Ця стаття містить , але походження тверджень у ній через практично повну відсутність . |
Звичай декорувати людське тіло виник на зорі формування людського суспільства як один з перших проявів його культури. Перші прикраси відомі з середини палеоліту і нараховують 135–100 тис. років. Спочатку оздобою слугували прості частинки Всесвіту, яким приписувалися магічні властивості: квіти, пір'я, дерево, кістка, камінь, малюнки на тілі тощо. Археологічні знахідки з території України вказують, що вже принаймні 20 тис. років тому місцеві жителі володіли мистецтвом різьби по кістці (браслети із ікла мамонта із Мізинської стоянки), та виготовляли намисто із мушель. Між тою далекою добою і сьогоденням простягається період, впродовж якого розмаїття культур народжувалися, розвивалися, згасали, мігрували територією сучасної України, залишаючи за собою унікальні духовні та матеріальні надбання, серед яких, зокрема, і розмаїття прикрас.
Кам'яна доба
Мало прикрас відомо з палеолітичної доби, у яку українські землі були заселені автохтонними культурами. Не існує навіть чіткої історичної моделі розвитку цих культур, а тим більше, систематизації їх прикрас, що дійшли до наших днів у зовсім невеликій кількості. Швидше за все, ювелірне мистецтво, як таке, не набуло особливого розвитку серед цих культур, залишаючись у своєму зародку, або є просто недостатньо дослідженим.
Найкраще вивченою із неолітичних культур на теренах України є Трипільська — культура давніх землеробів. Відомо, що під час раннього періоду Трипільці використовували самородний метал та обробляли його холодними методами (напр. кування). Навчившись витоплювати метал з руди, вони почали плавити його та лити у форми.
Бронзова та залізна доби
Майстри бронзової доби (напр. ямна культура) виготовляли браслети, шпильки, підвіски, фібули. Лиття по восковій моделі, кування стали поширеними техніками. Більшість виробів виготовлялися з бронзи, хоча відомі й золоті скарби періоду пізньої бронзи. [1] [ 6 вересня 2007 у Wayback Machine.]
Набагато більше прикрас залишили на наших теренах племена та народи, що мігрували територією України у різні історичні періоди. Багато нового принесли із собою кімерійці. Їхнє бачення довкілля відобразилось у бронзових, часом залізних рослинних та тваринних композиціях.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUxTDFOamVYUm9hV0Z1WDJOdmJXSXVhbkJuTHpFME1IQjRMVk5qZVhSb2FXRnVYMk52YldJdWFuQm4uanBn.jpg)
Родючі ґрунти, щедра природа краю вздовж узбережжя Чорного моря та Дніпра привабили сюди еллінів ще за часів Доби Заліза. В той самий час, на землях північніше з'являються скіфи, котрі прийшли з Азії на зміну кімерійцям. Скіфи затрималися тут надовго і виявились зручними торговими партнерами та багатими замовниками греків. Відомо багато шедеврів, створених грецькими та скіфськими майстрами-Золотарями (Див. Пектораль з Товстої могили). Для прикрашання тіла, зброї та збруї вони користувалися усіма відомими на той час техніками: литтям, карбуванням, гравіруванням, позолотою, інкрустацією та ін., вміли й оправляти каміння. Особливістю скіфського золотарства стало зображення фантастичних звірів (грифони, сфінкси, крилаті тварини та химери з людськими головами), так званий «скіфський звіриний» стиль. З розквітом скіфської держави техніка виготовлення значно вдосконалилася, а майстри стали зображати складні й реалістичні зооморфні композиції, що прикрашали і предмети розкоші, і звичайні ужиткові об'єкти.
Згодом, скіфів підкорили сармати, які зайняли їх культурний простір. Вони принесли нові традиції — своєрідний поліхромний стиль, особливістю якого є те, що у виробах тіла тварин помережані кольоровими вставками з блакитної пасти або бірюзи у напаяних гніздах. Грецьке мистецтво Причорномор'я дещо змінило поліхромний стиль сарматів — збільшило кольорову палітру. Поряд із благородними металами та каменями у ювелірних виробах того часу починає траплятися скло. У такому стилі часто виконувались грецькі фібули та броші різної форми.
Окрім сарматського стилю, у південні регіони України Подунав'я та Північного Заходу проникає мистецтво кельтів. У римських провінціях відбувався так званий кельтський ренесанс, що позначився, зокрема, і у прикрасах. Ці прикраси потрапляли у Причорномор'я та на Північ, у середовище варварів. Кельтські прикраси завозилися на землі сучасної України також через торговельні й культурні контакти з північними племенами. Свого часу, кельтський стиль проник на Британські острови, звідти у Німеччину й Прибалтику, а вже потім на слов'янські землі. Фактично кожна археологічна культура на наших теренах від Півночі до Півдня позначена значними кельтськими впливами в тому, що стосується прикрас та зброї.
Ювелірні прикраси, які потрапляли на територію України зі Сходу, в трансформованому вигляді проникали у Західну Європу. Варто згадати готів, які прийшли до нас без виразної власної художньої культури, а після підкорення причорноморських міст та ознайомлення із культурою місцевих греків та варварів-сарматів, занесли у Європу поліхромний і, частково, звіриний стилі прикрас, що згодом відбилося в оригінальному «меровінгському» ювелірному стилі.
Готи відступили з зайнятих земель, під натиском не менш войовничих гунів. Цей азійський народ приніс із собою дещо інший варіант поліхромного стилю, який відрізнявся тим, що кольорові вставки відділялися напаяними перегородками і для якого притаманні фонові орнаменти зі скані та зерні.
Протягом довгих сторіч рух різних народів з Азії (аварів, болгар, хозарів, угрів, печенігів) в українські степи не припинявся. Завойовники несли з собою руйнацію, полон. Кожне з племен, рухаючись на Захід, забирало з собою частину місцевих майстрів, але також осідало, змішувалося з місцевим населенням.
