатьох українців від тюремного ув'язнення.
Під час втечі сталіністів зі Львова у червні 1941 року вивезений і помер за нез'ясованих обставин, за однією з версій[] — застрелили конвоїри під час бомбардування санітарного поїзда біля м. Тернопіль. Наталя Полонська-Василенко, натомість, згадує про те, що бачила його в Києві на бульварі Шевченка «в останніх днях червня, або в перших липня» поряд із наповненим валізами авто і мала з ним коротку розмову, під час якої він розповів, що його вивезли зі Львова і мають везти до Уфи, куди він потім так і не дістався.
Найімовірніше, його разом з Петром Франком, сином Івана Франка, заарештували за особистою вказівкою Микити Хрущова та розстріляли у липні 1941 р., про що свідчить недавно[] знайдена шифрограма до наркома держбезпеки Меркулова.
Праці
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDB0NWNHbGhZMmhyWVMxd1lXMHRVM1IxWkhsdWMydHZiWFV0TVRRd05qZzBNell1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFV0NWNHbGhZMmhyWVMxd1lXMHRVM1IxWkhsdWMydHZiWFV0TVRRd05qZzBNell1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Кирило Студинський автор понад 500 праць головно з літературознавства, в яких застосовував здебільшого соціологічний і порівняльний методи, зокрема у працях з полемічної літератури:
- «Адельфотес» (1895)
- «Пересторога» (1895)
- «Пам'ятки полемічного письменства кін. XVI і поч. XVII в.» (1900)
- «Pierwszy występ literacki Pocieja» (1902)
- «Антіґрафе, полемічний твір М. Смотрицького» (1925) та ін.
З культурно-літературного руху в Галичині:
- («Geneza poetycznych utworów Markiana Szaszkiewicza» (1896, український переклад 1910),
- «Кореспонденція Якова Головацького» (2 т., 1905 — 1909),
- «Копітар і Зубрицький» (1918),
- «Матеріали до історії культурного життя в Галичині в 1795 — 1857 pp.» (1920) та ін.
З фольклору:
- «Лірники» (1894)
Про зв'язки Галичини з Наддніпрянщиною:
- «До історії взаємин Галичини з Україною» (1906),
- «З листів П. Куліша до Ом. Партицького» (1908) й ін.
З української літератури 19 ст.:
- «Котляревський і Артемовський» (1901),
- «Літературні замітки» (1901),
- «В пятьдесятилітє смерти Т. Шевченка» (1911) та ін.
Про українсько-польські взаємини:
- «Польські конспірації серед руських питомців і духовенства в Галичині в роках 1831—1848» (1908),
- «Листи мін. Флоріяна Земялковського до єп. Івана Ступницького» (1908) й ін.
- Студинський К. Ґенеза поетичних творів Маркіяна Шашкевича: студія д-ра К. Студинського. — Львів: Накладом С. Ґорука, 1910. — 88 с. [ 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Студинський К. Львівська духовна Семинария в часах Маркіяна Шашкевича (1829—1843) / написав др. Кирило Студинський. — Львів: Накладом Наук. т-ва ім. Шевченка, 1916. — CCLX, 416 с. : іл., табл. — (Збірник філологічної секції Наукового товариства ім. Шевченка ; т. 17 і 18). [ 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
Автор поезій, оповідань, які друкувалися в українських журналах і пресі під псевдонімами К.Вікторин, І.Лаврін, К.Зорян й ін.
Автобіографічні праці
- Студинський К. Автобіографічні нотатки 1-а част. Життя в рідному краї /Друк. вперше з фонду К.Студинського з ЦІА у Львові. Подав до друку П.Медведик // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Студинський К. З поетичного блокнота // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Студинський К. Із днів моєї юності // Ювілейна книга Української гімназії в Тернополі 1898—1998: До сторіччя заснування /За ред. С.Яреми. — Тернопіль; Львів, 1998. — С. 189-191.
Пам'ять
1993 року в Кип'ячці відкрито пам'ятник Кирилу Студинському (скульптор — І. Мулярчук). В 2011 році монумент оновили.
У рідному селі діє кімната-музей.
