Дятел звичайний | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Самиця зі здобиччю | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Dendrocopos major (Linnaeus, 1758) | ||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Дя́тел звича́йний, або дя́тел вели́кий строка́тий (Dendrocopos major) — птах досить великого розміру; один із найвідоміших представників родини Дятлових. Населяє найрізноманітніші лісові ландшафти Палеарктики від Канарських островів і північно-західної Африки на заході до Камчатки і Японських островів на сході, причому майже скрізь є звичайним, численним видом. Нерідко селиться в межах населених пунктів — у старих садах, парках, на кладовищах. Як правило, веде осілий спосіб життя і лише на північній межі ареалу в несприятливі роки здійснює масові кочівлі-інвазії в сусідні регіони.
Дятел відіграє важливу роль в екосистемах лісу, забезпечуючи дуплами дрібних птахів, таких як синиці і мухоловки. Крім того, він у великій кількості поїдає лісових шкідників: попелиць, гусінь метеликів і комах, які живляться деревиною — вусачів, златок, короїдів, мурах тощо. Якщо навесні та влітку основу раціону складають тваринні корми, то восени і взимку птах переходить на рослинну їжу. У хвойних лісах його основним кормом є насіння сосни, ялини і модрини. Для довбання шишок використовується «кузня» — розгалуження гілок, щілина в корі або отвір, зроблений дятлом, у який вставляється шишка. У південних листяних лісах дятли споживають горіхи та плоди кісточкових дерев.
Сезон розмноження триває з кінця березня по червень. Будівництву гнізда передує галаслива, демонстративна поведінка птахів, супроводжувана криками, стукотом і шлюбними іграми. У кладці зазвичай 5—7 блискучих білих яєць. Висиджують по черзі обидва птахи, близько двох тижнів. Пташенят спочатку не чутно, але ближче до вильоту вони стають галасливими і висовуються з гнізда. Виліт молодих відбувається, як правило, у червні, у віці близько 3 тижнів.
Його голос можна почути в будь-який час року з різних причин: шлюбне збудження, територіальна суперечка, переляк або демонстрація гнізда.
Опис
Зовнішній вигляд
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5rTDBKMWJuUnpjR1ZqYUhSZlJHVnVaSEp2WTI5d2IzTmZiV0ZxYjNJdE1pNXFjR2N2TVRjd2NIZ3RRblZ1ZEhOd1pXTm9kRjlFWlc1a2NtOWpiM0J2YzE5dFlXcHZjaTB5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Розміром з чорного дрозда. Довжина тіла становить 22—27 см, розмах крил — 42—47 см, вага складає 60—100 г.
У забарвленні переважають чорні й білі тони, які в поєднанні з яскраво-червоним (у окремих підвидів — рожевим) підхвістям надають птахові строкатого вигляду. Верх голови, спина і надхвістя чорні з синюватим блиском. Лоб, щоки, плечі бурувато-білі. Черево залежно від району проживання може бути світлішим або темнішим, мінячись від чисто білого до бурого або майже шоколадного. На плечах розташовані великі білі поля, між якими проходить чорна спинна смуга. Махові пера чорні з широкими білими плямами, які на складеному крилі утворюють п'ять поперечних світлих смуг. Хвіст чорний, за винятком двох крайніх стернових пір'їн, які білого кольору. Райдужна оболонка ока коричнева або червона, дзьоб свинцево-чорний, лапи темно-бурі. Від основи дзьоба до бічної частини шиї, а потім убік до чорного зашийку тягнуться добре помітні чорні смуги — «вуса», які облямовують білі щоки.
Самець відрізняється від самиці червоною поперечною смугою на потилиці. У молодих птахів незалежно від статі тім'я червоне з чорними поздовжніми штрихами. Інших відмінностей в забарвленні оперення молоді не мають. Хвіст середньої довжини, загострений і дуже жорсткий, тому що служить головним чином опорою при лазінні по стовбуру дерева. Дятел добре і швидко літає, проте у всіх випадках віддає перевагу лазінню по стовбуру, користуючись крилами лише для перельоту на сусіднє дерево.
Порівняння зі схожими видами
Зазвичай порівнюють великого строкатого дятла з сирійським і білокрилим дятлами, що мають найбільш схожий малюнок оперення. У сирійського дятла лінія «вусів» не доходить до зашийка, як у великого строкатого: там де в останнього дві білі плями, розділених чорною лінією, у сирійського лише одна суцільна. Крім того, у сирійського дятла боки голови світліші, підхвістя рожевувате (але не червоне), на крайніх рульових перах лише кілька білих цяток.
Білокрилий дятел дещо дрібніший, має слабший дзьоб, і в нього значно більш розвинутий білий колір на лопатках і крилах, червоний в нижній частині тіла більш насичений. У біла нижня частина спини, а також рожеве підхвістя і відсутні чорні штрихи на боках. Малий строкатий дятел значно дрібніший від великого, також, як і короткохвостий, виділяється білою спиною, а також білим підхвістям. У трипалого дятла біла поздовжня смуга на спині і відсутність червоних відмітин (шапочка самця забарвлена в лимонно-жовтий колір).
Мінливість
Підвидова систематика в цілому розроблена недостатньо, різні автори виділяють від 14 до 26 географічних рас. Мінливість проявляється у ступені розвитку і тональності світлого забарвлення на нижньому боці тіла, а також в деталях малюнка оперення, в загальних розмірах і пропорціях. Деякі автори при визначенні підвиду також використовують величину дзьоба, яка скоріше залежить від характеру харчування конкретної особини, ніж від географічного положення популяції. У загальному випадку можна сказати, що північні раси більші, мають коротший і сильніший дзьоб, світліше оперення черева.
Чітка межа між ареалами підвидів часто відсутня, оскільки для виду характерна поступова, «клинова» зміна ознак з півночі на південь і з заходу на схід. З особливостей можна відзначити чорну з червоними плямами поперечну смугу на грудях у північноафриканського підвиду numidus, редукцію лопаткових білих полів і червону пляму на грудях у китайської раси cabanisi. Останню іноді виділяють в окремий вид. Великий строкатий дятел зрідка утворює гібридні форми з сирійським, білокрилим і короткохвостим дятлами. Список підвидів, їх поширення та морфологічні особливості наведено в розділі «Зовнішня класифікація».
Голос
Досить галасливий птах. Його голос можна почути в будь-який час року з різних причин: шлюбне збудження, територіальна суперечка, переляк або демонстрація гнізда. Вокалізація самців і самиць не відрізняється, хоча самці в цілому кричать частіше й інтенсивніше. Найчастіше можна почути різке й уривчасте «кік» із деякими модифікаціями. Часом схвильований птах видає цей звук швидко кілька разів, у результаті чого він перетворюється на стрекотливе «кі-кі-кі …» або «кр-кр-кр …». З середини січня до кінця червня, а також іноді у вересні крики часто супроводжує «барабанний дріб», що являє собою своєрідну трель від вібрації сухого сучка під швидкими ударами дзьоба. Ця трель також є важливим засобом спілкування між птахами. Дріб у великого дятла дуже короткий, триває близько 0,6 секунди і складається з 12-13 ударів, які зливаються в єдиний звук, окремі удари практично нерозрізнювані. За цією ознакою, а також за тим, що дріб починається гучно, а потім швидко затихає, можна розпізнати великого строкатого дятла здалеку, навіть не бачачи його. У гарну погоду дріб чути на відстані до 1,5 км від птаха.
Поширення
Ареал
Область розповсюдження охоплює більшу частину Палеарктики. В Африці мешкає на півночі Алжиру й Тунісу на південь до Великого Атласу, в Марокко і на канарських островах Тенерифе і Гран-Канарія. В Європі поширений майже повсюдно, за винятком Ірландії, високогірних районів, півночі Скандинавії, а також степової зони України, півдня й арктичних районів Росії. У південній частині Балканського півострова та в Малій Азії трапляється спорадично в гірській місцевості. На островах Середземного моря відзначений на Сицилії, Корсиці та Сардинії. Велика ізольована ділянка є на Кавказі, в Закавказзі й півночі Ірану на територіях, прилеглих до Каспійського моря.
У Скандинавії, Фінляндії і на Кольському півострові поширений до кордонів деревної рослинності, в європейській частині Росії на північ до Соловецьких островів, східного узбережжя Білого моря, долини (півострів Канін), низин Печори, в районі Уралу на північ до 67° північної широти. У Західному Сибіру відзначений на північ до 66° північної широти, в долині Єнісею — до 68° північної широти, до північної частини басейну Нижньої Тунгуски, в басейні Лени — до 65° північної широти. На сході північна межа ареалу опускається до північного узбережжя Гіжигінської губи. На Камчатці гніздиться на північ приблизно до 62-ї паралелі. Населяє Сахалін, південні Курильські острови, а також японські острови Хоккайдо, Хонсю, Цусіма і .
В Україні гніздиться на південь до широти міста Дніпра, а також у гірському Криму. В європейській частині Росії поширений на південь до понизь Дону, Волги, долини Уралу в районі 49-ї паралелі. На схід південна межа ареалу проходить через територію Казахстану — долину Ілека на заході, район Павлодару, Казахський дрібносопочник, Зайсанську улоговину. Ізольована ділянка розташована на схід від озера Балхаш в Джунгарському Алатау. У Монголії і Західному Китаї область розповсюдження охоплює простір на південь до хребта , Східного Тянь-Шаню, Хангаю, Хентею і Великого Хінгану. На схід південний кордон ареалу різко йде на південь і через центральні й східні райони Китаю досягає північної частини Індокитаю, китайських провінцій Юньнань і Хайнань, а також північного Лаосу.