Доба давніх слов'ян та Київської Русі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5pTDBGdWRIbGZZbXhxWVhOb2EyRXVhbkJuTHpFd01IQjRMVUZ1ZEhsZllteHFZWE5vYTJFdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpoTDFCcFpIWnBjMnRoTG1wd1p5OHhNREJ3ZUMxUWFXUjJhWE5yWVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Такі складні історичні процеси передували виникненню оригінального мистецтва ранніх слов'ян, що згодом розвинулося у характерну культуру Київської Русі. В її основі був і віковий культурний та духовний досвід автохтонних жителів. Археологічні дані доводять існування багатьох таких культур-попередників (Черняхівська, Зарубинецька та ін.). Надбання всіх цих поколінь не зникли безслідно: поряд з оригінальними формами, у слов'янській ювелірці помітні впливи скіфів, сарматів, гунів, еллінів, кельтів, вікінгів. На додаток, завдяки постійним торговим зв'язкам, згодом прослідковуються елементи мистецтва Візантії, країн Сходу та романського Заходу. Одним із найяскравіших взірців прикрас ранніх слов'ян є речі із антського скарбу VI–VII століття, знайденого у селі Мартинівка Черкаської області.
Техніками, що використовували древні слов'яни, були: кування, карбування, чеканка, зернь, лиття за восковою моделлю та в кам'яні форми, емалювання, чернення та ін. Крім широковживаних усіма народами підвісок, перснів, гривен, браслетів, фібул, намиста та ін., слов'яни мали властиві тільки їм прикраси — широкі двостулкові срібні браслети (названі в наш час браслетами київського типу), та емалеві (сочевице-подібні) і трибусинні колти. Також відомо багато слов'янських металевих амулетів: ложки, топірці, коники, качечки, зооморфні та антропоморфні нашивні бляшки. Ювелірне мистецтво древніх слов'ян відзначається власним стилем, багатим на символічні зображення з слов'янської міфології — сонця, місяця, зірок, рослинного, звіриного, пташиного і світу людини, згодом органічно пов'язаного з християнськими мотивами й сюжетами. У східнослов'янських племен в орнаментиці переважають геометричні елементи. Зразком ювелірного мистецтва з 10 ст., в якому поєдналися мотиви звіриного й рослинного орнаменту та людини, є знайдені в Чорній Могилі в Чернігові срібні оправи ритонів з турячих рогів, прикрашених карбуванням і черню. У другій половині 10 ст. ювелірне мистецтво збагатилося впровадженням техніки перегородчастої емалі, замість досі вживаної виїмчастої емалі. Цією технікою оздоблено найвитонченіші предмети: діадеми, намиста, сережки, колти, хрести, гривни, ланцюжки, образки і оправи книжок. З численних київських відомі золоті колти з емалевими зображеннями сирен (диво-птахів), також золоте намисто з перегородчатою емаллю з Києва (XI — XII століття) з Сахнівки (див. Сахновський скарб). Золота гривна, оздоблена суто християнськими мотивами у техніці емалювання знайдена в Кам'яному Броді на Житомирщині. Ці вироби виконані у період, коли техніка використання зерні, черні та перегородчатої емалі набула неперевершеної у наші дні досконалості, поширилися скань та філігрань. В XI столітті німецький вчений монах Теофіл у «Трактаті про різні види мистецтва» ставить ювелірів Київської Русі на друге місце після візантійських. Італійський мандрівник Джованні да Плано Карпіні на початку XIII століття писав, що в Каракорумі (Монголія) бачив високохудожні вироби ювеліра Кузьми.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WlM5bFlTOU1lWFpoY201cFgyWnZjbTE1TG1wd1p5OHhNREJ3ZUMxTWVYWmhjbTVwWDJadmNtMTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
З приходом нової віри з Візантії змінився світогляд, культура, та з'явилося професійне мистецтво. З'являється новий тип виробів — багаті, часто обшиті перлами (переважно Дніпровського походження) оклади книг, церковний посуд, хрести, шати ікон, згодом релікварії, панікадила, лампади, свічники, та речі столового вжитку: ковші, кубки, чарки, тарілки. Ці речі, як правило, виконувалися на замовлення. В «Повісті временних літ» згадується про споруджені Володимиром Мономахом позолочені дошки на домовинах Бориса і Гліба. Пам'яткою ювелірного мистецтва є дошка Євангелія (Мстислава).
У XII ст. у ювелірному мистецтві України домінує оздоблення срібних речей черню, з XIII ст. зокрема техніка контурної черні. У другій половині XII — на початку XIII ст. поширюються срібні пластинчасті браслети з багатством сюжетів (найбільше знайдено їх у Києві), виконані переважно технікою лиття і оздоблені гравіруванням. Вони складаються з двох стулок на яких було вигравіювані дві, або три орнаментальні композиції, що часто зображували міфічних істот, народні ігрища (русалії). Такі браслети одягалися поверх рукавів сорочок, що були довгими у ті часи. Широкого поширення набула техніка позолочування предметів з металу: залізні шоломи покривали аркушем позолоченої міді. Золотили також остроги, наконечники стріл тощо. У XII — XIII ст. також була поширена техніка штампування металевих виробів за допомогою матриць. Цією технікою продуковано переважно дешеві прикраси, які імітували коштовні ювелірні вироби й були розраховані на незаможного покупця. Про місцеве виробництво ювелірних предметів за часів Київської Русі свідчать знахідки у Києві, Каневі, Вишгороді, Чернігові, в Райковецькому городищі та ін. майстерень металевих виробів і великої кількості кам'яних форм для відливання мистецьких речей з металу. Деякі з них імітували дорогі вироби, які виготовляли київські ювеліри. Староруські ювеліри оздоблювали золоті прикраси шляхетним і напівшляхетним камінням, переважно аметистами, сапфірами, сердоліками, бурштином, кришталем. Староукраїнська техніка і типи золотарських виробів перетривали до XIV ст., до постання цехів.
Кінець яскравому розвитку ювелірного мистецтва Русі поклали монголо-татари, котрі зруйнували великих руських городів (включно з Києвом) та винищили багато працездатного населення. Руських майстрів забрано в полон, де ті працювали на татар. Занепад тривав кілька століть. Традиції Києва намагалися продовжувати відроджені осередки в Галичі та Володимирі. В той же час, найкращі традиції руського ремесла, у поєднанні з місцевими культурними традиціями і впливом з балтійських земель, переймають колонії північних слов'ян на Волзі та її притоках, що дає початок новій культурі, яка згодом отримує назву російської.