Ім'ям Студинського названо вулиці у Тернополі, Львові та інших містах.
У 2018 році в Тернопільському обласному краєзнавчому музеї вшанували пам’ять видатного вченого погашенням пам’ятної марки і конверта.
Примітки
- . Архів оригіналу за 28 жовтня 2016. Процитовано 19 грудня 2016.
- . Архів оригіналу за 4 квітня 2016. Процитовано 1 червня 2016.
- Слюзар Климентій Климентійович.
- . Архів оригіналу за 4 жовтня 2017. Процитовано 23 вересня 2012.
- Кирило Студинський загинув від кулі енкаведиста під Тернополем при спробі вирватись із обіймів «братів»?. ПОГЛЯД (укр.). 4 грудня 2018. Процитовано 3 серпня 2023.
- Посмертна оповістка. Віктория з Качалів Студинська // Руслан, ч. 38 за 16 лютого (1 марця) 1902. — С. 4.
- Кирило Студинський – фундатор нобелівського руху в Україні. Газета Свобода (укр.). 19 жовтня 2018. Процитовано 3 серпня 2023.
{{}}
:|first=
з пропущеним|last=
() - Полонська-Василенко Н. Спогади. — К.: Видавничий дім «Києво-Могилянська академія», 2011. — С.481-482
- gistory (1 листопада 2016). . gistory. Архів оригіналу за 19 листопада 2016. Процитовано 1 лютого 2017.
- Буденний Г. Маємо що пам'ятати!: [Про відкриття пам'ятника у Кип'ячці] // Селянська доля. — 1993. — 9 жовт.
- Відкриття пам'ятника: [у Кип'ячці Тернопіл. р-ну К.Студинському] // Вільне життя. — 1993. — 19 жовт.
- Академіку Студинському відновили монумент на Тернопіллі - 20 хвилин. te.20minut.ua (укр.). Процитовано 3 серпня 2023.
Джерела та література
- Архів Львівського національного університету імені Івана Франка [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.].
- Гординський Я. Акад. Кирило Студинський як дослідник літератури XVI й XVII ст [ 2 березня 2019 у Wayback Machine.]. — Львів : З друк. Наук. Т-ва ім. Шевченка, 1929. — 86 с. — (Записки Наукового Товариства імені Шевченка у Львові ; т. 99).
- Швидкий В. П. Студинський Кирило Йосипович // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 873. — .
Література
- Бубній П. Академік Кирило Студинський // Тернопільщина літературна. Дод. № 4. — Тернопіль, 1992. — Вип. 2. — Ч. 1. — С. 42.
- Буяк Я. «Євфонія Веселобрмячая» в редакції Кирила Студинського //Освітянин. — 1996. — № 11-12. — С. 7.
- Веретюк О. Огонь життя, принесений на жертівник рідної землі // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- В. Т. Кирило Студинський (1868—1941) // Український календар 1981. — Варшава, 1980. — С. 92-94.
- Гнатюк М. Наша гідність і опора: Кафедрі української літератури Львівського ун-ту — 145 років: [Автор у ст. згадує викладачів — уродж. обл. К.Студинського, В.Сімовича, надрук. фото] // Дзвін. — 1994. — № 5. — С. 121-134.
- Головин Б. Моя зустріч з академіком Кирилом Студинським // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Головин Б. Я бачив і слухав Кирила Студинського // Подільське слово. — 1993. — 9 жовт.
- Горак Р. Трагедія червневої ночі: Подробиці зникнення П.Франка та К.Студинського // Західна Україна. — 1993. — № 38 (12-18 верес.); № 39 (19-25 верес.).
- Дорошенко В. Акад. Кирило Студинський // Світ, ч. 19—20. — Л., 1928.
- Єдлінська У. Учений великих заслуг і доброго серця // Свобода. — 1993. — 2 жовт.
- Малевич А. Збори вів Студинський // Колгоспне життя. — 1969. — 23 верес.
- Малевич А. Наш земляк К. Й. Студинський // Колгоспне життя. — 1969. — 23 верес.
- Медведик П. І фольклор, і музика, і театр // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Меленчук О. Кирило Студинський — дослідник і популяризатор творчості Тараса Шевченка / Ольга Меленчук // Слово і час. — 2017. — № 6. — С. 16–22.
