Під час Другої світової війни СРСР окупував і анексував кілька країн, фактично переданих нацистською Німеччиною в таємному пакті Молотова — Ріббентропа 1939 року. Сюди входили східні краї Польщі (включені до двох різних РСР), а також Латвія (стала Латвійською РСР), Естонія (стала Естонською РСР), Литва (стала Литовською РСР), частина Східної Фінляндії (стала Карело-Фінською РСР) та східної Румунії (стала Молдавською РСР та частиною Української РСР). Окрім пакту Молотова — Ріббентропа та повоєнного поділу Німеччини, СРСР також окупував і анексував Карпатську Русь у Чехословаччини в 1945 році, яка увійшла до складу УРСР.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTDBWaGMzUmxjbTVDYkc5algwSnZjbVJsY2tOb1lXNW5aVE00TFRRNExuTjJaeTh6TURCd2VDMUZZWE4wWlhKdVFteHZZMTlDYjNKa1pYSkRhR0Z1WjJVek9DMDBPQzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Нижче наведено списки різних форм військових окупацій СРСР, що випливають як із радянського пакту з нацистською Німеччиною, так і з наступної холодної війни після перемоги союзників над Німеччиною.
Україна (1917—1921)
Проголошення Української Народної Республіки викликало невдоволення більшовицького уряду Російської Соціалістичної Федеративної Радянської Республіки в Петрограді й була розпочата радянсько-українська війна проти Української Народної Республіки. 9 (22) грудня 1917 року червоногвардійські загони окупували Харків. 11 (24) грудня року більшовики відкрили у завойованому місті альтернативний Всеукраїнський з'їзд рад, що проголосив утворення Радянської Української Народної Республіки зі столицею у Харкові як автономії Радянської Росії. 25 грудня 1917 (7 січня 1918) року 30-тисячна російська більшовицька армія розпочала загальний наступ на Київ. 16 (29) січня 1918 року відбувся бій під Крутами в якому Студентський Курінь з 300 бійців був розбитий 4-тисячним більшовицьким загоном. 26 січня (8 лютого) 1918 року більшовицькі війська під командуванням Муравйова захопили Київ, столицю УНР.
Після укладення Берестейського миру (9 лютого 1918) і домовленості з німецьким і австрійським урядами про звільнення України від більшовицької окупації, українські частини разом з німецькими і австрійськими частинами повели успішні бої на Правобережжі під Житомиром, Бердичевом, Козятином, Бучею і 1 березня 1918 звільнили Київ.
Друга фаза радянсько-української війни розпочалася під час антигетьманського повстання, очолюваного Директорією УНР. 17 листопада 1918 у Москві створено Тимчасовий Робітничо-Селянський Уряд України, який з допомогою частин Червоної армії на чолі з В. Антоновим-Овсієнко, Й. Сталіном і В. Затонським, без оголошення війни, у грудні 1918 почав з Курська наступ на Україну. Проти цієї агресії Директорія вислала радянському урядові ноти протесту. 5 січня 1919 з Москви надійшла нота народного комісара закордонних справ РСФРР, у якій стверджувалося, що військ РСФРР в Україні нема, а проти Директорії воює армія «українського радянського уряду, який є цілком незалежний». Під час війни на окупованій ними українській території більшовики створили маріонетковий радянський уряд УСРР. Після підписання Варшавського договору (22 квітня 1920) почався польсько-український наступ на більшовиків. Польська армія і дві українські дивізії, а також армія, що повернулася з Зимового походу, почали наступ проти більшовиків. Уже 7 травня 1920 дивізія М. Безручка разом з польськими частинами увійшла до Києва (Київська операція війська польського). Однак ці початкові успіхи були перекреслені контрнаступом більшовицької армії С. Будьонного, який за червень-серпень здобув територію біля річки Збруч, і згодом зайняв велику частину Галичини і Волині та через Замостя прямував на Варшаву. Усі операції були припинені 18 жовтня 1920 р., коли польський уряд підписав запропоноване російською стороною перемир'я. Тоді Армія УНР в числі 23 000 бійців сама продовжувала боротьбу проти більшовицьких військ до 21 листопада 1920, коли під тиском переважаючих військ мусила перейти Збруч на територію польської держави, де була інтернована.
Під час польсько-радянської війни 1920 року керівництво РСФРР створило Галицьку Соціалістичну Радянську Республіку як політичну структуру та плацдарм для подальшої комуністичної ексанції на Захід. 19 вересня 1920 до Тернополя увійшли сили 6-ї польської армії та Дієвої армії УНР, а 21 вересня відбувся постфактум розпуск Галревкому і повітревкомів.
18 березня 1921 року РРФСР, УСРР й Польща підписали Ризький мирний договір, згідно з яким територія України розділялася річкою Збруч. Уряд УНР не був допущений до переговорів. 30 грудня 1922 року РСФРР, УСРР, БСРР і ЗСФРР уклали договір про утворення СРСР. Однак договір по суті не було ратифіковано та підписало з РСФРР. У 1932—1933 роках відбувся акт геноциду проти українського народу вчинений радянським урядом — Голодомор.
17 вересня 1939 року був перетнутий польський кордон на підставі (секретного пункту) пакту Молотова-Ріббентропа між Радянським Союзом та нацистською Німеччиною, окупувавши українські території з метою нібито «захистити» українську і білоруську меншини в час розпаду польської держави. 22 червня 1941 року почалася німецька окупація України, яка закінчилась наприкінці 1944 року, територію Україна знову зайняла Червона армія, яка продовжувала репресії проти українців. З початком розпаду Радянського Союзу розпочався процес відновлення незалежності України й створення держави Україна. Український уряд у вигнанні проіснував до 1991 року.
Польща (1939—1956)
Польща була першою країною, окупованою СРСР під час Другої світової війни. Секретний протокол пакту Молотова — Ріббентропа передбачав розкол Польщі між СРСР та нацистською Німеччиною. У 1939 р. Загальна площа польських територій, окупованих СРСР (включаючи територію , віддану Литві та анексовану в 1940 р. Під час утворення Литовської РСР), становила 201 015 квадратних кілометрів з населенням 13,299 млн. Осіб, з них 5,274 млн етнічні поляки та 1,109 млн євреїв.
Після закінчення Другої світової війни СРСР утримував більшість територій, які він окупував у 1939 році, тоді як території площею 21 275 квадратних кілометрів з 1,5 мільйонами жителів були повернуті підконтрольній комуністам Польщі, зокрема райони біля Білостока та Перемишля. У 1944—1947 рр. Понад мільйон поляків було переселено з анексованих територій у Польщу (переважно у відновлені території). Радянські війська (Північна група сил) дислокувалися в Польщі з 1945 по 1993 р. Лише в 1956 р. офіційні угоди між комуністичним режимом у Польщі, встановленими самими Радами, та СРСР визнали присутність цих військ. Отже, багато польських вчених приймають вживання терміна «окупація» для періоду 1945—1956 років. Інші вчені датують радянську окупацію до 1989 року. Польський уряд у вигнанні проіснував до 1990 року.
Балтійські держави (1940—1991)
Проіснувавши як незалежні країни протягом двадцяти років, країни Балтії були окуповані та незаконно анексовані в червні 1940 р. Отримавши вільну руку від нацистської Німеччини через Німецько-радянський пакт про ненапад та його секретний додатковий протокол від серпня 1939 р. СРСР тиснув на три країни з проханням прийняти свої військові бази у вересні 1939 р. У разі відмови СРСР здійснив повітряну та морську блокаду і погрожував негайно здійснити атаку сотнями тисяч військовослужбовців, приземлених на кордоні. Збройні сили випередили політичну систему цих країн і встановили маріонеткові режими після фальсифікації виборів у червні 1940 року. Радянізація була перервана німецькою окупацією в 1941—1944 роках. Балтійський наступ відновив радянський контроль у 1944—1945 роках і відновив радянізацію, переважно завершену до 1950 року. Примусова колективізація сільського господарства розпочалася в 1947 році, а завершилася після масової депортації в березні 1949 року. Конфісковано приватні фермерські господарства, а фермерів змушено вступати в колгоспи. Збройний рух опору " лісових братів " діяв до середини 50-х років. Сотні тисяч брали участь або підтримували рух; десятки тисяч були вбиті. Радянська влада, яка воювала з лісовими братами, також зазнала сотень смертей. З обох сторін було вбито деяких невинних мирних жителів. Крім того, діяла низка підпільних націоналістичних шкільних груп. Більшість їх членів були засуджені до тривалих термінів ув'язнення. Каральні дії швидко зменшились після смерті Йосипа Сталіна в 1953 році; з 1956–58 рр. значній частині депортованих та політичних в'язнів було дозволено повернутися.
Під час окупації радянська влада вбила, політично заарештувала, незаконно взяла на службу та депортувала сотні тисяч людей. Протягом усього періоду окупації було здійснено безліч інших злочинів проти людства. Крім того, намагаючись забезпечити ідеали комунізму, влада навмисно демонтувала існуючі соціальні та економічні структури та нав'язала нові «ідеологічно чисті» ієрархії. Це суттєво відстало в країнах Балтії. Наприклад, естонські вчені оцінили економічний збиток, безпосередньо пов'язаний з окупацією після Другої світової війни, у сотні мільярдів доларів США (ВВП Естонії у 2006 році склав 21,28 млрд. Доларів). За оцінками, радянський екологічний збиток Естонії становить близько 4 мільярдів доларів. На додаток до прямих збитків, відстала економіка призвела до сильної нерівности в Північній Європі.
Адже спроба інтегрувати естонське суспільство до радянської системи зазнала невдачі. Хоча збройний опір зазнав поразки, населення залишалося антирадянським. Це допомогло естонцям організувати новий рух опору наприкінці 1980-х, відновити свою незалежність у 1991 році, а потім швидко розвинути сучасне суспільство.
Незважаючи на анексію СРСР в 1940 році, тому правильно говорити про окупацію балтійських держав, посилаючись, зокрема, на відсутність радянського юридичного титулу. Тривала окупація була неортодоксальною. До 1991 року статус трьох країн важливим чином нагадував класичну окупацію: зовнішній контроль з боку несанкціонованих на міжнародному рівні сил та конфлікт інтересів між іноземною державою та жителями. Однак в інших аспектах ситуація сильно відрізнялася від класичної окупації. Як факт включення країн Балтії до складу СРСР як радянських республік без кваліфікації, так і тривалість радянської влади ставлять під сумнів придатність усіх норм окупації з практичної точки зору. Незважаючи на факт анексії, присутність СРСР у країнах Балтії залишалася окупацією sui generis.
Хоча СРСР засудив пакт Молотова — Ріббентропа — безпосереднього попередника окупації — в даний час політика правонаступника СРСР Російської Федерації заперечує, що події становлять окупацію або є незаконними відповідно до (міжнародної)) закони.