Доба Відродження та Бароко
Подальший розвиток золотарства на Русі продовжується з новим ренесансним стилем, в якому використовують давньоруські декоративні елементи. Найдавніші відомості про ювелірне мистецтво по монгольсько-татарському спустошенні знаходимо про потужні осередки ювелірного мистецтва у XV століття — середині XVII століття які відроджуються у Львові, Києві, Кам'янці-Подільському та ін. вже у складі Польсько-Литовської держави. Довший час провідним серед них був Львів. З XV століття до нас дійшло 28 імен львівських золотарів, серед яких і чимало русинів: Ніколай (1415), Лаврентій (1460), Симон (1460), Матвій (1483), Валентин (1492). Тоді між майстрами перше місце посідали німці (11), друге вірмени (6), далі йшли поляки й українці та ін. Наприкінці XVII століття нотовано близько 90 майстрів-ювелірів, серед них 30 вірмен. Решту становили русини, поляки, німці, жиди, угорці, італійці та шотландці. Це не сприяло повстанню єдиної школи, але з львівських ювелірних робітень виходили технічно досконалі предмети з мистецьким чуттям форми і мали свій місцевий стиль у якому часто простежується використання давньоруських декоративних елементів. На жаль, у складі Польсько-Литовської держави золотарі руської віри та національності зазнавали значних утисків з боку офіційної влади і поступово перетворились на виняткову меншість. Це, навіть, привело до заміни їх робочого матеріалу із золота на срібло. Не зважаючи на це, українське золотарство розвивалося під двома помітними впливами: західним — з , Нюрнберґу та східним — з Османської імперії через посередництво Кракова та Любліна. Останній теж знайшов добрий ґрунт у поєднанні з староруськими мотивами.
Львівські ювеліри постачали місцевий ринок і виконували замовлення з Молдавії й Москви. Їхні вироби конкурували з закордонними на ринках Польщі, на ярмарках у Львові, Ярославі, Луцьку та інших містах.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemczTDFCeWVYWnBiR1ZxTG1wd1p5OHhNakJ3ZUMxUWNubDJhV3hsYWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Ювеліри — літописні «ковалі золота, срібла й міді», спочатку належали до спільного цеху конвісарів, малярів та ювелірів, а щойно з 1600 утворили власний цех. Духовним покровителем львівських золотарів вважався св. . На звання майстра підмайстер повинен був виконати пробну роботу «майстерштік»: два шлюбні кубки, перстень з дорогоцінним каменем і печатку; а також мусив відбути обов'язкову практику, часто за кордоном. Вироби ювелірів були значені т. зв. ґмерками (міщанськими гербами), таврами (ініціалами), або підписами.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZtTDFCbFkyaGhkR3RoV1hWMlpXeHBjbWwyTG1wd1p5OHhNakJ3ZUMxUVpXTm9ZWFJyWVZsMWRtVnNhWEpwZGk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Львівські ювеліри працювали у відомих доти техніках і паралельних ювелірству техніках здоблення. Асортимент ювелірних виробів складався з предметів для потреб монастирів, церков, костелів та для світського споживача: посуду, прикрас одягу, здоблення зброї і збруї. В роботах його майстрів форма тогочасного світського європейського посуду і прикрас часто поєднується з місцевими декоративними та функціональними ознаками. Церковне ювелірство до середини XVII століття зберігало старокиївські традиції скромних форм. У XVI столітті поруч традиційних елементів широко вживаються готичні та ренесансові, форми (оправа Дерманського євангелія 1507, Горностаєвого євангелія 1542). З архівних документів дізнаємося про велику різнорідність столового посуду в ті часи. Особливо були поширені парні шлюбні і подарункові кубки. Специфічно львівськими вважалися срібні пояси — поверхня широкого шкіряного поясу вкривалася срібними, часто позолоченими, гравірованими бляхами у вигляді кіл або овалів, які чергувалися з прямокутними пластинами. Також, у Львові панував звичай ходити на гостини зі своєю ложкою, запханою за пояс. Такі ложки виробляли зі срібла. Вони мали тонкий гранчастий держак, що закінчувався литою фігуркою і здобленим маскароном. На держаках ложок було вирізьблено девізи, афоризми, моральні сентенції або прислів'я. З одягових прикрас львівські ювеліри виробляли діадеми, золоті ланцюги, аґрафки (шпильки), запонки, браслети, заушниці (перев. у формі лілії), брошки, персні, оздоблювані рубінами, діамантами та іншими каменями, крім того — ружами, ліліями, серцями. Для ґудзиків застосовано техніку гравіювання, емалювання, філіграні, оздоблення діамантами, більше рубінами. В той час ювеліри ще не вміли по-справжньому обробляти каміння, щоб посилити його блиск та колір. Як правило, камінь лише злегка шліфувався і полірувався, не змінюючи неправильної форми. Для такого каміння робили масивні касти-гнізда, які суттєво приховували камінь. Тому появу перших огранених привезених діамантів зустріли із великою цікавістю. Згодом з'явилися майстри з гранування діамантів та кольорового каміння. Це примусило ювелірів звернути увагу на важливість поєднання «заново відкритого» каменю з металом.
Ювеліри прикрашали також кінську збрую накладними бляхами з золотою й срібною насічкою та гравіруванням. Виготовляли золоті і срібні оправи для шабель, саджені дорогоцінним камінням. Подібно оздоблювали панцери, шоломи, перначі, булави, щити, колчани тощо. Збережені прізвища українських ювелірів з XVI та XVII століть у документах: М. Золотар, П. Золотар, (обидва 1520), Ю. Золотар (1523), М. Жидачівський (1526), Я. Лепкий (1574), Г. Остафієвич (1595), М. Золотар, X, Золотар, Л. Золотар (всі з 1601), С. Русин (1631), Я. Золотник (1634–1669), А. Золотник (1641), Галярович Злотник (1664), А. Касіянович. Останній — видатний майстер першої половини XVII століття, чия робота, срібний хрест (1638) з написом, зберігається в Успенській церкві у Львові. Подібно, відомим є і Г. Недільський чиї роботи — шата ікони Богородиці в Ставропігійській церкві у Львові (1690), та оправа великого лаврського євангелія (1695) — визначні пам'ятки монументального золотарства.