- Мельник І. Кирило Студинський — трагічна доля вченого [ 4 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Zbruč. — 2013. — 4 жовтня.
- Ониськів М. Вражаючої сили працелюб // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Рузанов О., Романюк П. Академік Кирило Студинський // Культура і життя. — 1990. — 14, 26 січ.
- Рузанов О., Романюк П. Академік Кирило Студинський: Вчений-енциклопедист // Подільське слово. — 1991. — № 113-114; 2, 30 листоп.; 7, 28 груд.
- Савченко Ф. Юбілей акад. К. О. Студинського // Україна, січень-лютий. — К., 1929.
- Строцень Л. 1939-й. «Червоні» плями на чесних іменах // Західна Україна. — 1993. — № 37 (верес.).
- Тимочко П. Вклоняємось замученим синам // Русалка Дністрова. — 1993. — № 18 (жовт.).
- Ткачук М., Веретюк О. Най пісня нас веде у бої // Вільне життя. — 1993. — 2 жовт.
- Хміляр Л. Великі люди народжуються в селі // Подільське слово. — 1993. — 9 жовт.
- Чопик Р. Заходами К.Студинського: (До взаємовідносин Богдана Лепкого і Кирила Студинського) // Наукові записки. — Тернопіль, 1997. — Кн. 2, ч. II. с. 201-207. — (Терноп. обл. краєзнав. музей).
- Бідулько В. Взаємини Кирила Студинського з громадськими діячами Борщівщини // Літопис Борщівщини: Наук.-краєзнав. зб. — Борщів: Джерело, 1994. — Вип. 6. — С. 107-112.
- Головин Б., Пиндус Б., Ткачов С., Халупа Н., Щербак Л. Студинський Кирило Йосипович // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — 708 с. — . — С. 367—368.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Ювілейний збірник на пошану акад. Кирила Студинського, ч. 1. // ЗНТШ, т. 99. — Л., 1930.
- Кедрин І. Призабутий епізод // Альманах Українського Народного Союзу на рік 1973. — Нью-Йорк, 1973. — С. 195-201.
- Кравченюк О. Кирило Студинський (1868—1941) // Шляхами Золотого Поділля: Тернопільщина і Скалатщина: Регіон. іст.-мемуар. зб. — Нью-Йорк; Торонто, 1983. — Т. III. — С. 580-581.
- Борці за возз'єднання: Біогр. довідн. — Львів, 1989. — С. 302-303.
- Кучер Р. В. Наукове Товариство імені Шевченка: Два ювілеї. — К.: Наук. думка, 1992. — стор. 3, 24, 32, 34, 35, 44, 52, 53, 62, 70, 79, 93, 100.
- Кирило Студинський: повідомлення про арешт // Літопис нескореної України: Документи, матеріали, спогади. — Львів, 1993. — Кн. 1. — С. 116.
- У півстолітніх змаганнях: Вибрані листи до Кирила Студинського (1891—1941). — К.: Наук. думка, 1993. — 765 с.
- Студинський Кирило (1868—1941) // Нарис історії «Просвіти». — Львів; Краків; Париж, 1993. — С. 168.
- Рубльов О. С., Черченко Ю. А. Сталінщина й доля західноукраїнської інтелігенції 20-50-ті роки ХХ ст. — К.: Наук. думка, 1994. — 349 с.
- Качкан В. Заслужений перед українством (вчений Кирило Студинський) // Українське народознавство в іменах. У 2 ч. — К., 1995. — Ч. 2. — С. 144-152.
Посилання
- Студинський Кирило Йосипович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 1004.
- Студинський Кирило // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1966. — Т. 8, кн. XV : Літери Ст — Уц. — С. 1854. — 1000 екз.