Території Фінляндії (1940)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt5TDFSbGNtbHFiMnRwY0dGcmRHVnVMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFVWlhKcGFtOXJhWEJoYTNSbGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
СРСР вимагав перенести фінський кордон далі від Ленінграда. СРСР також наполягав на тому, щоб Фінляндія взяла в оренду півострів Ханько (або подібну територію біля входу до Фінської затоки) для створення військово-морської бази Червоного Балтійського флоту. Однак Фінляндія відмовила, і СРСР вторгся в країну, започаткувавши Зимову війну. СРСР створив Фінську Демократичну Республіку (фін. Suomen kansanvaltainen tasavalta), короткочасний радянський маріонетковий режим на окупованій карельській території. Ради також окупували муніципалітет Пецамо на узбережжі Баренцева моря під час війни.
Московський мирний договір припинив окупаційний стан 12 березня 1940 р., Оскільки Фінляндія була змушена поступитися частинами Карелії. Земля становила 9 % території країни, включала друге за величиною місто Фінляндії Війпурі та значну частину промисловості Фінляндії. Близько 422 000 карелів — 12 % населення Фінляндії — скоріше вибирають евакуацію за новий кордон і втрачують свої будинки, ніж стають радянськими підданими. Військові війська та цивільне населення, що залишилося, були поспішно евакуйовані. Також Фінляндія повинна була поступитися частиною району Салла, півостровом Рибачі в Баренцевому морі та чотирма островами у Фінській затоці. Передані території були інтегровані в межах Карельської АРСР для формування Карело-Фінської РСР.
Коли воєнні дії відновилися в 1941 році, фінські війська повернули собі втрачені райони, а потім просунулись далі до річки Свір та Онезького озера до кінця року. У наступі радянських військ у 1944 році проти фінів напад Червоної армії був зупинений фінами перед тим, як дійти до кордону 1940 року, або, в єдиному випадку, коли це сталося, Червону Армію було негайно відкинуто у контратаку Фінляндії. На переговорах, що відбулися після зупинки радянського наступу, фіни далі передали муніципалітет Пецамо СРСР в Московському перемир'ї. Радянські війська відібрали муніципалітет у німців під час наступу Пецамо-Кіркенес.
Бессарабія та Північна Буковина (1940)
СРСР, який не визнав суверенітету Румунії над Бессарабією з часів союзу 1918 року, 28 червня 1940 року висунув ультиматум з вимогою евакуювати румунські військові та адміністрацію з оспорюваної території, а також з північної частини Румунська провінція Буковина. Під тиском Москви та Берліна румунська адміністрація та збройні сили відступили, щоб уникнути війни. Адольф Гітлер використав радянську окупацію Бессарабії як виправдання німецької окупації Югославії та Греції та нападу Німеччини на СРСР.
Після вступу СРСР у війну на стороні союзників
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUzTDBWaGMzUmxjbTVDYkc5algwSmhjMmxqVFdWdFltVnljMDl1YkhrdWMzWm5Mekl5TUhCNExVVmhjM1JsY201Q2JHOWpYMEpoYzJsalRXVnRZbVZ5YzA5dWJIa3VjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
22 червня 1941 року розпочалася операція «Барбаросса», яка дала початок Східному фронту. Німецькі очолювані країни європейської осі та Фінляндія вторглися в СРСР, тим самим припинивши дії німецько-радянського договору про ненапад. Під час бойових дій між СРСР та Віссю, що призвели до тотальної військової поразки останнього, СРСР повністю або частково окупував територію Німеччини та її супутників, а також території деяких окупованих Німеччиною держав та Австрії. Деякі з них стали радянськими державами-сателітами, а саме: Народна Республіка Польща, Народна Республіка Угорщина, Чехословацька Соціалістична Республіка, Румунська Народна Республіка, Народна Республіка Болгарія, Народна Республіка Албанія ; пізніше Східна Німеччина була сформована на основі радянської зони німецької окупації.
Іран (1941—1946)
25 серпня 1941 року сили Ірландії та СРСР спільно вторглися в Іран. Метою вторгнення (з кодовою назвою « Операційне забезпечення») було забезпечення іранських нафтових родовищ та забезпечення ліній постачання (див. Перський коридор) для радянських військ, які воювали проти країн Європейської Осі на Східному фронті. СРСР продовжував створювати азербайджанський народний уряд в іранському Азербайджані, окупуючи решту північного Ірану.
Угорщина (1944)
У липні 1941 року Угорське королівство, яке було членом Тристороннього пакту, взяло участь в операції «Барбаросса» в союзі з нацистською Німеччиною. Угорські війська боролись плечем до плеча з вермахтом і просувалися через Українську РСР углиб Росії, аж до Сталінграда. Однак до кінця 1942 р. Радянська Червона Армія почала відтісняти Вермахт через ряд нападів, що передували посяганню Червоної Армії на угорську територію в 1943–44 рр. У вересні 1944 року радянські війська перейшли до Угорщини, розпочавши Будапештський наступ. Оскільки угорська армія ігнорувала перемир'я з СРСР, підписане урядом Міклоша Хорті 15 жовтня 1944 року, радянські війська пробилися далі на захід проти угорських військ та їх німецьких союзників, які захопили столицю 13 лютого 1945 року. Операції тривали до початку квітня 1945 р., Коли останні німецькі війська та їхні лояльні угорські війська, що залишились, були розбиті з країни.
Ради переконалися, що в країні був встановлений лояльний повоєнний уряд, в якому домінували комуністи, перед тим, як передати повноваження від окупаційних військ угорській владі. Присутність радянських військ у країні регулювалося договором про взаємодопомогу 1949 року, укладеним між радянським та угорським урядами. Угорська революція 1956 р. Була стихійним загальнонаціональним заколотом проти комуністичного уряду Угорщини та його нав'язаної СРСР політики. Оголосивши готовність до переговорів про виведення радянських військ, радянське Політбюро передумало. 4 листопада 1956 року велика спільна військова сила Варшавського договору на чолі з Москвою увійшла до Будапешта, щоб придушити збройний опір, в результаті чого загинули тисячі мирних жителів.
Після розпаду СРСР останній радянський солдат залишив країну в 1991 році, тим самим припинивши радянську військову присутність в Угорщині.
Румунія (1944)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5oTDFKdmJXRnVhV0ZmVjFkSlNTNXdibWN2TWpBd2NIZ3RVbTl0WVc1cFlWOVhWMGxKTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Другий наступ СРСР і Кишинева призвів до поразки Румунії, подальшого королівського перевороту та переходу Румунії від Осі до Союзників. Радянські війська дислокувались у цій країні з 1944 по 1958 рр. 12 вересня 1944 року, коли Червона Армія вже контролювала більшу частину території Румунії, було підписано Угоду про перемир'я між Румунією та СРСР, згідно з якою Румунія відступила від території, якою вона керувала раніше у війні, і підпорядкувала себе союзній комісії, що складалася з СРСР, США та Великої Британії. На місцях саме радянське військове командування, а не західні союзники, де-факто здійснювали домінуючу владу. Наявність та вільний рух радянських військ було чітко передбачено в угоді.
Умови Угоди про перемир'я припинилися 15 вересня 1947 року, оскільки набули чинности умови Паризьких мирних договорів 1947 року. Новий договір передбачав виведення всіх військ союзників з Румунії з важливим винятком того, що такий висновок "підпадає під право СРСР утримувати на румунській території такі збройні сили, які можуть знадобитися для підтримки ліній зв'язку радянська армія з радянською зоною окупації в Австрії ".
Після угоди радянська присутність впала зі 130 000 військових (пік у 1947 р.) Приблизно до 30 000. Війська були повністю виведені до серпня 1958 року.
Порівнюючи радянську окупацію Румунії з болгарською, Девід Стоун зазначає: "На відміну від Болгарії, Румунія мала мало культурних та історичних зв'язків з Росією і фактично вела війну з СРСР. Як результат, радянська окупація важче обтяжила румунський народ, а самі війська були менш дисциплінованими "
Болгарія (1944)
5 вересня 1944 р. СРСР оголосив війну Болгарії і 8 вересня вторгся в країну, не зустрівши опору. На наступний день Ради окупували північно-східну частину Болгарії разом із ключовим портовим містом Варна. 8 вересня 1944 р. Болгарія оголосила війну нацистській Німеччині. Гарнізонні загони з офіцерами «Звено» на чолі скинули уряд напередодні 9 вересня після того, як взяли стратегічні ключові пункти в Софії та заарештували міністрів. Новий уряд Вітчизняного фронту був призначений 9 вересня з прем'єр-міністром Кімоном Георгієвим. Радянські війська були виведені в 1947 р.
Чехословаччина (1944)
Восени 1944 року, коли північна та східна частини Карпатської Русі були захоплені Червоною Армією, урядова делегація Чехословаччини на чолі з міністром [cs] прибула до Хуста для створення тимчасової чехословацької адміністрації, відповідно до договорів між радянським та чехословацьким урядами від того ж року. Однак через кілька тижнів Червона Армія та НКВС почали перешкоджати роботі делегації, і в Мукачеві під захистом Червоної Армії було створено «Народну раду Закарпатської України». 26 листопада цей орган на чолі з Іваном Туряницею (русином, який дезертирував із чехословацької армії) проголосив волю українського народу відокремитися від Чехословаччини та приєднатися до Радянської України. Після двомісячних конфліктів і переговорів чехословацька урядова делегація вилетіла з Хуста 1 лютого 1945 року, залишивши Карпатську Україну під контролем СРСР. Після Другої світової війни 29 червня 1945 р. між Чехословаччиною та СРСР було підписано договір про офіційне передавання Карпатської України СРСР.
Після захоплення Праги Червоною Армією в травні 1945 р. радянська сторона в грудні 1945 р. вивела всі свої підрозділи з Чехословаччини в рамках угоди про те, що всі радянські та американські війська залишають країну.
Північна Норвегія (1944—1946) та Борнхольм, Данія (1945—1946)
У 1944—1946 роках радянські війська окупували північну Норвегію та данський острів Борнхольм, стратегічно розташований біля входу в Балтійське море. Наміром Сталіна була спроба отримати бази в цих місцях пізніше війни. Радянський заступник посла запропонував захопити Борнхольм у березні 1945 року, а 4 травня Балтійському флоту було наказано захопити острів.
У травні 1945 року радянські війська сильно бомбардували Борнхольм. Герхард фон Кампц, німецький начальник, який відповідав за це, не зміг надати письмову капітуляцію, як того вимагали радянські командири, кілька радянських літаків невпинно бомбили і зруйнували понад 800 цивільних будинків у Ронне та Нексо і серйозно пошкодили ще близько 3000 протягом 7–8 травня. 1945 рік. 9 травня радянські війська висадились на острові, і після короткого бою німецький гарнізон все-таки здався. Радянські війська залишили острів 5 квітня 1946 року.
Німеччина (1945)
Радянською окупаційною зоною Німеччини був район східної Німеччини, окупований СРСР з 1945 року. У 1949 році вона стала Німецькою Демократичною Республікою, відомою англійською мовою як Східна Німеччина.
У 1955 р. СРСР проголосив Республіку повністю суверенною; однак радянські війська залишались на основі чотирипотсдамської угоди. Оскільки війська НАТО залишались у Західному Берліні та Західній Німеччині, НДР та Берлін, зокрема, стали центральними центрами напружености в холодній війні.