Місця проживання
У виборі місць мешкання надзвичайно пластичний, пристосовується до будь-яких біотопів, в яких є дерева — від північної тайги до невеликих лісистих острівців, садів і парків. Тим не менш, щільність розселення не скрізь однакова; в різних регіонах птахи можуть віддавати перевагу тим чи іншим типам лісу. У Північній Африці оселяється в маслинових і тополевих гаях, в кедрових, соснових, широколистяних і мішаних лісах з дубом корковим. У Польщі найбільшої чисельності досягає в вільхово-ясенових і дубово-грабових гаях. Охоче оселяється в парках і лісопарках зі старими деревами, в садах. На північному заході Росії звичайний і численний у різноманітних типах лісу — в сухих борах, в заболочених ялинових лісах, у темнохвойних, мішаних і широколистяних лісах. Не цурається людини і нерідко трапляється навіть у великих містах: наприклад, в Санкт-Петербурзі птахи гніздяться в Михайлівському саду, в парку Лісотехнічної академії, в Сосновському лісопарку і на кладовищах. На Уралі та в Сибіру віддає перевагу мішаним і хвойним лісам, особливо з домінуванням сосни, однак уникає суцільного темного лісу та дрібнолісся. На Далекому Сході населяє передгірні і гірські широколистяні й кедрово-широколистяні ліси. На півночі М'янми відзначений серед заростей вільхи і рододендрона, в Японії — звичайний в листяних, хвойних і мішаних лісах. Поза сезоном розмноження, кочуючи у пошуках корму, птахи можуть з'явитися і в нетипових для них біотопах, наприклад, у заростях тундрових і степових чагарників, очерету.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDBSbGJtUnliMk52Y0c5elgyMWhhbTl5WHkxR2FXNXNZVzVrWHkxbVpXMWhiR1ZmWm1WbFpHbHVaMTlxZFhabGJtbHNaVjlwYmw5dVpYTjBMVGd1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVSbGJtUnliMk52Y0c5elgyMWhhbTl5WHkxR2FXNXNZVzVrWHkxbVpXMWhiR1ZmWm1WbFpHbHVaMTlxZFhabGJtbHNaVjlwYmw5dVpYTjBMVGd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Гніздиться до верхньої межі лісу — в Альпах до 2000 м і вище, в Тунісі понад 1000 м, в Марокко до 2200 м, в Центральній Азії до 2500 м, у Південно-Східній Азії до 1800 м, у М'янмі і в Японії до 2300 м над рівнем моря. Скрізь веде осілий спосіб життя, однак в окремі роки при неврожаї насіння та інших кормів може здійснювати масові кочівлі (інвазії) в сусідні області. При цьому чисельність птахів у межах одного району може скоротитися в кілька разів і відновитися лише через кілька років. Найбільша схильність до переміщення відзначена у молодих птахів, у той час як старі дятли намагаються не залишати гніздові ділянки.
Розмноження
Традиційно вважається моногамним птахом, хоча в Японії були зареєстровані випадки поліандрії. Більшість птахів приступає до розмноження в кінці першого року життя. Частина пар після закінчення сезону розмноження тримається разом до наступної весни, інша розпадається, зимує на різних ділянках лісу і на наступний рік нерідко утворює пару знову. Незважаючи на різні кліматичні умови, терміни гніздування не сильно відрізняються між північними і південними популяціями: часовий проміжок між початком кладки яєць в Африці та в Скандинавії становить близько двох тижнів. Сезон розпочинається в кінці лютого — на початку березня (у степовій зоні з січня), крики окремих самців можна почути і значно раніше — в кінці грудня або початку січня. До середини березня шлюбна активність птахів наростає, після чого тримається приблизно на одному рівні до квітня — середини травня, коли закінчується утворення пар і птахи приступають до побудови гнізд. Знайомство починається з об'єднанням кормових ділянок самця і самки. Токуючі самці поводяться дуже помітно — агресивно кричать, барабанять по сухих гілках. Самки також подають голос і перестукуються, але рідше і не так інтенсивно. Для дробу звичайні дятли часто використовують одні й ті ж дерева з сухими верхівками чи сучками у верхній частині крони. У шлюбних іграх птахи (здебільшого самці) нерідко пурхають мов метелики, віддаляючись від свого партнера з повільними помахами крил, розпушеним і піднесеним хвостом, при цьому верещать. Сідаючи на стовбур, птах може демонструвати розпочате дупло. Не є рідкісними і демонстративні переслідування одного партнера іншим, при цьому самка завжди домінує над самцем. Шлюбні польоти нерідко закінчуються спарюванням. Воно зазвичай відбувається на горизонтальній гілці у верхній частині крони і супроводжується криками. Тривалість кожної копуляції — близько 6 секунд.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDBSNmFTVkROQ1U1T1dOcGJ5VkROU1U0TWw5a2RTVkROU1ZDUTNsZk1TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSSHBwSlVNMEpUazVZMmx2SlVNMUpUZ3lYMlIxSlVNMUpVSkRlVjh4TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekExTDBSbGJtUnliMk52Y0c5elgyMWhhbTl5WDAxSVRsUmZNak15TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRVpXNWtjbTlqYjNCdmMxOXRZV3B2Y2w5TlNFNVVYekl6TWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
З утворенням пари дятли стають агресивними до інших птахів, особливо токуючих. На кордоні ділянки, розмір якої залежить від щільності поселення, часто трапляються сутички із сусідами. Дерево для гнізда обирає самець. Воно, як правило, має м'яку, але не гнилу деревину — це може бути осика, рідше вільха, ще рідше береза, дуб, липа, сосна, модрина. Зрідка замість дерева птахи вибирають телеграфний стовп або іншу дерев'яну споруду. Зазвичай ділянка містить кілька несправжніх, незавершених дупел. Їх обстеження показало, що велика частина була почата й закинута через невдалий вибір місця, зокрема через наявність внутрішніх сучків. У розріджених поселеннях дятли воліють щороку довбати нове дупло, в щільних, як правило, займають торішні. Дупло найчастіше розташоване на висоті до 8 м (відомі випадки від 0,3 до 26 м) — в середньому нижче, ніж у середнього і дятлів, нерідко під шапинкою з гриба-трутовика. Воно має глибину 25-35 см і діаметр 11-12 см. Льоток округлий або ледь овальний, завширшки 4,5-6 см. Самець довбає по дереву, відщеплюючи шматочки деревини завдовжки 2-4 см, самка лише зрідка підміняє його. Вся робота займає до двох тижнів, але з урахуванням недобудованих гнізд може розтягнутися на триваліший термін.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDBSbGJtUnliMk52Y0c5elgyMWhhbTl5WDNkcGRHaGZVR2xqWldGZllXSnBaWE5mWTI5dVpTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSR1Z1WkhKdlkyOXdiM05mYldGcWIzSmZkMmwwYUY5UWFXTmxZVjloWW1sbGMxOWpiMjVsTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У кінці квітня — початку травня самка відкладає 4-8 (частіше 5-7) блискучих білих яєць. Розміри яєць: 24-30 × 19-24 мм. Висиджують обидва члени пари, але більше самець (вночі у гнізді сидить тільки він). Інкубація триває 12-13 (за іншими даними, 10-12) днів. Пташенята вилуплюються голі, сліпі й безпомічні. Перші дні життя за межами дупла їх майже не чути; голодні видають дзижчання і скрегіт, ситі — гукають і клацають. З 10-денного віку вони вже деруться до льотка, спираючись на п'яточні мозолі, і зустрічають батьків вже біля входу. З цього часу їх добре чути на відстані до 80-100 м від дупла. У вигодовуванні беруть участь обидва батьки. Вони прилітають до гнізда кожні 2-4 хвилини, за день роблячи до 300 годувань. У гнізді пташенята проводять від 20 до 23 діб, перш ніж набувають здатність до польоту. Потім виводок розпадається — частина пташенят іде за самцем, інша — за самкою. Навчившись літати, пташенята не відразу покидають ділянку, а ще 15-20 днів тримаються біля гнізда, причому перші 10 днів їх підгодовують батьки. Середня тривалість життя дятлів становить близько 9 років, максимально відомий вік у Європі — 12 років 8 місяців — був зареєстрований в Швеції.
Живлення
Вибір кормів найрізноманітніший залежно від сезону з ухилом у бік тваринної або рослинної їжі. Самці і самки здобувають її на різних територіях, часто навіть у різних типах лісу.