- Ігор Чорновол. Спогади Кирила Студинського: з побуту галицького семінариста кінця ХІХ ст. // РІСУ [ 27 січня 2016 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про українського письменника. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin Nejtralnist ciyeyi statti pid sumnivom Bud laska oznajomtesya z vidpovidnim obgovorennyam ta za mozhlivosti vipravte nedoliki U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Studinskij Batko Posada Diti Mati Druzhina Cholovik Kiri lo Jo sipovich Studi nskijNarodivsya 4 zhovtnya 1868 1868 10 04 s Kip yachka Ternopilskij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Avstro UgorshinaPomer 1941 1941 nevidomeKrayina SRSRNacionalnist ukrayinecDiyalnist filolog lider spilnoti politik istorik literaturiAlma mater Videnskij universitet LNU im I FrankaGaluz slov yanoznavstvo literaturoznavstvo movoznavstvo folkloristikaZaklad Lvivskij universitetPosada prorektor Lvivskogo universitetu 1939 1941 Vchene zvannya profesorNaukovij stupin doktor filosofiyiNaukovij kerivnik Vatroslav YagichChlenstvo NAN Ukrayini Naukove tovaristvo imeni ShevchenkaBatko o Josif StudinskijMati Viktoriya KachalaU shlyubi z Leontina VahnyaninDiti Irina Mariya ta Yurij AnatolRoboti u Vikidzherelah Studinskij Kirilo Josipovich u Vikishovishi Kiri lo Jo sipovich Studi nskij gerbu Prus psevdonimi ta kriptonimi Kost Viktorin K Viktorin Kost V Ivan Lavrin I Lavrin K Zoryan Zoryan K S Batko Ivan Garbuz Fedir Zamora Kolka Livobichnij Litopisec K Lyunin Ne Makovej Ne plazun ale j bez tronu Viktor Osipovich Kost Osipovich Provincial ta in 4 zhovtnya 1868 s Kip yachka nini Ternopilskogo rajonu Ternopilskoyi oblasti najimovirnishe lipen 1941 misce smerti nevidome ukrayinskij filolog slavist literaturoznavec movoznavec folklorist pismennik gromadskij diyach Onuk Stepana Kachali dyadko po materi Volodimira Klimentiya Romana Slyuzariv Doktor filosofiyi 1894 akademik VUAN z 1924 z yakoyi viklyuchenij 1934 za kontrrevolyucijnu diyalnist 1939 roku vidnovlenij u chlenstvi U 1923 1932 golova NTSh u Lvovi U zhovtni 1939 roku buv golovoyu Narodnih zboriv Zahidnoyi Ukrayini a v 1940 deputat Verhovnoyi Radi URSR 1 go sklikannya Buv primusovo vivezenij zi Lvova bilshovikami zaginuv za nevidomih obstavin ZhittyepisNarodivsya u seli Kip yachci Ternopilskogo povitu u svyashennichij rodini Batko o Josif Studinskij gerbu Prus 1836 1909 paroh cerkvi Rizdva Presvyatoyi Bogorodici v Kip yachci Mati Viktoriya 1844 28 lyutogo 1902 dochka o Stepana Kachali Navchavsya u Lvivskomu j Videnskomu uchen Vatroslava Yagicha universitetah Vid veresnya 1894 do chervnya 1895 roku zdijsnyuvav naukovi poshuki v bibliotekah universitetiv u mistah Kiyiv i Sankt Peterburg nini RF povernuvsya do Lvova de vchitelyuvav u gimnaziyi Pislya studij na doslidnickij praci v Berlinskomu universiteti pid kerivnictvom Aleksandra Bryuknera 1897 1899 docent Krakivskogo universitetu 1900 1918 i 1939 1941 profesor Lvivskogo Universitetu 1939 1941 jogo prorektor Buv odnim z kerivnih chleniv Hristiyansko suspilnoyi partiyi ta spivredaktorom yiyi organu Ruslan 1905 1914 chlen Vid kincya HIH stolittya spivpracyuvav iz Prosvitoyu u Lvovi referent redaktor iz Ivanom Frankom vidan tovaristva