Розділювальний бар'єр між Західною та Східною Німеччиною, Берлінська стіна, відома в СРСР та в Східній Німеччині як «Антифашистський захисний вал» була побудована в 1961 році.
Договір про остаточне врегулювання з повагою до Німеччини, підписаний у Москві, зобов'язував вивести всі радянські сили з Німеччини до кінця 1994 року. Висновок остаточного врегулювання відкрив шлях до об'єднання Східної та Західної Німеччини. Офіційний політичний союз відбувся 3 жовтня 1990 року.
Одним із результатів окупації були діти, яких породили російські солдати або через романтичні стосунки, і через зручність, і через зґвалтування. Ці діти десятиліттями зазнавали соціальної дискримінації, але після виведення військ і розвитку перебудови деякі з цих «Загублених дітей Червоної Армії» робили публічні спроби дізнатися більше про своїх російських батьків.
Австрія (1945—1955)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDBGMWMzUnlhV0ZmVDJOamRYQmhkR2x2Ymw5YWIyNWxjMTh4T1RRMUxUVTFYMlZ1TG5OMlp5OHlOVEJ3ZUMxQmRYTjBjbWxoWDA5alkzVndZWFJwYjI1ZldtOXVaWE5mTVRrME5TMDFOVjlsYmk1emRtY3VjRzVuLnBuZw==.png)
Радянська окупація Австрії тривала з 1945 по 1955 рр. Наприкінці війни Австрія та Відень були розділені на 4 зони окупації, дотримуючись умов Потсдамської конференції. СРСР експропріював понад 450 підприємств, котрі раніше належали Німеччині, та створив Адміністрацію радянської власности в Австрії, або USIA. Це становило менше 10 % австрійської робочої сили на піку в 1951 р. І менше 5 % австрійського ВВП на той час.
15 травня 1955 року було підписано Австрійський державний договір, який офіційно встановлював незалежність та суверенітет Австрії. Договір був прийнятий 27 липня, а останні війська союзників покинули країну 25 жовтня.
Маньчжурія (1945—1946)
Радянське вторгнення в Маньчжурію, або Маньчжурська стратегічна наступальна операція (Манчжурская стратегическая наступательная операция, освітлений. Манчжурська стратегічна науково-дослідна операція), як її назвав СРСР, розпочалася 9 серпня 1945 року з вторгненням СРСР в японську маріонеткову державу Маньчжоу-Го і була найбільшою кампанією радянсько-японської війни 1945 року, яка відновила бойові дії між СРСР і Японською імперією після більш ніж 4 років миру. Завоювання радянськими силами на континенті були Маньчжуру, Менцзян (Внутрішня Монголія) та північнокорейський півострів. Швидка поразка японської Квантунської армії була дуже важливим фактором капітуляції Японії та закінчення Другої світової війни, оскільки Японія зрозуміла, що росіяни були готові та здатні взяти на себе вартість вторгнення на її рідні острови після їх швидкого завоювання Маньчжурії і південний Сахалін.
Корея (1945—1948)
У серпні 1945 р. Радянська армія створила для управління країною до встановлення внутрішнього режиму. По всій країні були створені тимчасові комітети, які ставили комуністів на ключові посади. У лютому 1946 р. Під керівництвом Кім Ір Сена був утворений тимчасовий уряд під назвою Тимчасовий народний комітет Північної Кореї. Радянські війська відійшли в 1948 році, а через кілька років, намагаючись об'єднати Корею під владою комуністів, спалахнула корейська війна.
Курильські острови (1945)
Після того, як 14 серпня 1945 року Японія прийняла Потсдамську декларацію і оголосила про припинення війни 15 серпня 1945 року, СРСР розпочав вторгнення на Курильські острови, яке відбулося між 18 серпня і 3 вересня, виселивши японських жителів на два роки пізніше
Холодна війна
Угорська революція 1956 року
Угорська революція 1956 р. Була стихійним загальнонаціональним заколотом проти комуністичного уряду Угорщини та його нав'язаної СРСР політики. Оголосивши готовність вести переговори про виведення радянських військ, радянське Політбюро передумало і перейшло до розгрому революції. 4 листопада 1956 року велика спільна військова сила Варшавського договору на чолі з Москвою увійшла до Будапешта, щоб придушити збройний опір.
Радянську інтервенцію під кодовою назвою «Операція» Вихор "розпочав маршал Іван Конєв. П'ять радянських дивізій, розташованих в Угорщині до 23 жовтня, були збільшені до загальної чисельности 17 дивізій. Для проведення операції в Угорщину були направлені 8-а механізована армія під командуванням генерал-лейтенанта Хамазаспа Бабаджаняна та 38-а армія під командуванням генерал-лейтенанта Хаджі-Умара Мамсурова з сусіднього Карпатського військового округу.
О 3:00 ранку 4 листопада радянські танки проникали в Будапешті по Пешта стороні Дунаю в двох тяг-один з півдня, і один з північно-таким чином, розщеплення міста навпіл. Броньовані підрозділи перейшли в Буду, і о 4:25 я вистрілив першими пострілами в казарми на Будайрській дорозі. Незабаром радянська артилерійська та танкова стрілянина почулася у всіх районах Будапешта. Операція «Вихор» поєднала удари з повітря, артилерію та скоординовані танково-піхотні дії 17 дивізій. О 8:00 ранку організована оборона міста випарувалася після захоплення радіостанції, і багато захисників повернулися на укріплені позиції. Угорські цивільні особи несли на собі основний бій, і радянським військам часто було неможливо відрізнити військові від цивільних цілей. З цієї причини радянські танки часто підкрадались уздовж головних доріг, стріляючи без розбору в будівлі. Опір Угорщини був найсильнішим у промислових районах Будапешта, які були сильно націлені радянською артилерією та повітряними ударами. Остання кишеня опору вимагала припинення вогню 10 листопада. Загинуло понад 2500 угорців та 722 радянські війська, ще тисячі отримали поранення.
Чехословаччина (1968—1989)
У 1948 р. Комуністична партія Чехії здобула значну частину голосів у політиці Чехословаччини, що призвело до комуністичного періоду без безпосередньої присутности радянської війська. 50-ті роки характеризувались як репресивний період в історії країни, але до 60-х років місцеве соціалістичне керівництво взяло курс на економічні, соціальні та політичні реформи. Однак низка значних чеських комуністів разом із чеським агентством безпеки зробили змову проти обмеженого впровадження ринкових систем, особистих свобод та оновлення громадських об'єднань (див. Соціалізм з людським обличчям), використовуючи підтримку Росії для зміцнення позицій Комуністичної партії.
Леонід Брежнєв, генеральний секретар Комуністичної партії СРСР, відреагував на ці реформи, оголосивши доктрину Брежнєва, і 21 серпня 1968 року близько 750 000 військовослужбовців Варшавського договору, переважно з СРСР, Польщі, Болгарії та Угорщини, танками і кулемети окупували Чехословаччину, депортували тисячі людей і швидко зірвали з шляху всі реформи. Більшість великих міст були окремо вторгнені та обігнані; однак основна увага вторгнення була зосереджена на Празі, особливо на державних органах, чеському телебаченні та радіо.
Чехословацький уряд провів екстрене засідання і голосно висловив свою незгоду з окупацією. Багато громадян приєдналися до акцій протесту, і до вересня 1968 р. Щонайменше 72 людини загинули та ще сотні постраждали внаслідок конфліктів. За короткий час після окупації, яка поклала край будь-якій надії, яку створила «Празька весна», близько 100 000 людей втекли з Чехословаччини. За весь час окупації виїхало понад 700 000 людей, включаючи значну частину чехословацької інтелігенції. Комуністи у відповідь позбавили громадянство Чехословаччини багатьох із цих біженців та заборонили їм повертатися на батьківщину.
На засіданні Ради Безпеки ООН Яків Малик, посол СРСР при ООН, заявив, що військова інтервенція є відповіддю на запит уряду Чехословаччини. СРСР, який є постійним членом Ради Безпеки — з правом вето — зміг обійти будь-які резолюції ООН про припинення окупації.
Кінець «Празької весни» став зрозумілим до грудня 1968 року, коли новий президіум Комуністичної партії Чехословаччини прийняв так звані Інструкції «Критичного розвитку в країні та суспільстві» після XIII з'їзду Комуністичної партії Чехословаччини. Під виглядом «нормалізації» всі аспекти неосталінізму були повернуті до повсякденного політичного та економічного життя.
У 1987 р. Радянський лідер Михайло Горбачов визнав, що його лібералізуюча політика гласности та перебудови багато в чому зобов'язана соціалізму Дубчека з людським обличчям. На запитання, яка різниця між Празькою весною та його власними реформами, Горбачов відповів: «Дев'ятнадцять років».
Радянська окупація Чехословаччини закінчилася в 1989 році Оксамитовою революцією, за 2 роки до розпаду СРСР. Останні окупаційні війська залишили країну 27 червня 1991 р.
Під час візиту до Праги у 2007 році Володимир Путін заявив, що відчуває моральну відповідальність за події 1968 року і що Росія їх засудила.
Афганістан (1979—1989)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTDFOdmRtbGxkRWx1ZG1GemFXOXVRV1puYUdGdWFYTjBZVzVOWVhBdWNHNW5Mekl3TUhCNExWTnZkbWxsZEVsdWRtRnphVzl1UVdabmFHRnVhWE4wWVc1TllYQXVjRzVuLnBuZw==.png)
Наукові та історичні відомості стверджували, що Афганістан перебував під впливом СРСР ще в 1919 році, коли Афганістан почав отримувати допомогу для протидії англосфері Сполученого Королівства. Основна радянська технічна допомога, військова допомога та економічні відносини зросли в 50-х роках, а потім у 70-х роках відбулася комуністична революція. Загрожуючи комуністичному уряду Афганістану, уряд запросив вторгнення СРСР в Афганістан, яке розпочалося з наближенням опівночі 24 грудня 1979 року. СРСР організував масовий військовий авіаперевезення до Кабула, в якому брали участь приблизно 280 транспортних літаків та 3 дивізії майже 8 500 чоловік у кожному. Протягом двох днів СРСР захопив контроль над Афганістаном, спочатку забезпечивши Кабул, розгорнувши спеціальний радянський штурмовий підрозділ проти палацу Даруламан, де елементи афганської армії, віддані Хафізулла Амін, чинили жорстокий, але короткий опір. Зі смертю Аміна в палаці Бабрак Кармал, керівник фракції Парчамської партії PDPA, був засланий Радами на посаду нового глави уряду Афганістану.
Пік бойових дій припав на 1985–86 роки. Радянські сили розпочали свої наймасштабніші та найефективніші напади на лінії постачання моджахедів, прилеглі до Пакистану. Великі походи також змусили моджахедів піти в оборону поблизу Герата та Кандагару. 15 лютого 1989 р. Останні радянські війська вилетіли за графіком з Афганістану.
Див. також
Примітки
- Roberts, 2006
- Wettig, 2008
- Senn, Alfred Erich, Lithuania 1940 : revolution from above, Amsterdam, New York, Rodopi, 2007
- Kennedy-Pipe, Caroline, Stalin's Cold War, New York: Manchester University Press, 1995,
- Shirer, 1990
- Warfare and Society in Europe: 1898 to the Present By Michael S. Neiberg; p 160 [ 27 травня 2016 у Wayback Machine.]