З середини XVII століття у висліді воєнних неспокоїв занепадає ремесло, у тому числі й золотарство, зокрема у Львові. Натомість з кінця XVII століття знову досягли високого рівня й відродилися осередки з провідним центром у Києві: Стародуб, Переяслав, Миргород, Козелець, Кременчук, Глухів, Ніжин, Ромен, Батурин, Новгород-Сіверський, Острог, Крем'янець. Тут вдосконалюються та урізноманітнюються технічні прийоми, що використовуються в межах одного виробу. Поєднується виїмчаста, перетинчаста та живописна емалі, лиття, карбування високим та низьким рельєфом, травлення, глибоке гравірування та філігрань. Прикраси стають меншими у розмірі та легшими. Сережки все частіше носять у проколених вухах, а не на скронях чи вплетеними у волосся. Змінюється форма браслетів. Це вже не широкі пластини на шарнірах, а легкий суцільний обруч чи ланцюжок з використанням черні по золоту, діамантів чи перлів. Персні, пряжки та декоративні ґудзики стають популярними серед чоловіків та жінок усіх соціальних верств. Головними покупцями ювелірних виробів у другій половині XVII та XVIII століття стали монастирі, церкви і козацька старшина. В оздобленні ювелірних виробів переважали ренесансові та барокові елементи: багатство декоративних форм, перевага акантової орнаментики. У 1770-х роках гравіювання заступається технікою карбування високого і низького рельєфу з використанням чергування відкритого срібла і позолочених частин.
Поруч з цехами золотарів існують майстерні окремих ювелірів. До наших днів дійшли вироби доби Бароко з майстерень І. Равича та Г. Подільського (оправа великого Євангелія з Києво-Печерської Лаври й шати на іконі Богородиці 1724 р.), М. Юр'євича, П. Волоха, І. Завадовського (царські ворота із суцільного срібла та окуття престолу в Києво-Печерській лаврі та для собору св. Софії у Києві, 1752), Ясинського, І. Білецького. Їхні твори зібрані в Державному Історичному Музеї та Києво-Печерському історико-культурному заповіднику. Багато шедеврів було створено також анонімними митцями, наприклад, шати на іконі Богородиці з Ільїнської церкви в Чернігові, дарохранительниці, кадильниці, хрести тощо.
Традиції Рококо, Класицизму, Історизму та Сецесії
Вплив жодного з зазначених мистецьких періодів на ювелірну справу в Україні не є достатньо вивченим.
Відомо, що проекти ювелірних виробів виготовляли професійні митці. Кілька таких ескізів збереглося в кужбушках Києво-Печерської Лаври. Ювелір-виконавець точно дотримувався проекту «абрису», до чого зобов'язувався в контракті з замовником. Часта подібність ювелірних виробів різних майстрів наводить на припущення, що існували альбоми ювелірних взірців. Багато ювелірних прикрас вироблялося поєднанням різної техніки: карбуванням, тисненням, гравіруванням тощо. Особливо складною була техніка скані — виробів з найтоншого дроту. Візерунки з тоненьких золотих або срібних сплетених ниток були або ажурні, або їх накладали на металеву основу. Скань широко застосовувалася для жіночих прикрас, одягів, як і в оправі книг. Дуже поширеними були також чернь і позолота. Черню, покривали тло виробів (браслетів, хрестів та зброї). Позолоту робили, використовуючи амальгами, або з допомогою інкрустації, часто з попереднім протравлюванням. З періоду рококо до нас дійшли роботи Матвія Наруновича та Йосипа Маршака із Києва [2] [ 22 лютого 2006 у Wayback Machine.].
З періодів історизму та сецесії збереглася невелика кількість ювелірних виробів світського вжитку. Дуже поширені в Україні у XVII — XIX століттях були вотуми — невеликі срібні або мідні посріблені, переважно квадратні, таблички, з викарбованими або вигравіруваними зображеннями святих, іноді цілих родин в характеристичних для них одягах, людських осель, тварин, усього, що вимагало порятунку від нещасть. Вотуми жертвували церквам, їх виконували професійні або народні ювеліри.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTDB4aGJtTnFkV2hRY21WNmVXUmxiblJoTG1wd1p5OHhNakJ3ZUMxTVlXNWphblZvVUhKbGVubGtaVzUwWVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Поза містами, в малих містечках і селах Київщини, Харківщини, Полтавщини й Чернігівщини, в сільській місцевості стало розвиватися сільське, непрофесійне ювелірство. Воно черпало ідеї ще з давніх язичницьких форм та орнаментів. На зламі XIX століття, у Карпатах, зокрема на Гуцульщині (села Річка, Брустурів, Путила), серед майстрів з'являються цілі династії майстрів-мосяжників (Дмитро та Никора Дудчаки, Медвідчуки, Федюки). Також відомі такі майстри-ювеліри, народні ремісники: І. Тинкалюк, І. Кіщук, М. Якиб'юк, В. Девдюк, Лукин і багато ін. Використовуючи техніку лиття мосяжу (латуні) у глиняні форми, та карбуванням і гравірування, ці народні майстри виробляли жіночі прикраси й різні предмети щоденного вжитку. Гуцульські народні ювеліри часто поєднували різні техніки декору, наприклад, порохівниці здобили інкрустацією металом, скляними пацьорками, перламутром і кольоровим деревом. Декор гуцульських виробів обмежений геометричними мотивами.
У східних регіонах України набули поширення дукачі — карбовані медальйони чи золоті монети, які висіли на ланцюжках, або своєрідних брошках-бантах. Аналогією на заході України були зґарди — низка срібних монет у вигляді намиста. Найоригінальніші дукачі — монети або медалі з вушками, оправлені в рамку з крученого срібного дроту. Дукачі в Україні виготовляли переважно з монет державного карбування, рідше ручної роботи з гравірованим чи рельєфним зображенням. Народні золотарі часто наслідували міські ювелірні вироби. Народне сріблярство й ювелірство в східних регіонах України базується на орнаментальних формах бароко, рококо та раннього класицизму.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpoTDFaaFkyeGhkbDlMYjJKbGNuWmhhVzR1YW5Cbkx6RXlNSEI0TFZaaFkyeGhkbDlMYjJKbGNuWmhhVzR1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Цікавим є той факт, що першим президентом Львова було обрано (1809), ювеліра Вацлава Кобервайна. З кінця XVIII й у XIX століттях цехове ремісниче виробництво у містах занепадає, занепадає й його мистецька якість, яка до 1830-х pp. зуміла ще набути класицистичних ознак. У містах, з кінця XIX століття фабрична продукція витіснила ручне виробництво шаблонами й штампами й впровадила використання дешевих сплавів. У XVIII столітті українські ювелірні вироби на місцевих ринках витісняє російський кустарний промисл — дешеві хрестики, образки, сережки, персні та ін. Одночасно, єврейське ремесло перебрало в свої руки ринок українських провінцій об'єднавши ювелірну справу з годинникарством і пропонуючи свої послуги церкві. Найсоліднішими виробами в асортименті останніх провінційних ювелірів залишалися дукачі.