Навесні та влітку дятли у великих кількостях поїдають усіляких комах та їхніх личинок: жуків, у тому числі тих, які харчуються деревиною (вусачів, короїдів, златок, рогачів, листоїдів, сонечок, довгоносиків, турунів), гусениць та імаго метеликів, у тому числі мохнатих (, зубниць, , п'ядунів, коконопрядів, жилкуватих біланів), рогохвостів, попелиць, кокцид. Чималу частку раціону складають мурахи: , , й ); в шлунках деяких дятлів орнітологи знаходили по 300—500 особин цих комах. Зрідка вживають в їжу ракоподібних і молюсків. У холодну пору року дятлів нерідко можна спостерігати біля житла людини, де вони відвідують пташині годівниці або видобувають залишки харчів (сир, ковбасу тощо) на смітниках. При нагоді живляться падлом. Крім того, відмічене розорення гнізд дрібних співочих птахів, поїдання їх яєць і пташенят. Серед жертв цього виду відмічені мухоловки строкаті, звичайні горихвістки, синиці, зяблики, кропив'янки, навіть інших видів дятлів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk13TDFkdmIyUndaV05yWlhKZlZISjFibXRmVjI5dlpHSnZjbkp2ZDE5cGJuTmxZM1J6TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxWGIyOWtjR1ZqYTJWeVgxUnlkVzVyWDFkdmIyUmliM0p5YjNkZmFXNXpaV04wY3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
Корм добувають на стовбурах і на поверхні землі. Птахи можуть лазити по бічних гілках, але ніколи не опускаються вниз головою. Найчастіше птах сідає на нижню частину стовбура і по спіралі стрибками підіймається вгору, роблячи зупинки, оглядаючи щілини і запускаючи в них свій липкий язик завдовжки близько 40 мм. Виявивши комах, дятел сильними ударами дзьоба розбиває кору або робить в ній заглиблення до 10 см, а потім язиком витягує здобич на поверхню. Піднявшись до висоти 12-16 м, а іноді й вище, дятел перелітає на інше дерево. Птах довбає переважно хворі та всохлі дерева, уражені шкідниками, і практично не чіпає здорові. Рідше, головним чином навесні, птахи годуються комахами на землі: розоряють мурашники, довбають коріння дубів і грабів, збирають опалі плоди.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUyTDBSbGJtUnliMk52Y0c5elgyMWhhbTl5WDI5dVgzSnBjSEJsWkY5d2FXZGZhMkZzYkdWeWJtRXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVVJsYm1SeWIyTnZjRzl6WDIxaGFtOXlYMjl1WDNKcGNIQmxaRjl3YVdkZmEyRnNiR1Z5Ym1FdWFuQm4uanBn.jpg)
Взимку і восени переважають рослинні корми, багаті білками — у першу чергу, насіння хвойних дерев, горіхи і жолуді, а також не опалі яблука. Комахи в цей час — швидше виняток. Характерний спосіб видобутку насіння з шишок сосни, ялини або модрини за допомогою так званої «кузні». Хоча ця тактика відома й у деяких інших видів строкатих дятлів, саме у великого строкатого вона найдосконаліша. Дятел зриває шишку з гілки, відносить в дзьобі і затискає її у заздалегідь визначеній ніші-ковадлі — природній щілині або в видовбаному ним самим отворі у верхній частині стовбура. Потім птах з силою вдаряє по шишці дзьобом, відщипує лусочки і витягує насіння. Територія, яку займає один дятел, може мати до 57 таких «ковадел», однак частіше за все використовується тільки два-чотири. Наприкінці зими під деревом може накопичитись гора лусок і розбитих шишок; в окремих випадках знаходили до 5-7 тисяч штук. Також птахи вживають в їжу горіхи та насіння ліщини, бука, дуба, граба, мигдалю; харчуються сосновими бруньками і шматочками ніжної осикової кори. Видзьобують кісточки і поїдають м'якуш аґрусу, смородини, вишні, сливи, малини, ялівцю, крушини і ясена. Ранньою весною, коли комах ще немає, а насіння вже закінчилося, дятли пробивають кору листяних дерев і п'ють сік..
Особливості дятла
Великий строкатий дятел — досить помітний і галасливий птах, частіше за інших дятлів селиться біля людини і при нагоді годується непридатними харчовими залишками. Як правило, він проводить час наодинці; навіть під час висиджування і виведення пташенят самці і самки часто добувають їжу на різних кінцях загальної території. Масові скупчення дятлів відзначені лише в період масових номінативного підвиду — так, до 10 тисяч кочових птахів було відмічено на фінському острові Сеппі (Säppi) у районі міста Порі. Зазвичай кожна осіла особина має індивідуальну кормову ділянку. У позагніздовий період її площа коливається від 2 до 25 га в залежності від типу лісу, врожаю насіння хвойних порід і числа хвойних дерев, однак частіше за все не виходить за рамки 8-12 га. Під час розмноження при великій щільності поселення ділянки сусідніх пар можуть перетинатися, при цьому нерідкісними є конфлікти між особинами однієї статі. При появі чужака птахи можуть видавати крики, тарабанити, ганяти його вгору по стовбуру, літати над ним, завдаючи удари крилами і дзьобом. Часто фізичному контакту передує «поза протистояння»: птах сидить на вертикальній або горизонтальній поверхні супротив опонента, пір'я на голові скуйовджене, дзьоб злегка відкритий.
Великих ссавців дятли не дуже бояться, відлітаючи тільки в останній момент. При наближенні людини, плазуючи по стовбуру, птах наче випадково переповзає на протилежний від неї бік, продовжуючи обстежувати нерівності кори і зрідка виглядаючи з-за перешкоди. Якщо спробувати обійти дерево, птах знову переміститься так, щоб його не було видно. Лише при безпосередній близькості дятел зривається і з криком перелітає на інше дерево.
Линяння
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5tTDBSNVlYUnNiM1p6YTI5bFgyZGxjbUl1YW5Cbkx6RTNNSEI0TFVSNVlYUnNiM1p6YTI5bFgyZGxjbUl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Зміна пір'яного покриву у дорослих птахів відбувається один раз на рік — з червня по кінець жовтня — початок листопада, самці линяють дещо раніше від самок. Першими змінюються першорядні махові у зворотному порядку з X по I — цей процес триває у номінативного підвиду з середини червня до кінця липня, у більшої частини західноєвропейських і кавказьких рас з початку червня до середини липня, у підвиду hispanus й інших південних рас починаючи з кінця травня або перших чисел червня. Під час зміни IX і VIII пер починається заміна другорядних махових за схемою 8-9-7-1-10-6-2-11-5-3-4. Стернові пера змінюються в другій половині літа в порядку 2-3-4-5-1; одночасно з ними йде заміна пір'яного покриву іншої частини тіла. Крім того, у молодих птахів розвинене «постювенальне линяння», яке починається в 18-20-денному віці, коли птахи сидять у гнізді, і закінчується через 145—165 днів.
Вороги і паразити
Є скупі відомості про напад хижаків у помірних широтах. Відомо, що на дятлів іноді нападають яструб малий та яструб великий, з наземних — лісова куниця і, можливо, горностай. У безлісій місцевості небезпеку являє сапсан — раніше повідомлялося, що в тундрі Ямалу цей сокіл майже повністю знищив популяцію дятлів, які у пошуках корму змінили типові лісові біотопи на відкриті простори. Гнізда птахів розоряють звичайна білка і вовчок сірий, потенційну небезпеку являє руда вечірниця. З підготовленого під гніздо дупла птаха може витіснити звичайний шпак. У гніздах птахів знайдені кровосисні комахи: блохи Ceratophyllus gallinae, Lyctocoris campestris, Entomobrija marginata та Entomobrija nivalis, пухоїди Menopon pici та Degecriella caudida, двокрилі. На гніздових пташенят нападають мошки та Ceratopogonidae. У ряді областей у ротовій порожнині птахів був виявлений порожнинний кліщ Sternostoma hylandi.
Дятел і людина
На більшій частині ареалу великий строкатий дятел вважається фоновим видом — звичайним, численним птахом, який часто вибирає місця поруч з житлом людини і деколи поводиться демонстративно. Тим не менш, на відміну від зеленого і чорного дятлів, його назва в європейських мовах була остаточно сформульована відносно недавно. В античних джерелах лише згадувалося загальну назву «дятел» безвідносно до будь-якого виду. Так, у міфах про засновників Риму Ромула і Рема дятел допомагав вовчиці вигодувати кинутих у лісі дітей, приносячи їм фрукти та лісові ягоди, і охороняв священні для римлян дерева. Відомий британський орнітолог і фольклорист Едвард Армстронг (Edward A. Armstrong) на підставі вивчення різних міфів і легенд зробив висновок, що в Європі за часів неоліту, коли більша частина території була покрита лісами, існував культ дятла. Згідно з повір'ям, птах викликав дощ і символізував родючість.
Класифікація і підвиди
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkwTDFONWMzUmxiV0ZmYm1GMGRYSmhaVjlNYVc1dVlXVjFjMTh4TVRRdWFuQm5Mekl5TUhCNExWTjVjM1JsYldGZmJtRjBkWEpoWlY5TWFXNXVZV1YxYzE4eE1UUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Великий строкатий дятел належить до роду Dendrocopos родини Дятлових, який охоплює середньої величини дятлів зі строкатим чорно-білим оперенням. Частина систематиків об'єднує роди Dendrocopos та Picoides, віддаючи перевагу останній назві. Найбільш близькими родичами великого строкатого дятла вважаються сирійський, білокрилий (Dendrocopos leucopterus), (Dendrocopos assimilis) і (Dendrocopos himalayensis) дятли — всі ці види виділяють в загальну групу, що має ранг надвиду. Перший науковий опис великого строкатого дятла з'явився в 10-му виданні «Системи природи» Карла Ліннея; основоположник сучасної систематики дав йому назву Picus major. Сучасна назва з'явилася після того, як німецький ентомолог і систематик Карл Людвіг Кох (C.L.Koch) в 1816 році у роботі System der Baierischen Zoologie розділив зелених і строкатих дятлів, останніх позначивши як Dendrocopos. Ця назва походить від двох давньогрецьких слів — дав.-гр. δένδρον (дерево) і κόπος (удар). Видова назва major в буквальному перекладі з латини означає «великий».
«Путівник по птахах світу» (Handbook of the birds of the world) налічує 14 підвидів великого строкатого дятла:
- D. m. major (Linnaeus, 1758) — Скандинавія і північний схід Європи на південь до північної Польщі, районів міст Львова і Дніпра, понизь Дону, Волги, долини Уралу до 49-ї паралелі. Номінативний підвид.