- AP European History; p. 461 [ 30 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- Soviet politics in perspective By Richard Sakwa; p.260 [ 11 травня 2016 у Wayback Machine.]
- Sanford, George (2005). Katyn and the Soviet Massacre Of 1940: Truth, Justice And Memory. London; New York: Routledge. . p. 21. Weinberg, Gerhard (1994). A World at Arms: A Global History of World War II. Cambridge: Cambridge University Press. ., p. 963.
- Concise Statistical Year-Book of Poland, Polish Ministry of Information. London June 1941 P.9 & 10
- U.S. Bureau of the Census The Population of Poland Ed. W. Parker Mauldin, Washington- 1954 P.140
- Muzeum Historii Polski. www.muzhp.pl. Процитовано 16 травня 2017.[недоступне посилання з 01.04.2020]
- . www.ruf.rice.edu. Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 16 травня 2017.
- Anu Mai Koll, «Baltic Countries Under Occupation: Soviet & Nazi Rule 1939—1991»,
- . Архів оригіналу за 17 червня 2008. Процитовано 16 травня 2017.
- «Phase III: The Soviet Occupation of Estonia from 1944». In: Estonia since 1944: Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity, pp. VII—XXVI. Tallinn, 2009
- . Архів оригіналу за 13 травня 2009. Процитовано 16 травня 2017.
- Lauri Mälksoo (2001). Illegal Annexation and State Continuity: The Case of the Incorporation of the Baltic States by the USSR. Leiden/Boston: Martinus Nijhoff. с. 193—195.
- Jerzy W. Borejsza, Klaus Ziemer, Magdalena Hułas. Totalitarian and Authoritarian Regimes in Europe. Berghahn Books, 2006. Page 521.
- Russia denies Baltic 'occupation' [ 20 червня 2017 у Wayback Machine.], BBC News, Thursday, 5 May 2005
- D. W. Spring. 'The Soviet Decision for War against Finland, 30 November 1939'. Soviet Studies, Vol. 38, No. 2 (Apr. 1986), pp. 207—226
- Theodora Stănescu-Stanciu; Georgiana Margareta Scurtu (2002). (рум.). University of Bucharest. Архів оригіналу за 13 November 2007.
- Granville, Johanna, The First Domino: International Decision Making during the Hungarian Crisis of 1956, Texas A&M University Press, 2004.
- Grenville, 2005
- Cook, 2001
- Sergiu Verona, «Military Occupation and Diplomacy: Soviet Troops in Romania, 1944—1958» [ 24 грудня 2020 у Wayback Machine.],
- . Архів оригіналу за 20 August 2016. Процитовано 16 травня 2017.
- David Stone, «The 1945 Ethridge Mission to Bulgaria and Romania and the Origins of the Cold War in the Balkans» [ 2 липня 2020 у Wayback Machine.], Diplomacy & Statecraft, Volume 17, no. 1, March 2006, pp. 93–112.
- . www.country-data.com. Архів оригіналу за 23 вересня 2015. Процитовано 16 травня 2017.
- Friedman, Norman (2007). . Naval Institute Press. с. 14. ISBN . Архів оригіналу за 17 червня 2016. Процитовано 15 березня 2021.
- . Архів оригіналу за 28 September 2007. Процитовано 6 вересня 2007.
- . Hoover Institution – Policy Review. Архів оригіналу за 18 July 2008. Процитовано 10 вересня 2007.
- Repke, Irina; Wensierski, Peter (16 серпня 2007). . Der Spiegel. Архів оригіналу за 7 березня 2012. Процитовано 15 березня 2021.
- . Eurozine. 23 травня 2007. Архів оригіналу за 8 December 2016. Процитовано 10 вересня 2007.
- «Battlefield — Manchuria — The Forgotten Victory» [ 23 серпня 2019 у Wayback Machine.], , 2001, 98 minutes.
- Robert James Maddox (2007), Hiroshima in History: The Myths of Revisionism, University of Missouri Press, .
- K. Takahara, Nemuro raid survivor longs for homeland. [Архівовано 15 липня 2012 у Archive.is] Japan Times, 22 September 2007. Accessed 3 August 2008
- UN General Assembly Special Committee on the Problem of Hungary (1957) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 25 травня 2017. Процитовано 15 березня 2021. (1.47 MiB)
- Györkei, Jenõ; Kirov, Alexandr; Horvath, Miklos (1999). Soviet Military Intervention in Hungary, 1956. New York: Central European University Press. с. 350. ISBN .
- Mark Kramer, «The Soviet Union and the 1956 Crises in Hungary and Poland: Reassessments and New Findings», Journal of Contemporary History, Vol.33, No.2, April 1998, p.210.
- Péter Gosztonyi, «Az 1956-os forradalom számokban», Népszabadság (Budapest), 3 November 1990.
- . Архів оригіналу за 20 December 2008. Процитовано 16 травня 2017.
- Rousek, Leos (28 червня 2011). . Архів оригіналу за 19 серпня 2017. Процитовано 16 травня 2017.
- Gazeta, Путин чувствует моральную ответственность России за события 1968 года в Чехословакии [ 24 лютого 2021 у Wayback Machine.] (Putin feels moral responsibility for the 1968 events in Czechoslovakia), 27 April 2007
- John Fullerton, «The Soviet Occupation of Afghanistan» [ 9 травня 2016 у Wayback Machine.],
Список літератури
- Cook, Bernard A. (2001). Europe Since 1945: An Encyclopedia. Taylor & Francis. ISBN .
- Grenville, John Ashley Soames (2005). A History of the World from the 20th to the 21st Century. Routledge. ISBN .
- Roberts, Geoffrey (2006). Stalin's Wars: From World War to Cold War, 1939–1953. Yale University Press. ISBN .
- Wettig, Gerhard (2008). Stalin and the Cold War in Europe. Rowman & Littlefield. ISBN .
Подальше читання
- Чеський уряд:
- Март Лаар, 29 квітня 2007:
- Станіслав Кульчицький 17 липня 2007: Чи була Україна в радянській окупації? [ 7 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Енциклопедія Брітаніка: Латвія. [ 17 червня 2008 у Wayback Machine.] Радянська окупація та інкорпорація [ 17 червня 2008 у Wayback Machine.]
- Переговори про перемир'я та радянську окупацію [ 30 квітня 2011 у Wayback Machine.], частина Румунії: дослідження країни. Вашингтон: GPO для Бібліотеки Конгресу, 1989, під редакцією Рональда Д. Бахмана
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni SRSR okupuvav i aneksuvav kilka krayin faktichno peredanih nacistskoyu Nimechchinoyu v tayemnomu pakti Molotova Ribbentropa 1939 roku Syudi vhodili shidni krayi Polshi vklyucheni do dvoh riznih RSR a takozh Latviya stala Latvijskoyu RSR Estoniya stala Estonskoyu RSR Litva stala Litovskoyu RSR chastina Shidnoyi Finlyandiyi stala Karelo Finskoyu RSR ta shidnoyi Rumuniyi stala Moldavskoyu RSR ta chastinoyu Ukrayinskoyi RSR Okrim paktu Molotova Ribbentropa ta povoyennogo podilu Nimechchini SRSR takozh okupuvav i aneksuvav Karpatsku Rus u Chehoslovachchini v 1945 roci yaka uvijshla do skladu URSR Radyanska sfera vplivu v Centralnij ta Shidnij Yevropi zi zminami kordoniv unaslidok vtorgnennya ta vijskovih operacij Drugoyi svitovoyi vijni Nizhche navedeno spiski riznih form vijskovih okupacij SRSR sho viplivayut yak iz radyanskogo paktu z nacistskoyu Nimechchinoyu tak i z nastupnoyi holodnoyi vijni pislya peremogi soyuznikiv nad Nimechchinoyu Ukrayina 1917 1921 Dokladnishe Radyanska okupaciya Ukrayini Radyanske vtorgnennya v Ukrayinu 1919 ta Radyansko ukrayinska vijna Progoloshennya Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki viklikalo nevdovolennya bilshovickogo uryadu Rosijskoyi Socialistichnoyi Federativnoyi Radyanskoyi Respubliki v Petrogradi j bula rozpochata radyansko ukrayinska vijna proti Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 9 22 grudnya 1917 roku chervonogvardijski zagoni okupuvali Harkiv 11 24 grudnya roku bilshoviki vidkrili u zavojovanomu misti alternativnij Vseukrayinskij z yizd rad sho progolosiv utvorennya Radyanskoyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki zi stoliceyu u Harkovi yak avtonomiyi Radyanskoyi Rosiyi 25 grudnya 1917 7 sichnya 1918 roku 30 tisyachna rosijska bilshovicka armiya rozpochala zagalnij nastup na Kiyiv 16 29 sichnya 1918 roku vidbuvsya bij pid Krutami v yakomu Studentskij Kurin z 300 bijciv buv rozbitij 4 tisyachnim bilshovickim zagonom 26 sichnya 8 lyutogo 1918 roku bilshovicki vijska pid komanduvannyam Muravjova zahopili Kiyiv stolicyu UNR Pislya ukladennya Berestejskogo miru 9 lyutogo 1918 i domovlenosti z nimeckim i avstrijskim uryadami pro zvilnennya Ukrayini vid bilshovickoyi okupaciyi ukrayinski chastini razom z nimeckimi i avstrijskimi chastinami poveli uspishni boyi na Pravoberezhzhi pid Zhitomirom Berdichevom Kozyatinom Bucheyu i 1 bereznya 1918 zvilnili Kiyiv Druga faza radyansko ukrayinskoyi vijni rozpochalasya pid chas antigetmanskogo povstannya ocholyuvanogo Direktoriyeyu UNR 17 listopada 1918 u Moskvi stvoreno Timchasovij Robitnicho Selyanskij Uryad Ukrayini yakij z dopomogoyu chastin Chervonoyi armiyi na choli z V Antonovim Ovsiyenko J Stalinom i V Zatonskim bez ogoloshennya vijni u grudni 1918 pochav z Kurska nastup na Ukrayinu Proti ciyeyi agresiyi Direktoriya vislala radyanskomu uryadovi noti protestu 5 sichnya 1919 z Moskvi nadijshla nota narodnogo komisara zakordonnih sprav RSFRR u yakij stverdzhuvalosya sho vijsk RSFRR v Ukrayini nema a proti Direktoriyi voyuye armiya ukrayinskogo radyanskogo uryadu yakij ye cilkom nezalezhnij Pid chas