Pid chas polsko ukrayinskoyi vijni 1919 1920 rokiv internovanij u Baranovi Domb yu 1916 1920 roki golova Uchitelskoyi gromadi 1921 1922 golova Ukrayinskoyi nacionalnoyi radi Kirilo Studinskij tovarishuvav iz Bogdanom Lepkim Petrom Frankom ta inshimi listuvavsya z Volodimirom Antonovichem Aleksandrom Bryuknerom Andriyem Chajkovskim ta in Diyach NTSh dovgolitnij direktor Filologichnoyi Sekciyi i 1923 1932 golova NTSh vstanoviv blizki zv yazki z VUAN u Kiyevi ale zahopivshisya rozvitkom nauki v USRR u 1920 ih pp nekritichno postavivsya do politiki radyanskoyi vladi Svidchennyam visokogo mizhnarodnogo avtoritetu NTSh v cej period bulo prijnyattya u chleni naukovoyi instituciyi troh nobelivskih laureativ Alberta Ejnshtejna Frica Preglya ta Maksa Planka 22 travnya 1924 r K Studinskij buv obranij pozashtatnim akademikom na kafedri davnogo ukrayinskogo pismenstva istorichno filologichnim viddilom a 23 chervnya ce obrannya zatverdilo Spilne zibrannya VUAN U rekomendaciyi M Grushevskij pidkreslyuye gromadyansku muzhnist K Studinskogo Koli z pochatkom 1919 r polski vlasti zazhadali vid nego prisyagi na virnist Polshi kotrij ne priznano todi galickoyi zemli vin vidkazavsya vid zlozhennya prisyagi za sho jogo dvichi uv yazneno ta internovano v Paranovi i Domb yu pid Krakovom de prosidiv pivroku vidobrano platnyu i scherkneno z profesorskih katalogiv Pracyuvav u komisiyi z ukladannya ukrayinskogo pravopisu 1928 Harkiv Krugozir K Studinskogo buv nadzvichajno shirokim oskilki jogo hvilyuvali ne lishe miscevi galicki problemi a j problemi ciloyi Ukrayini yaka v cej chas perezhivala golodni roki Stvorenij ta ocholenij za kordonom M Grushevskim Komitet dopomogi golodnij Ukrayini mav svij Krajovij komitet u Galichini kotrij ocholyuvav K Studinskij U 1927 r K Studinskij razom z M Korduboyu F Kolessoyu j O Makarushkoyu reprezentuvali NTSh na vidznachenni u Kiyevi storichchya z chasu vihodu zbirki ukrayinskih pisen M Maksimovicha M Grushevskij u svoyemu vstupnomu slovi tak harakterizuye zavdannya pered danoyu komisiyeyu ta misce u nij K Studinskogo yak golovi NTSh Komisiya Zahidnoyi Ukrayini postavila svoyim zavdannyem uvijti v mozhlivo zhivi i diyalni znosini z naukovimi ustanovami i poodinokimi uchenimi ne tilki tih chastin Zahidnoyi Ukrayini yaki mistyatsya v mezhah Ukrayinskoyi Radyanskoyi Respubliki ale j tih sho zahopleni okupaciyeyu polskoyu rumunskoyu j cheskoyu Somu zavdannyu politichni kordoni i tyazhki ne polagodzheni she naslidki Svitovoyi vijni stavili osoblivi trudnoshi Ale voni uspishno poboryuyutsya zavdyaki zhivomu spochuttyu i spivdilannyu v sim yednannyu naukovih sil oboh chastin nashoyi zemli sho viyavlyaye osoblivo nash zahidno ukrayinskij naukovij oseredok nasha lvivska beztitulna ale mnogozasluzhena i slavna v rozvoyu ukrayinskoyi nauki Zahidno Ukrayinska Akademiya Nauk Naukove Tovaristvo imeni Shevchenka kotroyi ninishnij golova akademik Kirilo Osipovich Studinskij bere bezposerednyu diyalnu uchast v organizaciyi zanyat Komisiyi Zahidnoyi Ukrayini ye yiyi faktichnim spivprovidnikom dzherelo Rozshifrovana telegrama yaka pidtverdzhuye aresht Studinskogo 6 lipnya 1941 roku Pid chas priyednannya Zahidnoyi Ukrayini do URSR buv obranij u zhovtni 