- D. m. brevirostris(Reichenbach, 1854) — Сибір на схід до низин Амуру, Маньчжурії та узбережжя Охотського моря, на південь до південного та центрального Тянь-Шаню, Монголії. Схожий з номінативною формою, але дещо більший, має біліше черево й насичені червоні тони в підхвісті.
- D. m. kamtschaticus (Dybowski, 1883) — Камчатка, північне узбережжя Охотського моря. Має схожість з двома попередніми формами. Черево дуже світле (найсвітліший підвид), дуже великі білі поля на лопатках, зовнішні рульові пера білі з рідкими білими цятками.
- D. m. pinetorum (CL Brehm, 1831) — Велика Британія, Франція, Центральна Європа на схід до Волги, на південь до Італії, Балканського півострова, Малої Азії, Криму й Великого Кавказу. Трохи дрібніший від номінативного, має довший і вужчий дзьоб, низ з рожевим або сіруватим відтінком.
- D. m. hispanus (Schlüter, 1908) — Піренейський півострів. Темніший, ніж pinetorum. Має схожість з harterti, від якого відрізняється кремовим відтінком черева і світлішим оперенням на щоках. Зрідка має рожевий наліт на грудях.
- D. m. hartertiArrigoni, 1902 — острови Сардинія і Корсика. Більший, ніж pinetorum. Черево темніше, з темно-червоним підхвістям і меншою присутністю білого на крилах.
- D. m. canariensis (König, 1889) — острів Тенерифе. Схожий на harterti, але підхвістя помаранчево-червоне; більше чорного на зовнішній частині хвоста; світлі плями на крилах менш вохристі; боки світлі, контрастні на тлі дуже темного черева.
- D. m. thannerile Roi, 1911 — острів Гран-Канарія. Подібний до canariensis. Велика частина птахів має світліший коричневий вниз, білі поля на боках заходять на груди.
- D. m. mauritanus (CL Brehm, 1855) — Марокко. Схожий на hispanus, відрізняється від нього меншими розмірами і звичайно світлішим низом. Часто має червоні плями на грудях.
- D. m. numidus (Malherbe, 1843) — північ Алжира й Туніса. Більший від mauritanus, має на грудях чорну поперечну смугу, на якій з різною інтенсивністю розвинені червоні плями. Низ зазвичай жовтуватий; червоний колір на підхвісті насичений, частково заходить на черево.
- D. m. poelzami (Bogdanov, 1879) — Талиш і прилеглі частини , північ Ірану. Дрібніший за pinetorum. У порівнянні з ним дзьоб у середньому довший і помітно довший, ніж у major та brevirostris.
- D. m. japonicus (Seebohm, 1883) — Центральна та Східна Маньчжурія на схід до Сахаліну й Курильських островів, на південь до Корейського півострова. Японські острови Хоккайдо, Хонсю та Цусіма. Верх темніший, ніж у brevirostris, дзьоб тонший. Менше білого на плечах і хвості, але більше на махових. Черево також темніше, причому градієнт темного збільшується з півночі на південь.
- D. m. cabanisi (Malherbe, 1854) — Південна Маньчжурія на південь до східної М'янми, північного Лаосу, північного В'єтнаму (північний захід ), південно-східного Китаю, острова Хайнань. Низ дуже темний вохристо-коричневий. Верх теж дуже темний.
- D. m. stresemanni (Rensch, 1924) — Центральний Китай (східний Цинхай, Ганьсу, Шеньсі, Сичуань) на південь до південно-східного Тибету, Північно-Східної Індії, західної та північної М'янми, Юньнань. Ще темніший ніж cabanisi, низ майже шоколадний.
Література
Mullarney, Killian; Lars Svensson; Dan Zetterström & Peter J. Grant. Birds of Europe. — United States : Princeton University Press, 2000. — 400 p. — . (англ.)
Джерела
- Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — .
- Гладков Н. А., Дементьев Г. П., Михеев О. В., Иноземцев О. А. Жизнь животных. — М. : Просвещение, 1970. — Т. 5. Птицы. — С. 445-447.(рос.)
- Бутьев В. Т., Зубков М. И., Иванчев В. П., Кобликов Е . А., Ковшар А. Ф., Котюк Ю. В., Люлеева Д. С., Назаров Ю. М., Нечаев В. А., Приклонский С. Г., Пукинский Ю. Б., Рустамов А. Д., Сорокин А. Г., Фридман В. С. Совообразные, Козодоеобразные, Стрижеобразные, Ракшеобразные, Удодообразные, Дятлообразные // Птицы России и сопредельных регионов. — М. : Товарищество научных изданий КМК, 2005. — С. 328-353.(рос.)
- Співи Птахів (20 червня 2019), Дятел великий строкатий (рідкісні звуки птахів) [Dendrocopos major / Большой пёстрый дятел] - співи, процитовано 24 червня 2019
- Рябицев В. К. Птицы Урала, Приуралья и Западной Сибири: Справочник-определитель. — Екатеринбург : Изд-во Уральского университета, 2001. — С. 342-343. — .(рос.)
- Дементьев Г. П., Гладков М. А. Птицы Советского Союза. — Советская наука, 1951. — С. 575-585.
- Кобликов Е. А. Разнообразие птиц (по материалам экспозиции Зоологического музея МГУ). — Изд. МГУ, 2001. — С. 358 с. — .(рос.)
- Winkler, Hans; Christie, David ; Nurney, David. Woodpeckers: An Identification Guide to the Woodpeckers of the World. — Houghton Mifflin, 1995. — P. 273-276. — .(англ.)
- Степанян Л. С. Конспект орнитологической фауны России и сопредельных территорий. — Москва : Академкнига, 2003. — С. 309-312.(рос.)
- Cramp S., K. E. L. Simmons. Vol. IV - Terns to Woodpeckers // The Birds of the Western Palearctic. — Oxford University Press, 1986. — P. 856-873.(англ.)
- Мальчевский А. С., Пукинский Ю. Б. Птицы Ленинградской области и сопредельных территорий. — Л. : Издательство Ленинградского университета, 1983.
- Winkler, Hans; Christie, David A. 2002. Family Picidae (Woodpeckers) in del Hoyo, J., Elliott, A., & Sargatal, J., eds. Volume 7: Jacamars to Woodpeckers // Handbook of the birds of the world. — Barcelona : Lynx Edicions, 2002. — P. 484-485. — .(англ.)
- . The European Union for Bird Ringing. 26 листопада 2010. Архів оригіналу за 21 лютого 2011. Процитовано 16 лютого 2011.
- Ковалёв В. А . Особенности постювенальной линьки большого пёстрого дятла // Беркут. — 1996. — № 1. — С. 39-43. з джерела 10 лютого 2006. Процитовано 2011-03-23.
- Плутарх. Сравнительные жизнеописания. — М. : Наука, 1994.
- Armstrong, Edward A. Folklore of Birds. — М. : Dover Publications Inc, 1970. — 284 p. — .
- . BirdFacts. British Trust for Ornithology. Архів оригіналу за 23 червня 2012. Процитовано 15 лютого 2011.