vijni na okupovanij nimi ukrayinskij teritoriyi bilshoviki stvorili marionetkovij radyanskij uryad USRR Pislya pidpisannya Varshavskogo dogovoru 22 kvitnya 1920 pochavsya polsko ukrayinskij nastup na bilshovikiv Polska armiya i dvi ukrayinski diviziyi a takozh armiya sho povernulasya z Zimovogo pohodu pochali nastup proti bilshovikiv Uzhe 7 travnya 1920 diviziya M Bezruchka razom z polskimi chastinami uvijshla do Kiyeva Kiyivska operaciya vijska polskogo Odnak ci pochatkovi uspihi buli perekresleni kontrnastupom bilshovickoyi armiyi S Budonnogo yakij za cherven serpen zdobuv teritoriyu bilya richki Zbruch i zgodom zajnyav veliku chastinu Galichini i Volini ta cherez Zamostya pryamuvav na Varshavu Usi operaciyi buli pripineni 18 zhovtnya 1920 r koli polskij uryad pidpisav zaproponovane rosijskoyu storonoyu peremir ya Todi Armiya UNR v chisli 23 000 bijciv sama prodovzhuvala borotbu proti bilshovickih vijsk do 21 listopada 1920 koli pid tiskom perevazhayuchih vijsk musila perejti Zbruch na teritoriyu polskoyi derzhavi de bula internovana Pid chas polsko radyanskoyi vijni 1920 roku kerivnictvo RSFRR stvorilo Galicku Socialistichnu Radyansku Respubliku yak politichnu strukturu ta placdarm dlya podalshoyi komunistichnoyi eksanciyi na Zahid 19 veresnya 1920 do Ternopolya uvijshli sili 6 yi polskoyi armiyi ta Diyevoyi armiyi UNR a 21 veresnya vidbuvsya postfaktum rozpusk Galrevkomu i povitrevkomiv 18 bereznya 1921 roku RRFSR USRR j Polsha pidpisali Rizkij mirnij dogovir zgidno z yakim teritoriya Ukrayini rozdilyalasya richkoyu Zbruch Uryad UNR ne buv dopushenij do peregovoriv 30 grudnya 1922 roku RSFRR USRR BSRR i ZSFRR uklali dogovir pro utvorennya SRSR Odnak dogovir po suti ne bulo ratifikovano ta pidpisalo z RSFRR U 1932 1933 rokah vidbuvsya akt genocidu proti ukrayinskogo narodu vchinenij radyanskim uryadom Golodomor 17 veresnya 1939 roku buv peretnutij polskij kordon na pidstavi sekretnogo punktu paktu Molotova Ribbentropa mizh Radyanskim Soyuzom ta nacistskoyu Nimechchinoyu okupuvavshi ukrayinski teritoriyi z metoyu nibito zahistiti ukrayinsku i bilorusku menshini v chas rozpadu polskoyi derzhavi 22 chervnya 1941 roku pochalasya nimecka okupaciya Ukrayini yaka zakinchilas naprikinci 1944 roku teritoriyu Ukrayina znovu zajnyala Chervona armiya yaka prodovzhuvala represiyi proti ukrayinciv Z pochatkom rozpadu Radyanskogo Soyuzu rozpochavsya proces vidnovlennya nezalezhnosti Ukrayini j stvorennya derzhavi Ukrayina Ukrayinskij uryad u vignanni proisnuvav do 1991 roku Polsha 1939 1956 Polsha bula pershoyu krayinoyu okupovanoyu SRSR pid chas Drugoyi svitovoyi vijni Sekretnij protokol paktu Molotova Ribbentropa peredbachav rozkol Polshi mizh SRSR ta nacistskoyu Nimechchinoyu U 1939 r Zagalna plosha polskih teritorij okupovanih SRSR vklyuchayuchi teritoriyu viddanu Litvi ta aneksovanu v 1940 r Pid chas utvorennya Litovskoyi RSR stanovila 201 015 kvadratnih kilometriv z naselennyam 13 299 mln Osib z nih 5 274 mln etnichni polyaki ta 1 109 mln yevreyiv Pislya zakinchennya Drugoyi svitovoyi vijni SRSR utrimuvav bilshist teritorij yaki vin okupuvav u 1939 roci todi yak teritoriyi plosheyu 21 275 kvadratnih kilometriv z 1 5 miljonami zhiteliv buli povernuti pidkontrolnij komunistam Polshi zokrema rajoni bilya Bilostoka ta Peremishlya U 1944 1947 rr Ponad miljon polyakiv bulo pereseleno z aneksovanih teritorij u Polshu perevazhno u vidnovleni teritoriyi Radyanski vijska Pivnichna grupa sil dislokuvalisya v Polshi z 1945 po 1993 r Lishe v 1956 r oficijni ugodi mizh komunistichnim rezhimom u Polshi vstanovlenimi samimi Radami ta SRSR viznali prisutnist cih vijsk Otzhe bagato polskih vchenih prijmayut vzhivannya termina okupaciya dlya periodu 1945 1956 rokiv Inshi vcheni datuyut radyansku okupaciyu do 1989 roku Polskij uryad u vignanni proisnuvav do 1990 roku Baltijski derzhavi 1940 1991 Proisnuvavshi yak nezalezhni krayini protyagom dvadcyati rokiv krayini Baltiyi buli okupovani ta nezakonno aneksovani v chervni 1940 r Otrimavshi vilnu ruku vid nacistskoyi Nimechchini cherez Nimecko radyanskij pakt pro nenapad ta jogo sekretnij dodatkovij protokol vid serpnya 1939 r SRSR tisnuv na tri krayini z prohannyam prijnyati svoyi vijskovi bazi u veresni 1939 r U razi vidmovi SRSR zdijsniv povitryanu ta morsku blokadu i pogrozhuvav negajno zdijsniti ataku sotnyami tisyach vijskovosluzhbovciv prizemlenih na kordoni Zbrojni sili viperedili politichnu sistemu cih krayin i vstanovili marionetkovi rezhimi pislya falsifikaciyi viboriv u chervni 1940 roku Radyanizaciya bula perervana nimeckoyu okupaciyeyu v 1941 1944 rokah Baltijskij nastup vidnoviv radyanskij kontrol u 1944 1945 rokah i vidnoviv radyanizaciyu perevazhno zavershenu do 1950 roku Primusova kolektivizaciya silskogo gospodarstva rozpochalasya v 1947 roci a zavershilasya pislya masovoyi deportaciyi v berezni 1949 roku Konfiskovano privatni fermerski gospodarstva a fermeriv zmusheno vstupati v kolgospi Zbrojnij ruh oporu lisovih brativ diyav do seredini 50 h rokiv Sotni tisyach brali uchast abo pidtrimuvali ruh desyatki tisyach buli vbiti Radyanska vlada yaka voyuvala z lisovimi bratami takozh zaznala soten smertej Z oboh storin bulo vbito deyakih nevinnih mirnih zhiteliv Krim togo diyala nizka pidpilnih nacionalistichnih shkilnih grup Bilshist yih chleniv buli zasudzheni do trivalih terminiv uv yaznennya Karalni diyi shvidko zmenshilis pislya smerti Josipa Stalina v 1953 roci z 1956 58 rr znachnij chastini deportovanih ta politichnih v yazniv bulo dozvoleno povernutisya Pid chas okupaciyi radyanska vlada vbila politichno zaareshtuvala nezakonno vzyala na sluzhbu ta deportuvala sotni tisyach lyudej Protyagom usogo periodu okupaciyi bulo zdijsneno bezlich inshih zlochiniv proti lyudstva Krim togo namagayuchis zabezpechiti ideali komunizmu vlada navmisno demontuvala isnuyuchi socialni ta ekonomichni strukturi ta nav yazala novi ideologichno chisti iyerarhiyi Ce suttyevo vidstalo v krayinah Baltiyi Napriklad estonski vcheni ocinili ekonomichnij zbitok bezposeredno pov yazanij z okupaciyeyu pislya Drugoyi svitovoyi vijni u sotni milyardiv dolariv SShA VVP Estoniyi u 2006 roci sklav 21 28 mlrd Dolariv Za ocinkami radyanskij ekologichnij zbitok Estoniyi stanovit blizko 4 milyardiv dolariv Na dodatok do pryamih zbitkiv vidstala ekonomika prizvela do silnoyi nerivnosti v Pivnichnij Yevropi Adzhe sproba integruvati estonske suspilstvo do radyanskoyi sistemi zaznala nevdachi Hocha zbrojnij opir zaznav porazki naselennya zalishalosya antiradyanskim Ce dopomoglo estoncyam organizuvati novij ruh oporu naprikinci 1980 h vidnoviti svoyu nezalezhnist u 1991 roci a potim shvidko rozvinuti suchasne suspilstvo Nezvazhayuchi na aneksiyu SRSR v 1940 roci tomu pravilno govoriti pro okupaciyu baltijskih derzhav posilayuchis zokrema na vidsutnist radyanskogo yuridichnogo titulu Trivala okupaciya bula neortodoksalnoyu Do 1991 roku status troh krayin vazhlivim chinom nagaduvav klasichnu okupaciyu zovnishnij kontrol z boku nesankcionovanih na mizhnarodnomu rivni sil ta konflikt interesiv mizh inozemnoyu derzhavoyu ta zhitelyami Odnak v inshih aspektah situaciya silno vidriznyalasya vid klasichnoyi okupaciyi Yak fakt vklyuchennya krayin Baltiyi do skladu SRSR yak radyanskih respublik bez kvalifikaciyi tak i trivalist radyanskoyi vladi stavlyat pid sumniv pridatnist usih norm okupaciyi z praktichnoyi tochki zoru Nezvazhayuchi na fakt aneksiyi prisutnist SRSR u krayinah Baltiyi zalishalasya okupaciyeyu sui generis Hocha SRSR zasudiv pakt Molotova Ribbentropa bezposerednogo poperednika okupaciyi v danij chas politika pravonastupnika SRSR Rosijskoyi Federaciyi zaperechuye sho podiyi stanovlyat okupaciyu abo ye nezakonnimi vidpovidno do mizhnarodnoyi zakoni Teritoriyi Finlyandiyi 1940 Molotov pidpisav ugodu mizh SRSR ta korotkochasnoyu marionetkovoyu derzhavoyu Finskoyu Demokratichnoyu Respublikoyu yaka isnuvala na okupovanih teritoriyah pid chas Zimovoyi vijni SRSR vimagav perenesti finskij kordon dali vid Leningrada SRSR takozh napolyagav na tomu shob Finlyandiya vzyala v orendu pivostriv Hanko abo podibnu teritoriyu bilya vhodu do Finskoyi zatoki dlya stvorennya vijskovo morskoyi bazi Chervonogo Baltijskogo flotu Odnak Finlyandiya vidmovila i SRSR vtorgsya v krayinu zapochatkuvavshi Zimovu vijnu SRSR stvoriv Finsku Demokratichnu Respubliku fin Suomen kansanvaltainen tasavalta korotkochasnij radyanskij marionetkovij rezhim na okupovanij karelskij teritoriyi Radi takozh okupuvali municipalitet Pecamo na uzberezhzhi Barenceva morya pid chas vijni Moskovskij mirnij dogovir pripiniv okupacijnij stan 12 bereznya 1940 r Oskilki Finlyandiya bula zmushena postupitisya chastinami Kareliyi Zemlya stanovila 9 teritoriyi krayini