ХХ століття
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUyTDB0MVltOXJXbWx3Y0dWeUxtcHdaeTh4TWpCd2VDMUxkV0p2YTFwcGNIQmxjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Війни на початку століття повністю припинили будь-який розвиток ювелірної справи в Україні. За часів ситуація в галузі художньої ювелірки значно погіршилася. Спершу радянські ювеліри в значній мірі повторювали старомодні зразки минулого століття. На зміну дорогим ювелірним прикрасам довоєнних часів, прийшли вироби з відносно недорогих матеріалів із вставками з дешевого каміння та скла. «Стимулом» до цього була постанова ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про усунення надмірності у проектуванні та будівництві». Вона поставила перед художниками завдання — знайти нові форми, використовуючи сучасні матеріали та досягнення техніки. Так розгорнулася боротьба з «надмірністю» і копіюванням стилів минулого. Згодом ця ситуація дещо змінилася. Стабілізація суспільного життя призвела до повернення коштовних матеріалів, хоч форми залишились тими самими.
Доба соціалізму висунула цілий перелік обмежень. Право виробляти будь-які вироби з коштовних металів та каменів належало винятково державним підприємствам. Дрібним майстерням дозволялося займатись тільки ремонтом. Для промислових зразків характерним став «класичний радянський» стиль (ягідки, квіточки, листочки). Оскільки бракувало фахівців-проектувальників, не було кому реагувати на запити ринку, чи актуальні напрямки ювелірного дизайну.
Ідеологічні забобони, інформаційна ізоляція, заборона індивідуально працювати з коштовними матеріалами, відсутність професійної або художньої освіти у багатьох майстрів, на багато років загальмували розвиток ювелірної творчості в Україні.
Сучасний стан ювелірної справи в Україні
В Україні є декілька навчальних закладів, де охочі мають можливість студіювати ювелірну справу (до прикладу, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва»). Крім цього, існує 5 середніх навчальних закладів мистецького напрямку, де протягом 1-3 семестрів студенти вивчають технології та основи композиції ювелірної справи. При Кам'янець-Подільському базовому індустріальному технікумі функціонує лабораторія ювеліра-гравера. У Львівській національній академії мистецтв на єдиній в Україні кафедрі художнього металу лишень два семестри присвячені малим формам. У зв'язку із заплутаним і складним законодавством, офіційно працювати з коштовними матеріалами в майстернях академії поки що неможливо.
Відсутність спеціалізованих галерей та обізнаних у ювелірному мистецтві критиків не дає реалізувати свої ідеї поодиноким художникам-ювелірам. Відсутність регулярних виставок та конкурсів не сприяє розвитку творчої думки. Брак інструментів, обладнання та матеріалів вкрай ускладнює й так скрутну ситуацію. В майже мільйонному Львові не знайдемо жодної крамниці з ювелірним інструментом чи матеріалами, хоча кількість ювелірних майстерень за пострадянський період збільшилась майже вдесятеро. Недосконале законодавство дозволяє відкривати ювелірні майстерні особам, які не мають відповідної фахової освіти. Почасти, поняття авторського права існує тільки на папері.
Художники-ювеліри в Україні все ще ізольовані один від одного. Обмаль контактів із закордонними колегами. Досі не існує україномовної фахової літератури. Першою спробою зібрати та зіставити мистців-ювелірів з різних регіонів України була виставка 1997 року у новоствореному музеї НБУ «Скарби України» у Києві. Вперше українські ювеліри-промисловці проводили виставку своєї продукції у 1999 році у Києві. З цього часу, міжнародна спеціалізована виставка ювелірних виробів, дорогоцінних прикрас та аксесуарів, стала традиційною. Перша в Україні виставка обладнання для ювелірного виробництва «ЮвелірМашЕкспо» відбулася у 2005 році. В Одесі відбуваються щорічні міжнародні «Ювелірні салони», в рамках яких проводиться конкурс «Є ідея» на найкращий проект ювелірних виробів.
В Україні донедавна існувало 4 державні (ВАТ «Київський ювелірний завод», ВАТ , ВАТ , ). Також діяли 2 , державне підприємство з видобутку та обробки бурштину. Недавно Україна почала добувати власне золото.
За останні роки відбулося кілька персональних та групових виставок художників-ювелірів у Львові, Києві та інших містах. Українські художники беруть участь і мають певні успіхи у виставках та конкурсах за кордоном. Рік за роком до пошуку нових форм та несподіваних матеріалів долучається все більше число молодих художників. Тож слід вірити, що скоро на родючому ґрунті багатої історії розів'ється паросток мистецького золотарства нової доби.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 1 жовтня 2007. Процитовано 10 серпня 2006.
- ДПТНЗ «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва» [ 22 квітня 2019 у Wayback Machine.] (офіційний сайт)
Література
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Шумилович Б., Івасюта О., Петрів О. Історія ювелірної справи в Україні // Ювеліри України. Тематичний збірник. — Київ, 2006. — С. 6—11.
- Шумилович Б., Івасюта О., Петрів О. Матеріали до VI міжнародної конференції товариств художників-ювелірів «ARS ORNATA EUROPEANA». (Краків, 2000 рік).
- Рыбаков Б. Ремесло древней Руси. М. 1948.
- Рыбаков Б. Декоративно-прикладное искусство Руси X–XIII веков. Иллюстрированный альбом. Издательство «Аврора», Ленинград, 1971 г.
- Винокур І. С., Якубовський В. І., Журко О. І., Мегей В. П. 2003. «Археологія», № 1, 2003
- Ламонова О., Романовська Т., Русяєва М., Рябова В. та ін. 100 найвідоміших шедеврів України — Київ: Автограф, 2004.
- Кравченко С. Скіфське золото / «Наука и жизнь», № 9. — 1971. — С. 10—12
- Жолтовський П. Художній метал. Іст. нарис. К. 1970;
- Жолтовський II. Художнє життя в Україні в XVIII ст. К. 1983.
- Петренко М. Укр. золотарство XVI — XVIII ст. К. 1970;
- Спаський І. Дукати і дукачі України. Іст. нумізматичне дослідження. К. 1970;
- Ганіна О., Старченко О., Арустамян Ж., Гарбуз Б. Музей іст. коштовностей УРСР. К. 1984.