Посилання
- Як дятел дупло довбить / Природа України // ВІДЕО
- Фото, відео- та аудіозаписи звичайного дятла [ 3 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Великий Строкатий Дятел — Лісовий Санітар
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dyatel zvichajnij Samicya zi zdobichchyu Ohoronnij status Najmenshij rizik MSOP 3 1 Biologichna klasifikaciya Domen Yaderni Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klas Ptahi Aves Ryad Dyatlopodibni Piciformes Rodina Dyatlovi Picidae Rid Dyatel Dendrocopos Vid Dyatel zvichajnij Binomialna nazva Dendrocopos major Linnaeus 1758 Posilannya Vikishovishe Dendrocopos major Vikividi Dendrocopos major EOL 1178483 ITIS 554048 MSOP 141705 NCBI 137523 Dya tel zvicha jnij abo dya tel veli kij stroka tij Dendrocopos major ptah dosit velikogo rozmiru odin iz najvidomishih predstavnikiv rodini Dyatlovih Naselyaye najriznomanitnishi lisovi landshafti Palearktiki vid Kanarskih ostroviv i pivnichno zahidnoyi Afriki na zahodi do Kamchatki i Yaponskih ostroviv na shodi prichomu majzhe skriz ye zvichajnim chislennim vidom Neridko selitsya v mezhah naselenih punktiv u starih sadah parkah na kladovishah Yak pravilo vede osilij sposib zhittya i lishe na pivnichnij mezhi arealu v nespriyatlivi roki zdijsnyuye masovi kochivli invaziyi v susidni regioni Dyatel vidigraye vazhlivu rol v ekosistemah lisu zabezpechuyuchi duplami dribnih ptahiv takih yak sinici i muholovki Krim togo vin u velikij kilkosti poyidaye lisovih shkidnikiv popelic gusin metelikiv i komah yaki zhivlyatsya derevinoyu vusachiv zlatok koroyidiv murah tosho Yaksho navesni ta vlitku osnovu racionu skladayut tvarinni kormi to voseni i vzimku ptah perehodit na roslinnu yizhu U hvojnih lisah jogo osnovnim kormom ye nasinnya sosni yalini i modrini Dlya dovbannya shishok vikoristovuyetsya kuznya rozgaluzhennya gilok shilina v kori abo otvir zroblenij dyatlom u yakij vstavlyayetsya shishka U pivdennih listyanih lisah dyatli spozhivayut gorihi ta plodi kistochkovih derev Sezon rozmnozhennya trivaye z kincya bereznya po cherven Budivnictvu gnizda pereduye galasliva demonstrativna povedinka ptahiv suprovodzhuvana krikami stukotom i shlyubnimi igrami U kladci zazvichaj 5 7 bliskuchih bilih yayec Visidzhuyut po cherzi obidva ptahi blizko dvoh tizhniv Ptashenyat spochatku ne chutno ale blizhche do vilotu voni stayut galaslivimi i visovuyutsya z gnizda Vilit molodih vidbuvayetsya yak pravilo u chervni u vici blizko 3 tizhniv Jogo golos mozhna pochuti v bud yakij chas roku z riznih prichin shlyubne zbudzhennya teritorialna superechka perelyak abo demonstraciya gnizda OpisZovnishnij viglyad Samec z chervonoyu perev yazzyu na potilici Rozmirom z chornogo drozda Dovzhina tila stanovit 22 27 sm rozmah kril 42 47 sm vaga skladaye 60 100 g U zabarvlenni perevazhayut chorni j bili toni yaki v poyednanni z yaskravo chervonim u okremih pidvidiv rozhevim pidhvistyam nadayut ptahovi strokatogo viglyadu Verh golovi spina i nadhvistya chorni z sinyuvatim bliskom Lob shoki plechi buruvato bili Cherevo zalezhno vid rajonu prozhivannya mozhe buti svitlishim abo temnishim minyachis vid chisto bilogo do burogo abo majzhe shokoladnogo Na plechah roztashovani veliki bili polya mizh yakimi prohodit chorna spinna smuga Mahovi pera chorni z shirokimi bilimi plyamami yaki na skladenomu krili utvoryuyut p yat poperechnih svitlih smug Hvist chornij za vinyatkom dvoh krajnih sternovih pir yin yaki bilogo koloru Rajduzhna obolonka oka korichneva abo chervona dzob svincevo chornij lapi temno buri Vid osnovi dzoba do bichnoyi chastini shiyi a potim ubik do chornogo zashijku tyagnutsya dobre pomitni chorni smugi vusa yaki oblyamovuyut bili shoki Samec vidriznyayetsya vid samici chervonoyu poperechnoyu smugoyu na potilici U molodih ptahiv nezalezhno vid stati tim ya chervone z chornimi pozdovzhnimi shtrihami Inshih vidminnostej v zabarvlenni operennya molodi ne mayut Hvist serednoyi dovzhini zagostrenij i duzhe zhorstkij tomu sho sluzhit golovnim chinom oporoyu pri lazinni po stovburu dereva Dyatel dobre i shvidko litaye prote u vsih vipadkah viddaye perevagu lazinnyu po stovburu koristuyuchis krilami lishe dlya perelotu na susidnye derevo Porivnyannya zi shozhimi vidami Zazvichaj porivnyuyut velikogo strokatogo dyatla z sirijskim i bilokrilim dyatlami sho mayut najbilsh shozhij malyunok operennya U sirijskogo dyatla liniya vusiv ne dohodit do zashijka yak u velikogo strokatogo tam de v ostannogo dvi bili plyami rozdilenih chornoyu liniyeyu u sirijskogo lishe odna sucilna Krim togo u sirijskogo dyatla boki golovi svitlishi pidhvistya rozhevuvate ale ne chervone na krajnih rulovih perah lishe kilka bilih cyatok Bilokrilij dyatel desho dribnishij maye slabshij dzob i v nogo znachno bilsh rozvinutij bilij kolir na lopatkah i krilah chervonij v nizhnij chastini tila bilsh nasichenij U bila nizhnya chastina spini a takozh rozheve pidhvistya i vidsutni chorni shtrihi na bokah Malij strokatij dyatel znachno dribnishij vid velikogo takozh yak i korotkohvostij vidilyayetsya biloyu spinoyu a takozh bilim pidhvistyam U tripalogo dyatla bila pozdovzhnya smuga na spini i vidsutnist chervonih vidmitin shapochka samcya zabarvlena v limonno zhovtij kolir Minlivist Pidvid D m pinetorum z rozhevim cherevom Pidvidova sistematika v cilomu rozroblena nedostatno rizni avtori vidilyayut vid 14 do 26 geografichnih ras Minlivist proyavlyayetsya u stupeni rozvitku i tonalnosti svitlogo zabarvlennya na nizhnomu boci tila a takozh v detalyah malyunka operennya v zagalnih rozmirah i proporciyah Deyaki avtori pri viznachenni pidvidu takozh vikoristovuyut velichinu dzoba yaka skorishe zalezhit vid harakteru harchuvannya konkretnoyi osobini nizh vid geografichnogo polozhennya populyaciyi U zagalnomu vipadku mozhna skazati sho pivnichni rasi bilshi mayut korotshij i silnishij dzob svitlishe operennya chereva Chitka mezha mizh arealami pidvidiv chasto vidsutnya oskilki dlya vidu harakterna postupova klinova zmina oznak z pivnochi na pivden i z zahodu na shid Z osoblivostej mozhna vidznachiti chornu z chervonimi plyamami poperechnu smugu na grudyah u pivnichnoafrikanskogo pidvidu numidus redukciyu lopatkovih bilih poliv i chervonu plyamu na grudyah u kitajskoyi rasi cabanisi Ostannyu inodi vidilyayut v okremij vid Velikij strokatij dyatel zridka utvoryuye gibridni formi z sirijskim bilokrilim i korotkohvostim dyatlami Spisok pidvidiv yih poshirennya ta morfologichni osoblivosti navedeno v rozdili Zovnishnya klasifikaciya Golos source source Stukit zvichajnogo dyatla korotkij zi shvidkim zatihannyam Dosit galaslivij ptah Jogo golos mozhna pochuti v bud yakij chas roku z riznih prichin shlyubne zbudzhennya teritorialna superechka perelyak abo demonstraciya gnizda Vokalizaciya samciv i samic ne vidriznyayetsya hocha samci v cilomu krichat chastishe j intensivnishe Najchastishe mozhna pochuti rizke j urivchaste kik iz deyakimi modifikaciyami Chasom shvilovanij ptah vidaye cej zvuk shvidko kilka raziv u rezultati chogo vin peretvoryuyetsya na strekotlive ki ki ki abo kr kr kr Z seredini sichnya do kincya chervnya a takozh inodi u veresni kriki chasto suprovodzhuye barabannij drib sho yavlyaye soboyu svoyeridnu trel vid vibraciyi suhogo suchka pid shvidkimi udarami dzoba Cya trel takozh ye vazhlivim zasobom spilkuvannya mizh ptahami Drib u velikogo dyatla duzhe korotkij trivaye blizko 0 6 sekundi i skladayetsya z 12 13 udariv yaki zlivayutsya v yedinij zvuk okremi udari praktichno nerozriznyuvani Za ciyeyu oznakoyu a takozh za tim sho drib pochinayetsya guchno a potim shvidko zatihaye mozhna rozpiznati velikogo strokatogo dyatla zdaleku navit ne bachachi jogo U garnu pogodu drib chuti na vidstani do 1 5 km vid ptaha PoshirennyaAreal Odne z ulyublenih misc perebuvannya velikogo strokatogo dyatla sosnovij bir Oblast rozpovsyudzhennya ohoplyuye bilshu chastinu Palearktiki V Africi meshkaye na pivnochi Alzhiru j Tunisu na pivden do Velikogo Atlasu v Marokko i na kanarskih ostrovah Tenerife i Gran Kanariya V Yevropi poshirenij majzhe povsyudno za vinyatkom