vklyuchala druge za velichinoyu misto Finlyandiyi Vijpuri ta znachnu chastinu promislovosti Finlyandiyi Blizko 422 000 kareliv 12 naselennya Finlyandiyi skorishe vibirayut evakuaciyu za novij kordon i vtrachuyut svoyi budinki nizh stayut radyanskimi piddanimi Vijskovi vijska ta civilne naselennya sho zalishilosya buli pospishno evakujovani Takozh Finlyandiya povinna bula postupitisya chastinoyu rajonu Salla pivostrovom Ribachi v Barencevomu mori ta chotirma ostrovami u Finskij zatoci Peredani teritoriyi buli integrovani v mezhah Karelskoyi ARSR dlya formuvannya Karelo Finskoyi RSR Koli voyenni diyi vidnovilisya v 1941 roci finski vijska povernuli sobi vtracheni rajoni a potim prosunulis dali do richki Svir ta Onezkogo ozera do kincya roku U nastupi radyanskih vijsk u 1944 roci proti finiv napad Chervonoyi armiyi buv zupinenij finami pered tim yak dijti do kordonu 1940 roku abo v yedinomu vipadku koli ce stalosya Chervonu Armiyu bulo negajno vidkinuto u kontrataku Finlyandiyi Na peregovorah sho vidbulisya pislya zupinki radyanskogo nastupu fini dali peredali municipalitet Pecamo SRSR v Moskovskomu peremir yi Radyanski vijska vidibrali municipalitet u nimciv pid chas nastupu Pecamo Kirkenes Bessarabiya ta Pivnichna Bukovina 1940 SRSR yakij ne viznav suverenitetu Rumuniyi nad Bessarabiyeyu z chasiv soyuzu 1918 roku 28 chervnya 1940 roku visunuv ultimatum z vimogoyu evakuyuvati rumunski vijskovi ta administraciyu z osporyuvanoyi teritoriyi a takozh z pivnichnoyi chastini Rumunska provinciya Bukovina Pid tiskom Moskvi ta Berlina rumunska administraciya ta zbrojni sili vidstupili shob uniknuti vijni Adolf Gitler vikoristav radyansku okupaciyu Bessarabiyi yak vipravdannya nimeckoyi okupaciyi Yugoslaviyi ta Greciyi ta napadu Nimechchini na SRSR Pislya vstupu SRSR u vijnu na storoni soyuznikivKarta Shidnogo bloku 22 chervnya 1941 roku rozpochalasya operaciya Barbarossa yaka dala pochatok Shidnomu frontu Nimecki ocholyuvani krayini yevropejskoyi osi ta Finlyandiya vtorglisya v SRSR tim samim pripinivshi diyi nimecko radyanskogo dogovoru pro nenapad Pid chas bojovih dij mizh SRSR ta Vissyu sho prizveli do totalnoyi vijskovoyi porazki ostannogo SRSR povnistyu abo chastkovo okupuvav teritoriyu Nimechchini ta yiyi suputnikiv a takozh teritoriyi deyakih okupovanih Nimechchinoyu derzhav ta Avstriyi Deyaki z nih stali radyanskimi derzhavami satelitami a same Narodna Respublika Polsha Narodna Respublika Ugorshina Chehoslovacka Socialistichna Respublika Rumunska Narodna Respublika Narodna Respublika Bolgariya Narodna Respublika Albaniya piznishe Shidna Nimechchina bula sformovana na osnovi radyanskoyi zoni nimeckoyi okupaciyi Iran 1941 1946 Dokladnishe Iranska operaciya 25 serpnya 1941 roku sili Irlandiyi ta SRSR spilno vtorglisya v Iran Metoyu vtorgnennya z kodovoyu nazvoyu Operacijne zabezpechennya bulo zabezpechennya iranskih naftovih rodovish ta zabezpechennya linij postachannya div Perskij koridor dlya radyanskih vijsk yaki voyuvali proti krayin Yevropejskoyi Osi na Shidnomu fronti SRSR prodovzhuvav stvoryuvati azerbajdzhanskij narodnij uryad v iranskomu Azerbajdzhani okupuyuchi reshtu pivnichnogo Iranu Ugorshina 1944 U lipni 1941 roku Ugorske korolivstvo yake bulo chlenom Tristoronnogo paktu vzyalo uchast v operaciyi Barbarossa v soyuzi z nacistskoyu Nimechchinoyu Ugorski vijska borolis plechem do plecha z vermahtom i prosuvalisya cherez Ukrayinsku RSR uglib Rosiyi azh do Stalingrada Odnak do kincya 1942 r Radyanska Chervona Armiya pochala vidtisnyati Vermaht cherez ryad napadiv sho pereduvali posyagannyu Chervonoyi Armiyi na ugorsku teritoriyu v 1943 44 rr U veresni 1944 roku radyanski vijska perejshli do Ugorshini rozpochavshi Budapeshtskij nastup Oskilki ugorska armiya ignoruvala peremir ya z SRSR pidpisane uryadom Miklosha Horti 15 zhovtnya 1944 roku radyanski vijska probilisya dali na zahid proti ugorskih vijsk ta yih nimeckih soyuznikiv yaki zahopili stolicyu 13 lyutogo 1945 roku Operaciyi trivali do pochatku kvitnya 1945 r Koli ostanni nimecki vijska ta yihni loyalni ugorski vijska sho zalishilis buli rozbiti z krayini Radi perekonalisya sho v krayini buv vstanovlenij loyalnij povoyennij uryad v yakomu dominuvali komunisti pered tim yak peredati povnovazhennya vid okupacijnih vijsk ugorskij vladi Prisutnist radyanskih vijsk u krayini regulyuvalosya dogovorom pro vzayemodopomogu 1949 roku ukladenim mizh radyanskim ta ugorskim uryadami Ugorska revolyuciya 1956 r Bula stihijnim zagalnonacionalnim zakolotom proti komunistichnogo uryadu Ugorshini ta jogo nav yazanoyi SRSR politiki Ogolosivshi gotovnist do peregovoriv pro vivedennya radyanskih vijsk radyanske Politbyuro peredumalo 4 listopada 1956 roku velika spilna vijskova sila Varshavskogo dogovoru na choli z Moskvoyu uvijshla do Budapeshta shob pridushiti zbrojnij opir v rezultati chogo zaginuli tisyachi mirnih zhiteliv Pislya rozpadu SRSR ostannij radyanskij soldat zalishiv krayinu v 1991 roci tim samim pripinivshi radyansku vijskovu prisutnist v Ugorshini Rumuniya 1944 Dokladnishe Radyanska okupaciya RumuniyiKarta Rumuniyi pislya Drugoyi svitovoyi vijni iz zaznachennyam vtrachenih teritorij Drugij nastup SRSR i Kishineva prizviv do porazki Rumuniyi podalshogo korolivskogo perevorotu ta perehodu Rumuniyi vid Osi do Soyuznikiv Radyanski vijska dislokuvalis u cij krayini z 1944 po 1958 rr 12 veresnya 1944 roku koli Chervona Armiya vzhe kontrolyuvala bilshu chastinu teritoriyi Rumuniyi bulo pidpisano Ugodu pro peremir ya mizh Rumuniyeyu ta SRSR zgidno z yakoyu Rumuniya vidstupila vid teritoriyi yakoyu vona keruvala ranishe u vijni i pidporyadkuvala sebe soyuznij komisiyi sho skladalasya z SRSR SShA ta Velikoyi Britaniyi Na miscyah same radyanske vijskove komanduvannya a ne zahidni soyuzniki de fakto zdijsnyuvali dominuyuchu vladu Nayavnist ta vilnij ruh radyanskih vijsk bulo chitko peredbacheno v ugodi Umovi Ugodi pro peremir ya pripinilisya 15 veresnya 1947 roku oskilki nabuli chinnosti umovi Parizkih mirnih dogovoriv 1947 roku Novij dogovir peredbachav vivedennya vsih vijsk soyuznikiv z Rumuniyi z vazhlivim vinyatkom togo sho takij visnovok pidpadaye pid pravo SRSR utrimuvati na rumunskij teritoriyi taki zbrojni sili yaki mozhut znadobitisya dlya pidtrimki linij zv yazku radyanska armiya z radyanskoyu zonoyu okupaciyi v Avstriyi Pislya ugodi radyanska prisutnist vpala zi 130 000 vijskovih pik u 1947 r Priblizno do 30 000 Vijska buli povnistyu vivedeni do serpnya 1958 roku Porivnyuyuchi radyansku okupaciyu Rumuniyi z bolgarskoyu Devid Stoun zaznachaye Na vidminu vid Bolgariyi Rumuniya mala malo kulturnih ta istorichnih zv yazkiv z Rosiyeyu i faktichno vela vijnu z SRSR Yak rezultat radyanska okupaciya vazhche obtyazhila rumunskij narod a sami vijska buli mensh disciplinovanimi Bolgariya 1944 5 veresnya 1944 r SRSR ogolosiv vijnu Bolgariyi i 8 veresnya vtorgsya v krayinu ne zustrivshi oporu Na nastupnij den Radi okupuvali pivnichno shidnu chastinu Bolgariyi razom iz klyuchovim portovim mistom Varna 8 veresnya 1944 r Bolgariya ogolosila vijnu nacistskij Nimechchini Garnizonni zagoni z oficerami Zveno na choli skinuli uryad naperedodni 9 veresnya pislya togo yak vzyali strategichni klyuchovi punkti v Sofiyi ta zaareshtuvali ministriv Novij uryad Vitchiznyanogo frontu buv priznachenij 9 veresnya z prem yer ministrom Kimonom Georgiyevim Radyanski vijska buli vivedeni v 1947 r Chehoslovachchina 1944 Voseni 1944 roku koli pivnichna ta shidna chastini Karpatskoyi Rusi buli zahopleni Chervonoyu Armiyeyu uryadova delegaciya Chehoslovachchini na choli z ministrom cs pribula do Husta dlya stvorennya timchasovoyi chehoslovackoyi administraciyi vidpovidno do dogovoriv mizh radyanskim ta chehoslovackim uryadami vid togo zh roku Odnak cherez kilka tizhniv Chervona Armiya ta NKVS pochali pereshkodzhati roboti delegaciyi i v Mukachevi pid zahistom Chervonoyi Armiyi bulo stvoreno Narodnu radu Zakarpatskoyi Ukrayini 26 listopada cej organ na choli z Ivanom Turyaniceyu rusinom yakij dezertiruvav iz chehoslovackoyi armiyi progolosiv volyu ukrayinskogo narodu vidokremitisya vid Chehoslovachchini ta priyednatisya do Radyanskoyi Ukrayini Pislya dvomisyachnih konfliktiv i peregovoriv chehoslovacka uryadova delegaciya viletila z Husta 1 lyutogo 1945 roku zalishivshi Karpatsku Ukrayinu pid kontrolem SRSR Pislya Drugoyi svitovoyi vijni 29 chervnya 1945 r mizh Chehoslovachchinoyu ta SRSR bulo pidpisano dogovir pro oficijne peredavannya Karpatskoyi Ukrayini SRSR Pislya zahoplennya Pragi Chervonoyu Armiyeyu v travni 1945 r radyanska storona v grudni 1945 r vivela vsi svoyi pidrozdili z Chehoslovachchini v ramkah ugodi pro te sho vsi radyanski ta amerikanski vijska zalishayut krayinu Pivnichna Norvegiya 