- Безпалый Л. Ювелирные изделия. М. 1950;
- Кізь Я. Промисловість Львова у період феодалізму, XIII — XIX ст. Л. 1968;
- Уткин П. Русские ювелирные украшения. М. 1970;
- Асєєв Ю. Джерела мистецтва Київської Русі. К. 1980;
- Marian Vanhaeren, Francesco d'Errico, Chris Stringer, Sarah L. James, Jonathan A. Todd, Henk K. Mienis Middle Paleolithic Shell Beads in Israel and Algeria. SCIENCE VOL 312 23 JUNE 2006 [ 1 жовтня 2007 у Wayback Machine.].
Посилання
- .
- .
- Роботи Любарта Ліщинського.
- Золото сарматського царя Інісмея[недоступне посилання з червня 2019].
- .
- Я.Ткачук, М. Кубик. Гуцульські прикраси [ 10 березня 2007 у Wayback Machine.].
- Майстерня слов'янського ювеліра, V–VI ст. н. е. [ 6 вересня 2007 у Wayback Machine.]
- .
- .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit perelik posilan ale pohodzhennya tverdzhen u nij zalishayetsya nezrozumilim cherez praktichno povnu vidsutnist vnutrishnotekstovih dzherel vinosok Bud laska dopomozhit polipshiti cyu stattyu peretvorivshi dzherela z pereliku posilan na dzherela vinoski u samomu teksti statti Zvichaj dekoruvati lyudske tilo vinik na zori formuvannya lyudskogo suspilstva yak odin z pershih proyaviv jogo kulturi Pershi prikrasi vidomi z seredini paleolitu i narahovuyut 135 100 tis rokiv Spochatku ozdoboyu sluguvali prosti chastinki Vsesvitu yakim pripisuvalisya magichni vlastivosti kviti pir ya derevo kistka kamin malyunki na tili tosho Arheologichni znahidki z teritoriyi Ukrayini vkazuyut sho vzhe prinajmni 20 tis rokiv tomu miscevi zhiteli volodili mistectvom rizbi po kistci brasleti iz ikla mamonta iz Mizinskoyi stoyanki ta vigotovlyali namisto iz mushel Mizh toyu dalekoyu doboyu i sogodennyam prostyagayetsya period vprodovzh yakogo rozmayittya kultur narodzhuvalisya rozvivalisya zgasali migruvali teritoriyeyu suchasnoyi Ukrayini zalishayuchi za soboyu unikalni duhovni ta materialni nadbannya sered yakih zokrema i rozmayittya prikras Kam yana dobaMalo prikras vidomo z paleolitichnoyi dobi u yaku ukrayinski zemli buli zaseleni avtohtonnimi kulturami Ne isnuye navit chitkoyi istorichnoyi modeli rozvitku cih kultur a tim bilshe sistematizaciyi yih prikras sho dijshli do nashih dniv u zovsim nevelikij kilkosti Shvidshe za vse yuvelirne mistectvo yak take ne nabulo osoblivogo rozvitku sered cih kultur zalishayuchis u svoyemu zarodku abo ye prosto nedostatno doslidzhenim Najkrashe vivchenoyu iz neolitichnih kultur na terenah Ukrayini ye Tripilska kultura davnih zemlerobiv Vidomo sho pid chas rannogo periodu Tripilci vikoristovuvali samorodnij metal ta obroblyali jogo holodnimi metodami napr kuvannya Navchivshis vitoplyuvati metal z rudi voni pochali plaviti jogo ta liti u formi Bronzova ta zalizna dobiMajstri bronzovoyi dobi napr yamna kultura vigotovlyali brasleti shpilki pidviski fibuli Littya po voskovij modeli kuvannya stali poshirenimi tehnikami Bilshist virobiv vigotovlyalisya z bronzi hocha vidomi j zoloti skarbi periodu piznoyi bronzi 1 6 veresnya 2007 u Wayback Machine Nabagato bilshe prikras zalishili na nashih terenah plemena ta narodi sho migruvali teritoriyeyu Ukrayini u rizni istorichni periodi Bagato novogo prinesli iz soboyu kimerijci Yihnye bachennya dovkillya vidobrazilos u bronzovih chasom zaliznih roslinnih ta tvarinnih kompoziciyah Zolota pektoral IV st do n e Tovsta Mogila Skarbnicya Nacionalnogo muzeyu istoriyi UkrayiniZolotij grebin z kurganu Soloha U nash chas znahoditsya v Ermitazhi Rodyuchi grunti shedra priroda krayu vzdovzh uzberezhzhya Chornogo morya ta Dnipra privabili syudi elliniv she za chasiv Dobi Zaliza V toj samij chas na zemlyah pivnichnishe z yavlyayutsya skifi kotri prijshli z Aziyi na zminu kimerijcyam Skifi zatrimalisya tut nadovgo i viyavilis zruchnimi torgovimi partnerami ta bagatimi zamovnikami grekiv Vidomo bagato shedevriv stvorenih greckimi ta skifskimi majstrami Zolotaryami Div Pektoral z Tovstoyi mogili Dlya prikrashannya tila zbroyi ta zbruyi voni koristuvalisya usima vidomimi na toj chas tehnikami littyam karbuvannyam graviruvannyam pozolotoyu inkrustaciyeyu ta in vmili j opravlyati kaminnya Osoblivistyu skifskogo zolotarstva stalo zobrazhennya fantastichnih zviriv grifoni sfinksi krilati tvarini ta himeri z lyudskimi golovami tak zvanij skifskij zvirinij stil Z rozkvitom skifskoyi derzhavi tehnika vigotovlennya znachno vdoskonalilasya a majstri stali zobrazhati skladni j realistichni zoomorfni kompoziciyi sho prikrashali i predmeti rozkoshi i zvichajni uzhitkovi ob yekti Zgodom skifiv pidkorili sarmati yaki zajnyali yih kulturnij prostir Voni prinesli novi tradiciyi svoyeridnij polihromnij stil osoblivistyu yakogo ye te sho u virobah tila tvarin pomerezhani kolorovimi vstavkami z blakitnoyi pasti abo biryuzi u napayanih gnizdah Grecke mistectvo Prichornomor ya desho zminilo polihromnij stil sarmativ zbilshilo kolorovu palitru Poryad iz blagorodnimi metalami ta kamenyami u yuvelirnih virobah togo chasu pochinaye traplyatisya sklo U takomu stili chasto vikonuvalis