Irlandiyi visokogirnih rajoniv pivnochi Skandinaviyi a takozh stepovoyi zoni Ukrayini pivdnya j arktichnih rajoniv Rosiyi U pivdennij chastini Balkanskogo pivostrova ta v Malij Aziyi traplyayetsya sporadichno v girskij miscevosti Na ostrovah Seredzemnogo morya vidznachenij na Siciliyi Korsici ta Sardiniyi Velika izolovana dilyanka ye na Kavkazi v Zakavkazzi j pivnochi Iranu na teritoriyah prileglih do Kaspijskogo morya U Skandinaviyi Finlyandiyi i na Kolskomu pivostrovi poshirenij do kordoniv derevnoyi roslinnosti v yevropejskij chastini Rosiyi na pivnich do Soloveckih ostroviv shidnogo uzberezhzhya Bilogo morya dolini pivostriv Kanin nizin Pechori v rajoni Uralu na pivnich do 67 pivnichnoyi shiroti U Zahidnomu Sibiru vidznachenij na pivnich do 66 pivnichnoyi shiroti v dolini Yeniseyu do 68 pivnichnoyi shiroti do pivnichnoyi chastini basejnu Nizhnoyi Tunguski v basejni Leni do 65 pivnichnoyi shiroti Na shodi pivnichna mezha arealu opuskayetsya do pivnichnogo uzberezhzhya Gizhiginskoyi gubi Na Kamchatci gnizditsya na pivnich priblizno do 62 yi paraleli Naselyaye Sahalin pivdenni Kurilski ostrovi a takozh yaponski ostrovi Hokkajdo Honsyu Cusima i V Ukrayini gnizditsya na pivden do shiroti mista Dnipra a takozh u girskomu Krimu V yevropejskij chastini Rosiyi poshirenij na pivden do poniz Donu Volgi dolini Uralu v rajoni 49 yi paraleli Na shid pivdenna mezha arealu prohodit cherez teritoriyu Kazahstanu dolinu Ileka na zahodi rajon Pavlodaru Kazahskij dribnosopochnik Zajsansku ulogovinu Izolovana dilyanka roztashovana na shid vid ozera Balhash v Dzhungarskomu Alatau U Mongoliyi i Zahidnomu Kitayi oblast rozpovsyudzhennya ohoplyuye prostir na pivden do hrebta Shidnogo Tyan Shanyu Hangayu Henteyu i Velikogo Hinganu Na shid pivdennij kordon arealu rizko jde na pivden i cherez centralni j shidni rajoni Kitayu dosyagaye pivnichnoyi chastini Indokitayu kitajskih provincij Yunnan i Hajnan a takozh pivnichnogo Laosu Miscya prozhivannya U vibori misc meshkannya nadzvichajno plastichnij pristosovuyetsya do bud yakih biotopiv v yakih ye dereva vid pivnichnoyi tajgi do nevelikih lisistih ostrivciv sadiv i parkiv Tim ne mensh shilnist rozselennya ne skriz odnakova v riznih regionah ptahi mozhut viddavati perevagu tim chi inshim tipam lisu U Pivnichnij Africi oselyayetsya v maslinovih i topolevih gayah v kedrovih sosnovih shirokolistyanih i mishanih lisah z dubom korkovim U Polshi najbilshoyi chiselnosti dosyagaye v vilhovo yasenovih i dubovo grabovih gayah Ohoche oselyayetsya v parkah i lisoparkah zi starimi derevami v sadah Na pivnichnomu zahodi Rosiyi zvichajnij i chislennij u riznomanitnih tipah lisu v suhih borah v zabolochenih yalinovih lisah u temnohvojnih mishanih i shirokolistyanih lisah Ne curayetsya lyudini i neridko traplyayetsya navit u velikih mistah napriklad v Sankt Peterburzi ptahi gnizdyatsya v Mihajlivskomu sadu v parku Lisotehnichnoyi akademiyi v Sosnovskomu lisoparku i na kladovishah Na Urali ta v Sibiru viddaye perevagu mishanim i hvojnim lisam osoblivo z dominuvannyam sosni odnak unikaye sucilnogo temnogo lisu ta dribnolissya Na Dalekomu Shodi naselyaye peredgirni i girski shirokolistyani j kedrovo shirokolistyani lisi Na pivnochi M yanmi vidznachenij sered zarostej vilhi i rododendrona v Yaponiyi zvichajnij v listyanih hvojnih i mishanih lisah Poza sezonom rozmnozhennya kochuyuchi u poshukah kormu ptahi mozhut z yavitisya i v netipovih dlya nih biotopah napriklad u zarostyah tundrovih i stepovih chagarnikiv ocheretu Samka bilya dupla Gnizditsya do verhnoyi mezhi lisu v Alpah do 2000 m i vishe v Tunisi ponad 1000 m v Marokko do 2200 m v Centralnij Aziyi do 2500 m u Pivdenno Shidnij Aziyi do 1800 m u M yanmi i v Yaponiyi do 2300 m nad rivnem morya Skriz vede osilij sposib zhittya odnak v okremi roki pri nevrozhayi nasinnya ta inshih kormiv mozhe zdijsnyuvati masovi kochivli invaziyi v susidni oblasti Pri comu chiselnist ptahiv u mezhah odnogo rajonu mozhe skorotitisya v kilka raziv i vidnovitisya lishe cherez kilka rokiv Najbilsha shilnist do peremishennya vidznachena u molodih ptahiv u toj chas yak stari dyatli namagayutsya ne zalishati gnizdovi dilyanki RozmnozhennyaTradicijno vvazhayetsya monogamnim ptahom hocha v Yaponiyi buli zareyestrovani vipadki poliandriyi Bilshist ptahiv pristupaye do rozmnozhennya v kinci pershogo roku zhittya Chastina par pislya zakinchennya sezonu rozmnozhennya trimayetsya razom do nastupnoyi vesni insha rozpadayetsya zimuye na riznih dilyankah lisu i na nastupnij rik neridko utvoryuye paru znovu Nezvazhayuchi na rizni klimatichni umovi termini gnizduvannya ne silno vidriznyayutsya mizh pivnichnimi i pivdennimi populyaciyami chasovij promizhok mizh pochatkom kladki yayec v Africi ta v Skandinaviyi stanovit blizko dvoh tizhniv Sezon rozpochinayetsya v kinci lyutogo na pochatku bereznya u stepovij zoni z sichnya kriki okremih samciv mozhna pochuti i znachno ranishe v kinci grudnya abo pochatku sichnya Do seredini bereznya shlyubna aktivnist ptahiv narostaye pislya chogo trimayetsya priblizno na odnomu rivni do kvitnya seredini travnya koli zakinchuyetsya utvorennya par i ptahi pristupayut do pobudovi gnizd Znajomstvo pochinayetsya z ob yednannyam kormovih dilyanok samcya i samki Tokuyuchi samci povodyatsya duzhe pomitno agresivno krichat barabanyat po suhih gilkah Samki takozh podayut golos i perestukuyutsya ale ridshe i ne tak intensivno Dlya drobu zvichajni dyatli chasto vikoristovuyut odni j ti zh dereva z suhimi verhivkami chi suchkami u verhnij chastini kroni U shlyubnih igrah ptahi zdebilshogo samci neridko purhayut mov meteliki viddalyayuchis vid svogo partnera z povilnimi pomahami kril rozpushenim i pidnesenim hvostom pri comu vereshat Sidayuchi na stovbur ptah mozhe demonstruvati rozpochate duplo Ne ye ridkisnimi i demonstrativni peresliduvannya odnogo partnera inshim pri comu samka zavzhdi dominuye nad samcem Shlyubni poloti neridko zakinchuyutsya sparyuvannyam Vono zazvichaj vidbuvayetsya na gorizontalnij gilci u verhnij chastini kroni i suprovodzhuyetsya krikami Trivalist kozhnoyi kopulyaciyi blizko 6 sekund Pidrosli ptashenyata krichat visunuvshis iz gnizda Dyatel zvichajnij Z utvorennyam pari dyatli stayut agresivnimi do inshih ptahiv osoblivo tokuyuchih Na kordoni dilyanki rozmir yakoyi zalezhit vid shilnosti poselennya chasto traplyayutsya sutichki iz susidami Derevo dlya gnizda obiraye samec Vono yak pravilo maye m yaku ale ne gnilu derevinu ce mozhe buti osika ridshe vilha she ridshe bereza dub lipa sosna modrina Zridka zamist dereva ptahi vibirayut telegrafnij stovp abo inshu derev yanu sporudu Zazvichaj dilyanka mistit kilka nespravzhnih nezavershenih dupel Yih obstezhennya pokazalo sho velika chastina bula pochata j zakinuta cherez nevdalij vibir miscya zokrema cherez nayavnist vnutrishnih suchkiv U rozridzhenih poselennyah dyatli voliyut shoroku dovbati nove duplo v shilnih yak pravilo zajmayut torishni Duplo najchastishe roztashovane na visoti do 8 m vidomi vipadki vid 0 3 do 26 m v serednomu nizhche nizh u serednogo i dyatliv neridko pid shapinkoyu z griba trutovika Vono maye glibinu 25 35 sm i diametr 11 12 sm Lotok okruglij abo led ovalnij zavshirshki 4 5 6 sm Samec dovbaye po derevu vidsheplyuyuchi shmatochki derevini zavdovzhki 2 4 sm samka lishe zridka pidminyaye jogo Vsya robota zajmaye do dvoh tizhniv ale z urahuvannyam nedobudovanih gnizd mozhe roztyagnutisya na trivalishij termin Z yalinovoyu shishkoyu u dzobi U kinci kvitnya pochatku travnya samka vidkladaye 4 8 chastishe 5 7 bliskuchih bilih yayec Rozmiri yayec 24 30 19 24 mm Visidzhuyut obidva chleni pari ale bilshe samec vnochi u gnizdi sidit tilki vin Inkubaciya trivaye 12 13 za inshimi danimi 10 12 dniv Ptashenyata viluplyuyutsya goli slipi j bezpomichni Pershi dni zhittya za mezhami dupla yih majzhe ne chuti golodni vidayut dzizhchannya i skregit siti gukayut i klacayut Z 10 dennogo viku voni vzhe derutsya do lotka spirayuchis na p yatochni mozoli i zustrichayut batkiv vzhe bilya vhodu Z cogo chasu yih dobre chuti na vidstani do 80 100 m vid dupla