1939 roku golovoyu Narodnih Zboriv Zahidnoyi Ukrayini 1940 deputatom Verhovnoyi Radi SRSR Na cih postah vryatuvav svoyimi klopotannyami bagatoh ukrayinciv vid tyuremnogo uv yaznennya Pid chas vtechi stalinistiv zi Lvova u chervni 1941 roku vivezenij i pomer za nez yasovanih obstavin za odniyeyu z versij dzherelo zastrelili konvoyiri pid chas bombarduvannya sanitarnogo poyizda bilya m Ternopil Natalya Polonska Vasilenko natomist zgaduye pro te sho bachila jogo v Kiyevi na bulvari Shevchenka v ostannih dnyah chervnya abo v pershih lipnya poryad iz napovnenim valizami avto i mala z nim korotku rozmovu pid chas yakoyi vin rozpoviv sho jogo vivezli zi Lvova i mayut vezti do Ufi kudi vin potim tak i ne distavsya Najimovirnishe jogo razom z Petrom Frankom sinom Ivana Franka zaareshtuvali za osobistoyu vkazivkoyu Mikiti Hrushova ta rozstrilyali u lipni 1941 r pro sho svidchit nedavno koli znajdena shifrograma do narkoma derzhbezpeki Merkulova PraciPam yatnik akademiku movoznavcyu literaturoznavcyu folkloristu Kirilovi Studinskomu bilya shkoli u seli Kip yachka Kirilo Studinskij avtor ponad 500 prac golovno z literaturoznavstva v yakih zastosovuvav zdebilshogo sociologichnij i porivnyalnij metodi zokrema u pracyah z polemichnoyi literaturi Adelfotes 1895 Perestoroga 1895 Pam yatki polemichnogo pismenstva kin XVI i poch XVII v 1900 Pierwszy wystep literacki Pocieja 1902 Antigrafe polemichnij tvir M Smotrickogo 1925 ta in Z kulturno literaturnogo ruhu v Galichini Geneza poetycznych utworow Markiana Szaszkiewicza 1896 ukrayinskij pereklad 1910 Korespondenciya Yakova Golovackogo 2 t 1905 1909 Kopitar i Zubrickij 1918 Materiali do istoriyi kulturnogo zhittya v Galichini v 1795 1857 pp 1920 ta in Z folkloru Lirniki 1894 Pro zv yazki Galichini z Naddnipryanshinoyu Do istoriyi vzayemin Galichini z Ukrayinoyu 1906 Z listiv P Kulisha do Om Partickogo 1908 j in Z ukrayinskoyi literaturi 19 st Kotlyarevskij i Artemovskij 1901 Literaturni zamitki 1901 V pyatdesyatilitye smerti T Shevchenka 1911 ta in Pro ukrayinsko polski vzayemini Polski konspiraciyi sered ruskih pitomciv i duhovenstva v Galichini v rokah 1831 1848 1908 Listi min Floriyana Zemyalkovskogo do yep Ivana Stupnickogo 1908 j in Studinskij K Geneza poetichnih tvoriv Markiyana Shashkevicha studiya d ra K Studinskogo Lviv Nakladom S Goruka 1910 88 s 20 veresnya 2020 u Wayback Machine Studinskij K Lvivska duhovna Seminariya v chasah Markiyana Shashkevicha 1829 1843 napisav dr Kirilo Studinskij Lviv Nakladom Nauk t va im Shevchenka 1916 CCLX 416 s il tabl Zbirnik filologichnoyi sekciyi Naukovogo tovaristva im Shevchenka t 17 i 18 20 veresnya 2020 u Wayback Machine Avtor poezij opovidan yaki drukuvalisya v ukrayinskih zhurnalah i presi pid psevdonimami K Viktorin I Lavrin K Zoryan j in Avtobiografichni praci Studinskij K Avtobiografichni notatki 1 a chast Zhittya v ridnomu krayi Druk vpershe z fondu K Studinskogo z CIA u Lvovi Podav do druku P Medvedik Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Studinskij K Z poetichnogo bloknota Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Studinskij K Iz dniv moyeyi yunosti Yuvilejna kniga Ukrayinskoyi gimnaziyi v Ternopoli 1898 1998 Do storichchya