grecki fibuli ta broshi riznoyi formi Okrim sarmatskogo stilyu u pivdenni regioni Ukrayini Podunav ya ta Pivnichnogo Zahodu pronikaye mistectvo keltiv U rimskih provinciyah vidbuvavsya tak zvanij keltskij renesans sho poznachivsya zokrema i u prikrasah Ci prikrasi potraplyali u Prichornomor ya ta na Pivnich u seredovishe varvariv Keltski prikrasi zavozilisya na zemli suchasnoyi Ukrayini takozh cherez torgovelni j kulturni kontakti z pivnichnimi plemenami Svogo chasu keltskij stil pronik na Britanski ostrovi zvidti u Nimechchinu j Pribaltiku a vzhe potim na slov yanski zemli Faktichno kozhna arheologichna kultura na nashih terenah vid Pivnochi do Pivdnya poznachena znachnimi keltskimi vplivami v tomu sho stosuyetsya prikras ta zbroyi Yuvelirni prikrasi yaki potraplyali na teritoriyu Ukrayini zi Shodu v transformovanomu viglyadi pronikali u Zahidnu Yevropu Varto zgadati gotiv yaki prijshli do nas bez viraznoyi vlasnoyi hudozhnoyi kulturi a pislya pidkorennya prichornomorskih mist ta oznajomlennya iz kulturoyu miscevih grekiv ta varvariv sarmativ zanesli u Yevropu polihromnij i chastkovo zvirinij stili prikras sho zgodom vidbilosya v originalnomu merovingskomu yuvelirnomu stili Goti vidstupili z zajnyatih zemel pid natiskom ne mensh vojovnichih guniv Cej azijskij narod prinis iz soboyu desho inshij variant polihromnogo stilyu yakij vidriznyavsya tim sho kolorovi vstavki viddilyalisya napayanimi peregorodkami i dlya yakogo pritamanni fonovi ornamenti zi skani ta zerni Protyagom dovgih storich ruh riznih narodiv z Aziyi avariv bolgar hozariv ugriv pechenigiv v ukrayinski stepi ne pripinyavsya Zavojovniki nesli z soboyu rujnaciyu polon Kozhne z plemen ruhayuchis na Zahid zabiralo z soboyu chastinu miscevih majstriv ale takozh osidalo zmishuvalosya z miscevim naselennyam Doba davnih slov yan ta Kiyivskoyi RusiSribna iz Martinivskogo skarbu 6 7 st n e Risunok pidviski znajdenoyi u kurgani radimichiv HI HII st Midni liti prikrasi radimichiv HI HII st Grivni skronevi kilcya Zberigayutsya u Rosijskomu Derzhavnomu Istorichnomu Muzeyi Taki skladni istorichni procesi pereduvali viniknennyu originalnogo mistectva rannih slov yan sho zgodom rozvinulosya u harakternu kulturu Kiyivskoyi Rusi V yiyi osnovi buv i vikovij kulturnij ta duhovnij dosvid avtohtonnih zhiteliv Arheologichni dani dovodyat isnuvannya bagatoh takih kultur poperednikiv Chernyahivska Zarubinecka ta in Nadbannya vsih cih pokolin ne znikli bezslidno poryad z originalnimi formami u slov yanskij yuvelirci pomitni vplivi skifiv sarmativ guniv elliniv keltiv vikingiv Na dodatok zavdyaki postijnim torgovim zv yazkam zgodom proslidkovuyutsya elementi mistectva Vizantiyi krayin Shodu ta romanskogo Zahodu Odnim iz najyaskravishih vzirciv prikras rannih slov yan ye rechi iz antskogo skarbu VI VII stolittya znajdenogo u seli Martinivka Cherkaskoyi oblasti Tehnikami sho vikoristovuvali drevni slov yani buli kuvannya karbuvannya chekanka zern littya za voskovoyu modellyu ta v kam yani formi emalyuvannya chernennya ta in Krim shirokovzhivanih usima narodami pidvisok persniv griven brasletiv fibul namista ta in slov yani mali vlastivi tilki yim prikrasi shiroki dvostulkovi sribni brasleti nazvani v nash chas brasletami kiyivskogo tipu ta emalevi sochevice podibni i tribusinni kolti Takozh vidomo bagato slov yanskih metalevih amuletiv lozhki topirci koniki kachechki zoomorfni ta antropomorfni nashivni blyashki Yuvelirne mistectvo drevnih slov yan vidznachayetsya vlasnim stilem bagatim na simvolichni zobrazhennya z slov yanskoyi mifologiyi soncya misyacya zirok roslinnogo zvirinogo ptashinogo i svitu lyudini zgodom organichno pov yazanogo z hristiyanskimi motivami j syuzhetami U shidnoslov yanskih plemen v ornamentici perevazhayut geometrichni elementi Zrazkom yuvelirnogo mistectva z 10 st v yakomu poyednalisya motivi zvirinogo j roslinnogo ornamentu ta lyudini ye znajdeni v Chornij Mogili v Chernigovi sribni opravi ritoniv z turyachih rogiv prikrashenih karbuvannyam i chernyu U drugij polovini 10 st yuvelirne mistectvo zbagatilosya vprovadzhennyam tehniki peregorodchastoyi emali zamist dosi vzhivanoyi viyimchastoyi emali Ciyeyu tehnikoyu ozdobleno najvitonchenishi predmeti diademi namista serezhki kolti hresti grivni lancyuzhki obrazki i opravi knizhok Z chislennih kiyivskih skarbiv vidomi zoloti kolti z emalevimi zobrazhennyami siren divo ptahiv takozh zolote namisto z peregorodchatoyu emallyu z Kiyeva XI XII stolittya z Sahnivki div Sahnovskij skarb Zolota grivna ozdoblena suto hristiyanskimi motivami u tehnici emalyuvannya znajdena v Kam yanomu Brodi na Zhitomirshini Ci virobi vikonani u period koli tehnika vikoristannya zerni cherni ta peregorodchatoyi emali nabula neperevershenoyi u nashi dni doskonalosti poshirilisya skan ta filigran V XI stolitti nimeckij vchenij monah Teofil u Traktati pro rizni vidi mistectva stavit yuveliriv Kiyivskoyi Rusi na druge misce pislya vizantijskih Italijskij mandrivnik Dzhovanni da Plano Karpini na