U vigodovuvanni berut uchast obidva batki Voni prilitayut do gnizda kozhni 2 4 hvilini za den roblyachi do 300 goduvan U gnizdi ptashenyata provodyat vid 20 do 23 dib persh nizh nabuvayut zdatnist do polotu Potim vivodok rozpadayetsya chastina ptashenyat ide za samcem insha za samkoyu Navchivshis litati ptashenyata ne vidrazu pokidayut dilyanku a she 15 20 dniv trimayutsya bilya gnizda prichomu pershi 10 dniv yih pidgodovuyut batki Serednya trivalist zhittya dyatliv stanovit blizko 9 rokiv maksimalno vidomij vik u Yevropi 12 rokiv 8 misyaciv buv zareyestrovanij v Shveciyi ZhivlennyaVibir kormiv najriznomanitnishij zalezhno vid sezonu z uhilom u bik tvarinnoyi abo roslinnoyi yizhi Samci i samki zdobuvayut yiyi na riznih teritoriyah chasto navit u riznih tipah lisu Vlitku u shlunku dyatliv znahodili do 300 500 murah Na znimku chervonogrudi murahi shasheli Navesni ta vlitku dyatli u velikih kilkostyah poyidayut usilyakih komah ta yihnih lichinok zhukiv u tomu chisli tih yaki harchuyutsya derevinoyu vusachiv koroyidiv zlatok rogachiv listoyidiv sonechok dovgonosikiv turuniv gusenic ta imago metelikiv u tomu chisli mohnatih zubnic p yaduniv kokonopryadiv zhilkuvatih bilaniv rogohvostiv popelic kokcid Chimalu chastku racionu skladayut murahi j v shlunkah deyakih dyatliv ornitologi znahodili po 300 500 osobin cih komah Zridka vzhivayut v yizhu rakopodibnih i molyuskiv U holodnu poru roku dyatliv neridko mozhna sposterigati bilya zhitla lyudini de voni vidviduyut ptashini godivnici abo vidobuvayut zalishki harchiv sir kovbasu tosho na smitnikah Pri nagodi zhivlyatsya padlom Krim togo vidmichene rozorennya gnizd dribnih spivochih ptahiv poyidannya yih yayec i ptashenyat Sered zhertv cogo vidu vidmicheni muholovki strokati zvichajni gorihvistki sinici zyabliki kropiv yanki navit inshih vidiv dyatliv Chasom golovnim chinom navesni dyatli goduyutsya komahami na zemli v tomu chisli dobuvayuchi yih iz lezhachih mertvih derev Na foto dobre vidno chimali otvori vidovbani dyatlami u stovburi verbi Burkutske viddilennya Nacionalnogo prirodnogo parku Oleshkivski piski Traven 2021 roku Korm dobuvayut na stovburah i na poverhni zemli Ptahi mozhut laziti po bichnih gilkah ale nikoli ne opuskayutsya vniz golovoyu Najchastishe ptah sidaye na nizhnyu chastinu stovbura i po spirali stribkami pidijmayetsya vgoru roblyachi zupinki oglyadayuchi shilini i zapuskayuchi v nih svij lipkij yazik zavdovzhki blizko 40 mm Viyavivshi komah dyatel silnimi udarami dzoba rozbivaye koru abo robit v nij zagliblennya do 10 sm a potim yazikom vityaguye zdobich na poverhnyu Pidnyavshis do visoti 12 16 m a inodi j vishe dyatel perelitaye na inshe derevo Ptah dovbaye perevazhno hvori ta vsohli dereva urazheni shkidnikami i praktichno ne chipaye zdorovi Ridshe golovnim chinom navesni ptahi goduyutsya komahami na zemli rozoryayut murashniki dovbayut korinnya dubiv i grabiv zbirayut opali plodi Dyatli pri nagodi harchuyutsya padlom Vzimku i voseni perevazhayut roslinni kormi bagati bilkami u pershu chergu nasinnya hvojnih derev gorihi i zholudi a takozh ne opali yabluka Komahi v cej chas shvidshe vinyatok Harakternij sposib vidobutku nasinnya z shishok sosni yalini abo modrini za dopomogoyu tak zvanoyi kuzni Hocha cya taktika vidoma j u deyakih inshih vidiv strokatih dyatliv same u velikogo strokatogo vona najdoskonalisha Dyatel zrivaye shishku z gilki vidnosit v dzobi i zatiskaye yiyi u zazdalegid viznachenij nishi kovadli prirodnij shilini abo v vidovbanomu nim samim otvori u verhnij chastini stovbura Potim ptah z siloyu vdaryaye po shishci dzobom vidshipuye lusochki i vityaguye nasinnya Teritoriya yaku zajmaye odin dyatel mozhe mati do 57 takih kovadel odnak chastishe za vse vikoristovuyetsya tilki dva chotiri Naprikinci zimi pid derevom mozhe nakopichitis gora lusok i rozbitih shishok v okremih vipadkah znahodili do 5 7 tisyach shtuk Takozh ptahi vzhivayut v yizhu gorihi ta nasinnya lishini buka duba graba migdalyu harchuyutsya sosnovimi brunkami i shmatochkami nizhnoyi osikovoyi kori Vidzobuyut kistochki i poyidayut m yakush agrusu smorodini vishni slivi malini yalivcyu krushini i yasena Rannoyu vesnoyu koli komah she nemaye a nasinnya vzhe zakinchilosya dyatli probivayut koru listyanih derev i p yut sik Osoblivosti dyatlaVelikij strokatij dyatel dosit pomitnij i galaslivij ptah chastishe za inshih dyatliv selitsya bilya lyudini i pri nagodi goduyetsya nepridatnimi harchovimi zalishkami Yak pravilo vin provodit chas naodinci navit pid chas visidzhuvannya i vivedennya ptashenyat samci i samki chasto dobuvayut yizhu na riznih kincyah zagalnoyi teritoriyi Masovi skupchennya dyatliv vidznacheni lishe v period masovih nominativnogo pidvidu tak do 10 tisyach kochovih ptahiv bulo vidmicheno na finskomu ostrovi Seppi Sappi u rajoni mista Pori Zazvichaj kozhna osila osobina maye individualnu kormovu dilyanku U pozagnizdovij period yiyi plosha kolivayetsya vid 2 do 25 ga v zalezhnosti vid tipu lisu vrozhayu nasinnya hvojnih porid i chisla hvojnih derev odnak chastishe za vse ne vihodit za ramki 8 12 ga Pid chas rozmnozhennya pri velikij shilnosti poselennya dilyanki susidnih par mozhut peretinatisya pri comu neridkisnimi ye konflikti mizh osobinami odniyeyi stati Pri poyavi chuzhaka ptahi mozhut vidavati kriki tarabaniti ganyati jogo vgoru po stovburu litati nad nim zavdayuchi udari krilami i dzobom Chasto fizichnomu kontaktu pereduye poza protistoyannya ptah sidit na vertikalnij abo gorizontalnij poverhni suprotiv oponenta pir ya na golovi skujovdzhene dzob zlegka vidkritij Velikih ssavciv dyatli ne duzhe boyatsya vidlitayuchi tilki v ostannij moment Pri nablizhenni lyudini plazuyuchi po stovburu ptah nache vipadkovo perepovzaye na protilezhnij vid neyi bik prodovzhuyuchi obstezhuvati nerivnosti kori i zridka viglyadayuchi z za pereshkodi Yaksho sprobuvati obijti derevo ptah znovu peremistitsya tak shob jogo ne bulo vidno Lishe pri bezposerednij blizkosti dyatel zrivayetsya i z krikom perelitaye na inshe derevo LinyannyaDyatel na gerbi Zmina pir yanogo pokrivu u doroslih ptahiv vidbuvayetsya odin raz na rik z chervnya po kinec zhovtnya pochatok listopada samci linyayut desho ranishe vid samok Pershimi zminyuyutsya pershoryadni mahovi u zvorotnomu poryadku z X po I cej proces trivaye u nominativnogo pidvidu z seredini chervnya do kincya lipnya u bilshoyi chastini zahidnoyevropejskih i kavkazkih ras z pochatku chervnya do seredini lipnya u pidvidu hispanus j inshih pivdennih ras pochinayuchi z kincya travnya abo pershih chisel chervnya Pid chas zmini IX i VIII per pochinayetsya zamina drugoryadnih mahovih za shemoyu 8 9 7 1 10 6 2 11 5 3 4 Sternovi pera zminyuyutsya v drugij polovini lita v poryadku 2 3 4 5 1 odnochasno z nimi jde zamina pir yanogo pokrivu inshoyi chastini tila Krim togo u molodih ptahiv rozvinene postyuvenalne linyannya yake pochinayetsya v 18 20 dennomu vici koli ptahi sidyat u gnizdi i zakinchuyetsya cherez 145 165 dniv Vorogi i parazitiYe skupi vidomosti pro napad hizhakiv u pomirnih shirotah Vidomo sho na dyatliv inodi napadayut yastrub malij ta yastrub velikij z nazemnih lisova kunicya i mozhlivo gornostaj U bezlisij miscevosti nebezpeku yavlyaye sapsan ranishe povidomlyalosya sho v tundri Yamalu cej sokil majzhe povnistyu znishiv populyaciyu dyatliv yaki u poshukah kormu zminili tipovi lisovi biotopi na vidkriti prostori Gnizda ptahiv rozoryayut zvichajna bilka i vovchok sirij potencijnu nebezpeku yavlyaye ruda vechirnicya Z pidgotovlenogo pid gnizdo dupla ptaha mozhe vitisniti zvichajnij shpak U gnizdah ptahiv znajdeni krovosisni komahi blohi Ceratophyllus gallinae Lyctocoris campestris Entomobrija marginata ta Entomobrija nivalis puhoyidi Menopon pici ta Degecriella caudida dvokrili Na gnizdovih ptashenyat napadayut moshki ta Ceratopogonidae U ryadi oblastej u rotovij porozhnini ptahiv buv viyavlenij porozhninnij klish Sternostoma hylandi Dyatel i lyudinaNa bilshij chastini arealu velikij strokatij dyatel vvazhayetsya fonovim vidom zvichajnim chislennim ptahom yakij chasto vibiraye miscya poruch z