1944 1946 ta Bornholm Daniya 1945 1946 U 1944 1946 rokah radyanski vijska okupuvali pivnichnu Norvegiyu ta danskij ostriv Bornholm strategichno roztashovanij bilya vhodu v Baltijske more Namirom Stalina bula sproba otrimati bazi v cih miscyah piznishe vijni Radyanskij zastupnik posla zaproponuvav zahopiti Bornholm u berezni 1945 roku a 4 travnya Baltijskomu flotu bulo nakazano zahopiti ostriv U travni 1945 roku radyanski vijska silno bombarduvali Bornholm Gerhard fon Kampc nimeckij nachalnik yakij vidpovidav za ce ne zmig nadati pismovu kapitulyaciyu yak togo vimagali radyanski komandiri kilka radyanskih litakiv nevpinno bombili i zrujnuvali ponad 800 civilnih budinkiv u Ronne ta Nekso i serjozno poshkodili she blizko 3000 protyagom 7 8 travnya 1945 rik 9 travnya radyanski vijska visadilis na ostrovi i pislya korotkogo boyu nimeckij garnizon vse taki zdavsya Radyanski vijska zalishili ostriv 5 kvitnya 1946 roku Nimechchina 1945 Radyanskoyu okupacijnoyu zonoyu Nimechchini buv rajon shidnoyi Nimechchini okupovanij SRSR z 1945 roku U 1949 roci vona stala Nimeckoyu Demokratichnoyu Respublikoyu vidomoyu anglijskoyu movoyu yak Shidna Nimechchina U 1955 r SRSR progolosiv Respubliku povnistyu suverennoyu odnak radyanski vijska zalishalis na osnovi chotiripotsdamskoyi ugodi Oskilki vijska NATO zalishalis u Zahidnomu Berlini ta Zahidnij Nimechchini NDR ta Berlin zokrema stali centralnimi centrami napruzhenosti v holodnij vijni Rozdilyuvalnij bar yer mizh Zahidnoyu ta Shidnoyu Nimechchinoyu Berlinska stina vidoma v SRSR ta v Shidnij Nimechchini yak Antifashistskij zahisnij val bula pobudovana v 1961 roci Dogovir pro ostatochne vregulyuvannya z povagoyu do Nimechchini pidpisanij u Moskvi zobov yazuvav vivesti vsi radyanski sili z Nimechchini do kincya 1994 roku Visnovok ostatochnogo vregulyuvannya vidkriv shlyah do ob yednannya Shidnoyi ta Zahidnoyi Nimechchini Oficijnij politichnij soyuz vidbuvsya 3 zhovtnya 1990 roku Odnim iz rezultativ okupaciyi buli diti yakih porodili rosijski soldati abo cherez romantichni stosunki i cherez zruchnist i cherez zgvaltuvannya Ci diti desyatilittyami zaznavali socialnoyi diskriminaciyi ale pislya vivedennya vijsk i rozvitku perebudovi deyaki z cih Zagublenih ditej Chervonoyi Armiyi robili publichni sprobi diznatisya bilshe pro svoyih rosijskih batkiv Avstriya 1945 1955 Okupacijni zoni v Avstriyi Radyanska okupaciya Avstriyi trivala z 1945 po 1955 rr Naprikinci vijni Avstriya ta Viden buli rozdileni na 4 zoni okupaciyi dotrimuyuchis umov Potsdamskoyi konferenciyi SRSR ekspropriyuvav ponad 450 pidpriyemstv kotri ranishe nalezhali Nimechchini ta stvoriv Administraciyu radyanskoyi vlasnosti v Avstriyi abo USIA Ce stanovilo menshe 10 avstrijskoyi robochoyi sili na piku v 1951 r I menshe 5 avstrijskogo VVP na toj chas 15 travnya 1955 roku bulo pidpisano Avstrijskij derzhavnij dogovir yakij oficijno vstanovlyuvav nezalezhnist ta suverenitet Avstriyi Dogovir buv prijnyatij 27 lipnya a ostanni vijska soyuznikiv pokinuli krayinu 25 zhovtnya Manchzhuriya 1945 1946 Radyanske vtorgnennya v Manchzhuriyu abo Manchzhurska strategichna nastupalna operaciya Manchzhurskaya strategicheskaya nastupatelnaya operaciya osvitlenij Manchzhurska strategichna naukovo doslidna operaciya yak yiyi nazvav SRSR rozpochalasya 9 serpnya 1945 roku z vtorgnennyam SRSR v yaponsku marionetkovu derzhavu Manchzhou Go i bula najbilshoyu kampaniyeyu radyansko yaponskoyi vijni 1945 roku yaka vidnovila bojovi diyi mizh SRSR i Yaponskoyu imperiyeyu pislya bilsh nizh 4 rokiv miru Zavoyuvannya radyanskimi silami na kontinenti buli Manchzhuru Menczyan Vnutrishnya Mongoliya ta pivnichnokorejskij pivostriv Shvidka porazka yaponskoyi Kvantunskoyi armiyi bula duzhe vazhlivim faktorom kapitulyaciyi Yaponiyi ta zakinchennya Drugoyi svitovoyi vijni oskilki Yaponiya zrozumila sho rosiyani buli gotovi ta zdatni vzyati na sebe vartist vtorgnennya na yiyi ridni ostrovi pislya yih shvidkogo zavoyuvannya Manchzhuriyi i pivdennij Sahalin Koreya 1945 1948 U serpni 1945 r Radyanska armiya stvorila dlya upravlinnya krayinoyu do vstanovlennya vnutrishnogo rezhimu Po vsij krayini buli stvoreni timchasovi komiteti yaki stavili komunistiv na klyuchovi posadi U lyutomu 1946 r Pid kerivnictvom Kim Ir Sena buv utvorenij timchasovij uryad pid nazvoyu Timchasovij narodnij komitet Pivnichnoyi Koreyi Radyanski vijska vidijshli v 1948 roci a cherez kilka rokiv namagayuchis ob yednati Koreyu pid vladoyu komunistiv spalahnula korejska vijna Kurilski ostrovi 1945 Pislya togo yak 14 serpnya 1945 roku Yaponiya prijnyala Potsdamsku deklaraciyu i ogolosila pro pripinennya vijni 15 serpnya 1945 roku SRSR rozpochav vtorgnennya na Kurilski ostrovi yake vidbulosya mizh 18 serpnya i 3 veresnya viselivshi yaponskih zhiteliv na dva roki piznisheHolodna vijnaUgorska revolyuciya 1956 roku Ugorska revolyuciya 1956 r Bula stihijnim zagalnonacionalnim zakolotom proti komunistichnogo uryadu Ugorshini ta jogo nav yazanoyi SRSR politiki Ogolosivshi gotovnist vesti peregovori pro vivedennya radyanskih vijsk radyanske Politbyuro peredumalo i perejshlo do rozgromu revolyuciyi 4 listopada 1956 roku velika spilna vijskova sila Varshavskogo dogovoru na choli z Moskvoyu uvijshla do Budapeshta shob pridushiti zbrojnij opir Radyansku intervenciyu pid kodovoyu nazvoyu Operaciya Vihor rozpochav marshal Ivan Konyev P yat radyanskih divizij roztashovanih v Ugorshini do 23 zhovtnya buli zbilsheni do zagalnoyi chiselnosti 17 divizij Dlya provedennya operaciyi v Ugorshinu buli napravleni 8 a mehanizovana armiya pid komanduvannyam general lejtenanta Hamazaspa Babadzhanyana ta 38 a armiya pid komanduvannyam general lejtenanta Hadzhi Umara Mamsurova z susidnogo Karpatskogo vijskovogo okrugu O 3 00 ranku 4 listopada radyanski tanki pronikali v Budapeshti po Peshta storoni Dunayu v dvoh tyag odin z pivdnya i odin z pivnichno takim chinom rozsheplennya mista navpil Bronovani pidrozdili perejshli v Budu i o 4 25 ya vistriliv pershimi postrilami v kazarmi na Budajrskij dorozi Nezabarom radyanska artilerijska ta tankova strilyanina pochulasya u vsih rajonah Budapeshta Operaciya Vihor poyednala udari z povitrya artileriyu ta skoordinovani tankovo pihotni diyi 17 divizij O 8 00 ranku organizovana oborona mista viparuvalasya pislya zahoplennya radiostanciyi i bagato zahisnikiv povernulisya na ukripleni poziciyi Ugorski civilni osobi nesli na sobi osnovnij bij i radyanskim vijskam chasto bulo nemozhlivo vidrizniti vijskovi vid civilnih cilej Z ciyeyi prichini radyanski tanki chasto pidkradalis uzdovzh golovnih dorig strilyayuchi bez rozboru v budivli Opir Ugorshini buv najsilnishim u promislovih rajonah Budapeshta yaki buli silno nacileni radyanskoyu artileriyeyu ta povitryanimi udarami Ostannya kishenya oporu vimagala pripinennya vognyu 10 listopada Zaginulo ponad 2500 ugorciv ta 722 radyanski vijska she tisyachi otrimali poranennya Chehoslovachchina 1968 1989 U 1948 r Komunistichna partiya Chehiyi zdobula znachnu chastinu golosiv u politici Chehoslovachchini sho prizvelo do komunistichnogo periodu bez bezposerednoyi prisutnosti radyanskoyi vijska 50 ti roki harakterizuvalis yak represivnij period v istoriyi krayini ale do 60 h rokiv misceve socialistichne kerivnictvo vzyalo kurs na ekonomichni socialni ta politichni reformi Odnak nizka znachnih cheskih komunistiv razom iz cheskim agentstvom bezpeki zrobili zmovu proti obmezhenogo vprovadzhennya rinkovih sistem osobistih svobod ta onovlennya gromadskih ob yednan div Socializm z lyudskim oblichchyam vikoristovuyuchi pidtrimku Rosiyi dlya zmicnennya pozicij Komunistichnoyi partiyi Leonid Brezhnyev generalnij sekretar Komunistichnoyi partiyi SRSR vidreaguvav na ci reformi ogolosivshi doktrinu Brezhnyeva i 21 serpnya 1968 roku blizko 750 000 vijskovosluzhbovciv Varshavskogo dogovoru perevazhno z SRSR Polshi Bolgariyi ta Ugorshini tankami i kulemeti okupuvali Chehoslovachchinu deportuvali tisyachi lyudej i shvidko zirvali z shlyahu vsi reformi Bilshist velikih mist buli okremo vtorgneni ta obignani odnak osnovna uvaga vtorgnennya bula zoseredzhena na Prazi osoblivo na derzhavnih organah cheskomu telebachenni ta radio Chehoslovackij uryad proviv ekstrene zasidannya i golosno visloviv svoyu nezgodu z okupaciyeyu Bagato gromadyan priyednalisya do akcij protestu i do veresnya 1968 r Shonajmenshe 72 lyudini zaginuli ta she sotni postrazhdali vnaslidok konfliktiv Za korotkij chas pislya okupaciyi yaka poklala kraj bud yakij nadiyi yaku stvorila Prazka vesna blizko 100 000 lyudej vtekli z Chehoslovachchini Za ves chas okupaciyi viyihalo ponad 700 000 lyudej vklyuchayuchi znachnu chastinu chehoslovackoyi inteligenciyi Komunisti u vidpovid pozbavili gromadyanstvo Chehoslovachchini