zasnuvannya Za red S Yaremi Ternopil Lviv 1998 S 189 191 Pam yat1993 roku v Kip yachci vidkrito pam yatnik Kirilu Studinskomu skulptor I Mulyarchuk V 2011 roci monument onovili U ridnomu seli diye kimnata muzej Im yam Studinskogo nazvano vulici u Ternopoli Lvovi ta inshih mistah U 2018 roci v Ternopilskomu oblasnomu krayeznavchomu muzeyi vshanuvali pam yat vidatnogo vchenogo pogashennyam pam yatnoyi marki i konverta Primitki Arhiv originalu za 28 zhovtnya 2016 Procitovano 19 grudnya 2016 Arhiv originalu za 4 kvitnya 2016 Procitovano 1 chervnya 2016 Slyuzar Klimentij Klimentijovich Arhiv originalu za 4 zhovtnya 2017 Procitovano 23 veresnya 2012 Kirilo Studinskij zaginuv vid kuli enkavedista pid Ternopolem pri sprobi virvatis iz obijmiv brativ POGLYaD ukr 4 grudnya 2018 Procitovano 3 serpnya 2023 Posmertna opovistka Viktoriya z Kachaliv Studinska Ruslan ch 38 za 16 lyutogo 1 marcya 1902 S 4 Kirilo Studinskij fundator nobelivskogo ruhu v Ukrayini Gazeta Svoboda ukr 19 zhovtnya 2018 Procitovano 3 serpnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a first z propushenim last dovidka Polonska Vasilenko N Spogadi K Vidavnichij dim Kiyevo Mogilyanska akademiya 2011 S 481 482 gistory 1 listopada 2016 gistory Arhiv originalu za 19 listopada 2016 Procitovano 1 lyutogo 2017 Budennij G Mayemo sho pam yatati Pro vidkrittya pam yatnika u Kip yachci Selyanska dolya 1993 9 zhovt Vidkrittya pam yatnika u Kip yachci Ternopil r nu K Studinskomu Vilne zhittya 1993 19 zhovt Akademiku Studinskomu vidnovili monument na Ternopilli 20 hvilin te 20minut ua ukr Procitovano 3 serpnya 2023 Dzherela ta literaturaArhiv Lvivskogo nacionalnogo universitetu imeni Ivana Franka 5 bereznya 2016 u Wayback Machine Gordinskij Ya Akad Kirilo Studinskij yak doslidnik literaturi XVI j XVII st 2 bereznya 2019 u Wayback Machine Lviv Z druk Nauk T va im Shevchenka 1929 86 s Zapiski Naukovogo Tovaristva imeni Shevchenka u Lvovi t 99 Shvidkij V P Studinskij Kirilo Josipovich Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 873 ISBN 978 966 00 1290 5 Literatura Bubnij P Akademik Kirilo Studinskij Ternopilshina literaturna Dod 4 Ternopil 1992 Vip 2 Ch 1 S 42 Buyak Ya Yevfoniya Veselobrmyachaya v redakciyi Kirila Studinskogo Osvityanin 1996 11 12 S 7 Veretyuk O Ogon zhittya prinesenij na zhertivnik ridnoyi zemli Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt V T Kirilo Studinskij 1868 1941 Ukrayinskij kalendar 1981 Varshava 1980 S 92 94 Gnatyuk M Nasha gidnist i opora Kafedri ukrayinskoyi literaturi Lvivskogo un tu 145 rokiv Avtor u st zgaduye vikladachiv urodzh obl K Studinskogo V Simovicha nadruk foto Dzvin 1994 5 S 121 134 Golovin B Moya zustrich z akademikom Kirilom Studinskim Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Golovin B Ya bachiv i sluhav Kirila Studinskogo Podilske slovo 1993 9 zhovt Gorak R Tragediya chervnevoyi nochi Podrobici zniknennya P Franka ta K Studinskogo Zahidna Ukrayina 1993 38 12 18 veres 39 19 25 veres Doroshenko V Akad Kirilo Studinskij Svit ch 19 20 L 1928 Yedlinska U Uchenij velikih zaslug i dobrogo sercya Svoboda 1993 2 zhovt Malevich A Zbori viv Studinskij Kolgospne zhittya 1969 23 veres Malevich A Nash zemlyak K J Studinskij Kolgospne