zhitlom lyudini i dekoli povoditsya demonstrativno Tim ne mensh na vidminu vid zelenogo i chornogo dyatliv jogo nazva v yevropejskih movah bula ostatochno sformulovana vidnosno nedavno V antichnih dzherelah lishe zgaduvalosya zagalnu nazvu dyatel bezvidnosno do bud yakogo vidu Tak u mifah pro zasnovnikiv Rimu Romula i Rema dyatel dopomagav vovchici vigoduvati kinutih u lisi ditej prinosyachi yim frukti ta lisovi yagodi i ohoronyav svyashenni dlya rimlyan dereva Vidomij britanskij ornitolog i folklorist Edvard Armstrong Edward A Armstrong na pidstavi vivchennya riznih mifiv i legend zrobiv visnovok sho v Yevropi za chasiv neolitu koli bilsha chastina teritoriyi bula pokrita lisami isnuvav kult dyatla Zgidno z povir yam ptah viklikav dosh i simvolizuvav rodyuchist Klasifikaciya i pidvidiSistema prirodi Karla Linneya 1758 Pershij naukovij opis zvichajnogo serednogo malogo i tripalogo dyatliv Velikij strokatij dyatel nalezhit do rodu Dendrocopos rodini Dyatlovih yakij ohoplyuye serednoyi velichini dyatliv zi strokatim chorno bilim operennyam Chastina sistematikiv ob yednuye rodi Dendrocopos ta Picoides viddayuchi perevagu ostannij nazvi Najbilsh blizkimi rodichami velikogo strokatogo dyatla vvazhayutsya sirijskij bilokrilij Dendrocopos leucopterus Dendrocopos assimilis i Dendrocopos himalayensis dyatli vsi ci vidi vidilyayut v zagalnu grupu sho maye rang nadvidu Pershij naukovij opis velikogo strokatogo dyatla z yavivsya v 10 mu vidanni Sistemi prirodi Karla Linneya osnovopolozhnik suchasnoyi sistematiki dav jomu nazvu Picus major Suchasna nazva z yavilasya pislya togo yak nimeckij entomolog i sistematik Karl Lyudvig Koh C L Koch v 1816 roci u roboti System der Baierischen Zoologie rozdiliv zelenih i strokatih dyatliv ostannih poznachivshi yak Dendrocopos Cya nazva pohodit vid dvoh davnogreckih sliv dav gr dendron derevo i kopos udar Vidova nazva major v bukvalnomu perekladi z latini oznachaye velikij Putivnik po ptahah svitu Handbook of the birds of the world nalichuye 14 pidvidiv velikogo strokatogo dyatla D m major Linnaeus 1758 Skandinaviya i pivnichnij shid Yevropi na pivden do pivnichnoyi Polshi rajoniv mist Lvova i Dnipra poniz Donu Volgi dolini Uralu do 49 yi paraleli Nominativnij pidvid D m brevirostris Reichenbach 1854 Sibir na shid do nizin Amuru Manchzhuriyi ta uzberezhzhya Ohotskogo morya na pivden do pivdennogo ta centralnogo Tyan Shanyu Mongoliyi Shozhij z nominativnoyu formoyu ale desho bilshij maye bilishe cherevo j nasicheni chervoni toni v pidhvisti D m kamtschaticus Dybowski 1883 Kamchatka pivnichne uzberezhzhya Ohotskogo morya Maye shozhist z dvoma poperednimi formami Cherevo duzhe svitle najsvitlishij pidvid duzhe veliki bili polya na lopatkah zovnishni rulovi pera bili z ridkimi bilimi cyatkami D m pinetorum CL Brehm 1831 Velika Britaniya Franciya Centralna Yevropa na shid do Volgi na pivden do Italiyi Balkanskogo pivostrova Maloyi Aziyi Krimu j Velikogo Kavkazu Trohi dribnishij vid nominativnogo maye dovshij i vuzhchij dzob niz z rozhevim abo siruvatim vidtinkom D m hispanus Schluter 1908 Pirenejskij pivostriv Temnishij nizh pinetorum Maye shozhist z harterti vid yakogo vidriznyayetsya kremovim vidtinkom chereva i svitlishim operennyam na shokah Zridka maye rozhevij nalit na grudyah D m hartertiArrigoni 1902 ostrovi Sardiniya i Korsika Bilshij nizh pinetorum Cherevo temnishe z temno chervonim pidhvistyam i menshoyu prisutnistyu bilogo na krilah D m canariensis Konig 1889 ostriv Tenerife Shozhij na harterti ale pidhvistya pomaranchevo chervone bilshe chornogo na zovnishnij chastini hvosta svitli plyami na krilah mensh vohristi boki svitli kontrastni na tli duzhe temnogo chereva D m thannerile Roi 1911 ostriv Gran Kanariya Podibnij do canariensis Velika chastina ptahiv maye svitlishij korichnevij vniz bili polya na bokah zahodyat na grudi D m mauritanus CL Brehm 1855 Marokko Shozhij na hispanus vidriznyayetsya vid nogo menshimi rozmirami i zvichajno svitlishim nizom Chasto maye chervoni plyami na grudyah D m numidus Malherbe 1843 pivnich Alzhira j Tunisa Bilshij vid mauritanus maye na grudyah chornu poperechnu smugu na yakij z riznoyu intensivnistyu rozvineni chervoni plyami Niz zazvichaj zhovtuvatij chervonij kolir na pidhvisti nasichenij chastkovo zahodit na cherevo D m poelzami Bogdanov 1879 Talish i prilegli chastini pivnich Iranu Dribnishij za pinetorum U porivnyanni z nim dzob u serednomu dovshij i pomitno dovshij nizh u major ta brevirostris D m japonicus Seebohm 1883 Centralna ta Shidna Manchzhuriya na shid do Sahalinu j Kurilskih ostroviv na pivden do Korejskogo pivostrova Yaponski ostrovi Hokkajdo Honsyu ta Cusima Verh temnishij nizh u brevirostris dzob tonshij Menshe bilogo na plechah i hvosti ale bilshe na mahovih Cherevo takozh temnishe prichomu gradiyent temnogo zbilshuyetsya z pivnochi na pivden D m cabanisi Malherbe 1854 Pivdenna Manchzhuriya na pivden do shidnoyi M yanmi pivnichnogo Laosu pivnichnogo V yetnamu pivnichnij zahid pivdenno shidnogo Kitayu ostrova Hajnan Niz duzhe temnij vohristo korichnevij Verh tezh duzhe temnij D m stresemanni Rensch 1924 Centralnij Kitaj shidnij Cinhaj Gansu Shensi Sichuan na pivden do pivdenno shidnogo Tibetu Pivnichno Shidnoyi Indiyi zahidnoyi ta pivnichnoyi M yanmi Yunnan She temnishij nizh cabanisi niz majzhe shokoladnij LiteraturaMullarney Killian Lars Svensson Dan Zetterstrom amp Peter J Grant Birds of Europe United States Princeton University Press 2000 400 p ISBN 978 0 691 05054 6 angl DzherelaFesenko G V Vitchiznyana nomenklatura ptahiv svitu Krivij Rig DIONAT 2018 580 s ISBN 978 617 7553 34 1 Gladkov N A Dementev G P Miheev O V Inozemcev O A Zhizn zhivotnyh M Prosveshenie 1970 T 5 Pticy S 445 447 ros Butev V T Zubkov M I Ivanchev V P Koblikov E A Kovshar A F Kotyuk Yu V Lyuleeva D S Nazarov Yu M Nechaev V A Priklonskij S G Pukinskij Yu B Rustamov A D Sorokin A G Fridman V S Sovoobraznye Kozodoeobraznye Strizheobraznye Raksheobraznye Udodoobraznye Dyatloobraznye Pticy Rossii i sopredelnyh regionov M Tovarishestvo nauchnyh izdanij KMK 2005 S 328 353 ros Spivi Ptahiv 20 chervnya 2019 Dyatel velikij strokatij ridkisni zvuki ptahiv Dendrocopos major Bolshoj pyostryj dyatel spivi procitovano 24 chervnya 2019 Ryabicev V K Pticy Urala Priuralya i Zapadnoj Sibiri Spravochnik opredelitel Ekaterinburg Izd vo Uralskogo universiteta 2001 S 342 343 ISBN 5 7525 0825 8 ros Dementev G P Gladkov M A Pticy Sovetskogo Soyuza Sovetskaya nauka 1951 S 575 585 Koblikov E A Raznoobrazie ptic po materialam ekspozicii Zoologicheskogo muzeya MGU Izd MGU 2001 S 358 s ISBN 5 211 04072 4 ros Winkler Hans Christie David Nurney David Woodpeckers An Identification Guide to the Woodpeckers of the World Houghton Mifflin 1995 P 273 276 ISBN 0 395 72043 5 angl Stepanyan L S Konspekt ornitologicheskoj fauny Rossii i sopredelnyh territorij Moskva Akademkniga 2003 S 309 312 ros Cramp S K E L Simmons Vol IV Terns to Woodpeckers The Birds of the Western Palearctic Oxford University Press 1986 P 856 873 angl Malchevskij A S Pukinskij Yu B Pticy Leningradskoj oblasti i sopredelnyh territorij L Izdatelstvo Leningradskogo universiteta 1983 Winkler Hans Christie David A 2002 Family Picidae Woodpeckers in del Hoyo J Elliott A amp Sargatal J eds Volume 7 Jacamars to Woodpeckers Handbook of the birds of the world Barcelona Lynx Edicions 2002 P 484 485 ISBN 84 87334 37 7 angl The European Union for Bird Ringing 26 listopada 2010 Arhiv originalu za 21 lyutogo 2011 Procitovano 16 lyutogo 2011 Kovalyov V A Osobennosti postyuvenalnoj linki bolshogo pyostrogo dyatla Berkut 1996 1 S 39 43 z dzherela 10 lyutogo 2006 Procitovano 2011 03 23 Plutarh Sravnitelnye zhizneopisaniya M Nauka 1994 Armstrong Edward A Folklore of Birds M Dover Publications Inc 1970 284 p ISBN 0 486 22145 8 BirdFacts British Trust for Ornithology Arhiv originalu za 23 chervnya 2012 Procitovano 15 lyutogo 2011 PosilannyaYak dyatel duplo dovbit Priroda Ukrayini VIDEO Foto video ta audiozapisi zvichajnogo dyatla 3 grudnya 2013 u Wayback Machine Velikij Strokatij Dyatel Lisovij Sanitar