bagatoh iz cih bizhenciv ta zaboronili yim povertatisya na batkivshinu Na zasidanni Radi Bezpeki OON Yakiv Malik posol SRSR pri OON zayaviv sho vijskova intervenciya ye vidpoviddyu na zapit uryadu Chehoslovachchini SRSR yakij ye postijnim chlenom Radi Bezpeki z pravom veto zmig obijti bud yaki rezolyuciyi OON pro pripinennya okupaciyi Kinec Prazkoyi vesni stav zrozumilim do grudnya 1968 roku koli novij prezidium Komunistichnoyi partiyi Chehoslovachchini prijnyav tak zvani Instrukciyi Kritichnogo rozvitku v krayini ta suspilstvi pislya XIII z yizdu Komunistichnoyi partiyi Chehoslovachchini Pid viglyadom normalizaciyi vsi aspekti neostalinizmu buli povernuti do povsyakdennogo politichnogo ta ekonomichnogo zhittya U 1987 r Radyanskij lider Mihajlo Gorbachov viznav sho jogo liberalizuyucha politika glasnosti ta perebudovi bagato v chomu zobov yazana socializmu Dubcheka z lyudskim oblichchyam Na zapitannya yaka riznicya mizh Prazkoyu vesnoyu ta jogo vlasnimi reformami Gorbachov vidpoviv Dev yatnadcyat rokiv Radyanska okupaciya Chehoslovachchini zakinchilasya v 1989 roci Oksamitovoyu revolyuciyeyu za 2 roki do rozpadu SRSR Ostanni okupacijni vijska zalishili krayinu 27 chervnya 1991 r Pid chas vizitu do Pragi u 2007 roci Volodimir Putin zayaviv sho vidchuvaye moralnu vidpovidalnist za podiyi 1968 roku i sho Rosiya yih zasudila Afganistan 1979 1989 Radyanske vtorgnennya naprikinci grudnya 1979 roku Naukovi ta istorichni vidomosti stverdzhuvali sho Afganistan perebuvav pid vplivom SRSR she v 1919 roci koli Afganistan pochav otrimuvati dopomogu dlya protidiyi anglosferi Spoluchenogo Korolivstva Osnovna radyanska tehnichna dopomoga vijskova dopomoga ta ekonomichni vidnosini zrosli v 50 h rokah a potim u 70 h rokah vidbulasya komunistichna revolyuciya Zagrozhuyuchi komunistichnomu uryadu Afganistanu uryad zaprosiv vtorgnennya SRSR v Afganistan yake rozpochalosya z nablizhennyam opivnochi 24 grudnya 1979 roku SRSR organizuvav masovij vijskovij aviaperevezennya do Kabula v yakomu brali uchast priblizno 280 transportnih litakiv ta 3 diviziyi majzhe 8 500 cholovik u kozhnomu Protyagom dvoh dniv SRSR zahopiv kontrol nad Afganistanom spochatku zabezpechivshi Kabul rozgornuvshi specialnij radyanskij shturmovij pidrozdil proti palacu Darulaman de elementi afganskoyi armiyi viddani Hafizulla Amin chinili zhorstokij ale korotkij opir Zi smertyu Amina v palaci Babrak Karmal kerivnik frakciyi Parchamskoyi partiyi PDPA buv zaslanij Radami na posadu novogo glavi uryadu Afganistanu Pik bojovih dij pripav na 1985 86 roki Radyanski sili rozpochali svoyi najmasshtabnishi ta najefektivnishi napadi na liniyi postachannya modzhahediv prilegli do Pakistanu Veliki pohodi takozh zmusili modzhahediv piti v oboronu poblizu Gerata ta Kandagaru 15 lyutogo 1989 r Ostanni radyanski vijska viletili za grafikom z Afganistanu Div takozhRadyanske vtorgnennya v Azerbajdzhan Radyanske vtorgnennya u Virmeniyu Radyansko gruzinska vijnaPrimitkiRoberts 2006 Wettig 2008 Senn Alfred Erich Lithuania 1940 revolution from above Amsterdam New York Rodopi 2007 ISBN 978 90 420 2225 6 Kennedy Pipe Caroline Stalin s Cold War New York Manchester University Press 1995 ISBN 0 7190 4201 1 Shirer 1990 Warfare and Society in Europe 1898 to the Present By Michael S Neiberg p 160 27 travnya 2016 u Wayback Machine ISBN 0 415 32718 0 AP European History p 461 30 kvitnya 2016 u Wayback Machine ISBN 0 87891 863 9 Soviet politics in perspective By Richard Sakwa p 260 11 travnya 2016 u Wayback Machine ISBN 0 415 07153 4 Sanford George 2005 Katyn and the Soviet Massacre Of 1940 Truth Justice And Memory London New York Routledge ISBN 0 415 33873 5 p 21 Weinberg Gerhard 1994 A World at Arms A Global History of World War II Cambridge Cambridge University Press ISBN 0 521 44317 2 p 963 Concise Statistical Year Book of Poland Polish Ministry of Information London June 1941 P 9 amp 10 U S Bureau of the Census The Population of Poland Ed W Parker Mauldin Washington 1954 P 140 Muzeum Historii Polski www muzhp pl Procitovano 16 travnya 2017 nedostupne posilannya z 01 04 2020 www ruf rice edu Arhiv originalu za 3 bereznya 2016 Procitovano 16 travnya 2017 Anu Mai Koll Baltic Countries Under Occupation Soviet amp Nazi Rule 1939 1991 ISBN 91 22 02049 7 Arhiv originalu za 17 chervnya 2008 Procitovano 16 travnya 2017 Phase III The Soviet Occupation of Estonia from 1944 In Estonia since 1944 Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity pp VII XXVI Tallinn 2009 Arhiv originalu za 13 travnya 2009 Procitovano 16 travnya 2017 Lauri Malksoo 2001 Illegal Annexation and State Continuity The Case of the Incorporation of the Baltic States by the USSR Leiden Boston Martinus Nijhoff s 193 195 Jerzy W Borejsza Klaus Ziemer Magdalena Hulas Totalitarian and Authoritarian Regimes in Europe Berghahn Books 2006 Page 521 Russia denies Baltic occupation 20 chervnya 2017 u Wayback Machine BBC News Thursday 5 May 2005 D W Spring The Soviet Decision for War against Finland 30 November 1939 Soviet Studies Vol 38 No 2 Apr 1986 pp 207 226 Theodora Stănescu Stanciu Georgiana Margareta Scurtu 2002 rum University of Bucharest Arhiv originalu za 13 November 2007 Granville Johanna The First Domino International Decision Making during the Hungarian Crisis of 1956 Texas A amp M University Press 2004 ISBN 1 58544 298 4 Grenville 2005 Cook 2001 Sergiu Verona Military Occupation and Diplomacy Soviet Troops in Romania 1944 1958 24 grudnya 2020 u Wayback Machine ISBN 0 8223 1171 2 Arhiv originalu za 20 August 2016 Procitovano 16 travnya 2017 David Stone The 1945 Ethridge Mission to Bulgaria and Romania and the Origins of the Cold War in the Balkans 2 lipnya 2020 u Wayback Machine Diplomacy amp Statecraft Volume 17 no 1 March 2006 pp 93 112 www country data com Arhiv originalu za 23 veresnya 2015 Procitovano 16 travnya 2017 Friedman Norman 2007 Naval Institute Press s 14 ISBN 9781591142874 Arhiv originalu za 17 chervnya 2016 Procitovano 15 bereznya 2021 Arhiv originalu za 28 September 2007 Procitovano 6 veresnya 2007 Hoover Institution Policy Review Arhiv originalu za 18 July 2008 Procitovano 10 veresnya 2007 Repke Irina Wensierski Peter 16 serpnya 2007 Der Spiegel Arhiv originalu za 7 bereznya 2012 Procitovano 15 bereznya 2021 Eurozine 23 travnya 2007 Arhiv originalu za 8 December 2016 Procitovano 10 veresnya 2007 Battlefield Manchuria The Forgotten Victory 23 serpnya 2019 u Wayback Machine 2001 98 minutes Robert James Maddox 2007 Hiroshima in History The Myths of Revisionism University of Missouri Press ISBN 978 0 8262 1732 5 K Takahara Nemuro raid survivor longs for homeland Arhivovano 15 lipnya 2012 u Archive is Japan Times 22 September 2007 Accessed 3 August 2008 UN General Assembly Special Committee on the Problem of Hungary 1957 PDF Arhiv originalu PDF za 25 travnya 2017 Procitovano 15 bereznya 2021 1 47 MiB Gyorkei Jeno Kirov Alexandr Horvath Miklos 1999 Soviet Military Intervention in Hungary 1956 New York Central European University Press s 350 ISBN 978 963 9116 36 8 Mark Kramer The Soviet Union and the 1956 Crises in Hungary and Poland Reassessments and New Findings Journal of Contemporary History Vol 33 No 2 April 1998 p 210 Peter Gosztonyi Az 1956 os forradalom szamokban Nepszabadsag Budapest 3 November 1990 Arhiv originalu za 20 December 2008 Procitovano 16 travnya 2017 Rousek Leos 28 chervnya 2011 Arhiv originalu za 19 serpnya 2017 Procitovano 16 travnya 2017 Gazeta Putin chuvstvuet moralnuyu otvetstvennost Rossii za sobytiya 1968 goda v Chehoslovakii 24 lyutogo 2021 u Wayback Machine Putin feels moral responsibility for the 1968 events in Czechoslovakia 27 April 2007 John Fullerton The Soviet Occupation of Afghanistan 9 travnya 2016 u Wayback Machine ISBN 0 413 55780 4 Spisok literaturiCook Bernard A 2001 Europe Since 1945 An Encyclopedia Taylor amp Francis ISBN 978 0 8153 4057 7 Grenville John Ashley Soames 2005 A History of the World from the 20th to the 21st Century Routledge ISBN 978 0 415 28954 2 Roberts Geoffrey 2006 Stalin s Wars From World War to Cold War 1939 1953 Yale University Press ISBN 978 0 300 11204 7 Wettig Gerhard 2008 Stalin and the Cold War in Europe Rowman amp Littlefield ISBN 978 0 7425 5542 6 Podalshe chitannyaCheskij uryad Mart Laar 29 kvitnya 2007 Stanislav Kulchickij 17 lipnya 2007 Chi bula Ukrayina v radyanskij okupaciyi 7 lyutogo 2012 u Wayback Machine Enciklopediya Britanika Latviya 17 chervnya 2008 u Wayback Machine Radyanska okupaciya ta inkorporaciya 17 chervnya 2008 u Wayback Machine Peregovori pro peremir ya ta radyansku okupaciyu 30 kvitnya 2011 u Wayback Machine chastina Rumuniyi doslidzhennya krayini Vashington GPO dlya Biblioteki Kongresu 1989 pid redakciyeyu Ronalda D Bahmana