zhittya 1969 23 veres Medvedik P I folklor i muzika i teatr Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Melenchuk O Kirilo Studinskij doslidnik i populyarizator tvorchosti Tarasa Shevchenka Olga Melenchuk Slovo i chas 2017 6 S 16 22 Melnik I Kirilo Studinskij tragichna dolya vchenogo 4 kvitnya 2016 u Wayback Machine Zbruc 2013 4 zhovtnya Oniskiv M Vrazhayuchoyi sili pracelyub Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Ruzanov O Romanyuk P Akademik Kirilo Studinskij Kultura i zhittya 1990 14 26 sich Ruzanov O Romanyuk P Akademik Kirilo Studinskij Vchenij enciklopedist Podilske slovo 1991 113 114 2 30 listop 7 28 grud Savchenko F Yubilej akad K O Studinskogo Ukrayina sichen lyutij K 1929 Strocen L 1939 j Chervoni plyami na chesnih imenah Zahidna Ukrayina 1993 37 veres Timochko P Vklonyayemos zamuchenim sinam Rusalka Dnistrova 1993 18 zhovt Tkachuk M Veretyuk O Naj pisnya nas vede u boyi Vilne zhittya 1993 2 zhovt Hmilyar L Veliki lyudi narodzhuyutsya v seli Podilske slovo 1993 9 zhovt Chopik R Zahodami K Studinskogo Do vzayemovidnosin Bogdana Lepkogo i Kirila Studinskogo Naukovi zapiski Ternopil 1997 Kn 2 ch II s 201 207 Ternop obl krayeznav muzej Bidulko V Vzayemini Kirila Studinskogo z gromadskimi diyachami Borshivshini Litopis Borshivshini Nauk krayeznav zb Borshiv Dzherelo 1994 Vip 6 S 107 112 Golovin B Pindus B Tkachov S Halupa N Sherbak L Studinskij Kirilo Josipovich Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2008 T 3 P Ya 708 s ISBN 978 966 528 279 2 S 367 368 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Yuvilejnij zbirnik na poshanu akad Kirila Studinskogo ch 1 ZNTSh t 99 L 1930 Kedrin I Prizabutij epizod Almanah Ukrayinskogo Narodnogo Soyuzu na rik 1973 Nyu Jork 1973 S 195 201 Kravchenyuk O Kirilo Studinskij 1868 1941 Shlyahami Zolotogo Podillya Ternopilshina i Skalatshina Region ist memuar zb Nyu Jork Toronto 1983 T III S 580 581 Borci za vozz yednannya Biogr dovidn Lviv 1989 S 302 303 Kucher R V Naukove Tovaristvo imeni Shevchenka Dva yuvileyi K Nauk dumka 1992 stor 3 24 32 34 35 44 52 53 62 70 79 93 100 Kirilo Studinskij povidomlennya pro aresht Litopis neskorenoyi Ukrayini Dokumenti materiali spogadi Lviv 1993 Kn 1 S 116 U pivstolitnih zmagannyah Vibrani listi do Kirila Studinskogo 1891 1941 K Nauk dumka 1993 765 s Studinskij Kirilo 1868 1941 Naris istoriyi Prosviti Lviv Krakiv Parizh 1993 S 168 Rublov O S Cherchenko Yu A Stalinshina j dolya zahidnoukrayinskoyi inteligenciyi 20 50 ti roki HH st K Nauk dumka 1994 349 s Kachkan V Zasluzhenij pered ukrayinstvom vchenij Kirilo Studinskij Ukrayinske narodoznavstvo v imenah U 2 ch K 1995 Ch 2 S 144 152 PosilannyaStudinskij Kirilo Josipovich Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 1004 Studinskij Kirilo Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1966 T 8 kn XV Literi St Uc S 1854 1000 ekz Igor Chornovol Spogadi Kirila Studinskogo z pobutu galickogo seminarista kincya HIH st RISU 27 sichnya 2016 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro ukrayinskogo pismennika Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi Tvori cogo avtora perebuvayut u suspilnomu nadbanni Vi mozhete dopomogti proyektu dodavshi yih u Vikidzherela