pochatku XIII stolittya pisav sho v Karakorumi Mongoliya bachiv visokohudozhni virobi yuvelira Kuzmi Ryasna iz koltami Kolti znajdeni na Knyazhij Gori na Cherkashini XII st Zoloto peregorodchata emal Zberigayetsya u KDIM Shiferni livarni formi dlya vidlivannya koltiv XII st Z prihodom novoyi viri z Vizantiyi zminivsya svitoglyad kultura ta z yavilosya profesijne mistectvo Z yavlyayetsya novij tip virobiv bagati chasto obshiti perlami perevazhno Dniprovskogo pohodzhennya okladi knig cerkovnij posud hresti shati ikon zgodom relikvariyi panikadila lampadi svichniki ta rechi stolovogo vzhitku kovshi kubki charki tarilki Ci rechi yak pravilo vikonuvalisya na zamovlennya V Povisti vremennih lit zgaduyetsya pro sporudzheni Volodimirom Monomahom pozolocheni doshki na domovinah Borisa i Gliba Pam yatkoyu yuvelirnogo mistectva ye doshka Yevangeliya Mstislava U XII st u yuvelirnomu mistectvi Ukrayini dominuye ozdoblennya sribnih rechej chernyu z XIII st zokrema tehnika konturnoyi cherni U drugij polovini XII na pochatku XIII st poshiryuyutsya sribni plastinchasti brasleti z bagatstvom syuzhetiv najbilshe znajdeno yih u Kiyevi vikonani perevazhno tehnikoyu littya i ozdobleni graviruvannyam Voni skladayutsya z dvoh stulok na yakih bulo vigraviyuvani dvi abo tri ornamentalni kompoziciyi sho chasto zobrazhuvali mifichnih istot narodni igrisha rusaliyi Taki brasleti odyagalisya poverh rukaviv sorochok sho buli dovgimi u ti chasi Shirokogo poshirennya nabula tehnika pozolochuvannya predmetiv z metalu zalizni sholomi pokrivali arkushem pozolochenoyi midi Zolotili takozh ostrogi nakonechniki stril tosho U XII XIII st takozh bula poshirena tehnika shtampuvannya metalevih virobiv za dopomogoyu matric Ciyeyu tehnikoyu produkovano perevazhno deshevi prikrasi yaki imituvali koshtovni yuvelirni virobi j buli rozrahovani na nezamozhnogo pokupcya Pro misceve virobnictvo yuvelirnih predmetiv za chasiv Kiyivskoyi Rusi svidchat znahidki u Kiyevi Kanevi Vishgorodi Chernigovi v Rajkoveckomu gorodishi ta in majsteren metalevih virobiv i velikoyi kilkosti kam yanih form dlya vidlivannya misteckih rechej z metalu Deyaki z nih imituvali dorogi virobi yaki vigotovlyali kiyivski yuveliri Staroruski yuveliri ozdoblyuvali zoloti prikrasi shlyahetnim i napivshlyahetnim kaminnyam perevazhno ametistami sapfirami serdolikami burshtinom krishtalem Staroukrayinska tehnika i tipi zolotarskih virobiv peretrivali do XIV st do postannya cehiv Kinec yaskravomu rozvitku yuvelirnogo mistectva Rusi poklali mongolo tatari kotri zrujnuvali velikih ruskih gorodiv vklyuchno z Kiyevom ta vinishili bagato pracezdatnogo naselennya Ruskih majstriv zabrano v polon de ti pracyuvali na tatar Zanepad trivav kilka stolit Tradiciyi Kiyeva namagalisya prodovzhuvati vidrodzheni oseredki v Galichi ta Volodimiri V toj zhe chas najkrashi tradiciyi ruskogo remesla u poyednanni z miscevimi kulturnimi tradiciyami i vplivom z baltijskih zemel perejmayut koloniyi pivnichnih slov yan na Volzi ta yiyi pritokah sho daye pochatok novij kulturi yaka zgodom otrimuye nazvu rosijskoyi Doba Vidrodzhennya ta BarokoPodalshij rozvitok zolotarstva na Rusi prodovzhuyetsya z novim renesansnim stilem v yakomu vikoristovuyut davnoruski dekorativni elementi Najdavnishi vidomosti pro yuvelirne mistectvo po mongolsko tatarskomu spustoshenni znahodimo pro potuzhni oseredki yuvelirnogo mistectva u XV stolittya seredini XVII stolittya yaki vidrodzhuyutsya u Lvovi Kiyevi Kam yanci Podilskomu ta in vzhe u skladi Polsko Litovskoyi derzhavi Dovshij chas providnim sered nih buv Lviv Z XV stolittya do nas dijshlo 28 imen lvivskih zolotariv sered yakih i chimalo rusiniv Nikolaj 1415 Lavrentij 1460 Simon 1460 Matvij 1483 Valentin 1492 Todi mizh majstrami pershe misce posidali nimci 11 druge virmeni 6 dali jshli polyaki j ukrayinci ta in Naprikinci XVII stolittya notovano blizko 90 majstriv yuveliriv sered nih 30 virmen Reshtu stanovili rusini polyaki nimci zhidi ugorci italijci ta shotlandci Ce ne spriyalo povstannyu yedinoyi shkoli ale z lvivskih yuvelirnih robiten vihodili tehnichno doskonali predmeti z misteckim chuttyam formi i mali svij miscevij stil u yakomu chasto prostezhuyetsya vikoristannya davnoruskih dekorativnih elementiv Na zhal u skladi Polsko Litovskoyi derzhavi zolotari ruskoyi viri ta nacionalnosti zaznavali znachnih utiskiv z boku oficijnoyi vladi i postupovo peretvorilis na vinyatkovu menshist Ce navit privelo do zamini yih robochogo materialu iz zolota na sriblo Ne zvazhayuchi na ce ukrayinske zolotarstvo rozvivalosya pid dvoma pomitnimi vplivami zahidnim z Nyurnbergu ta shidnim z Osmanskoyi imperiyi cherez poserednictvo Krakova ta Lyublina Ostannij tezh znajshov dobrij grunt u poyednanni z staroruskimi motivami Lvivski yuveliri postachali miscevij rinok i vikonuvali zamovlennya z Moldaviyi j Moskvi Yihni virobi konkuruvali z zakordonnimi na rinkah Polshi na yarmarkah u Lvovi Yaroslavi Lucku ta inshih mistah Kopiya korolivskogo privileyu nadanogo polskim korolem Sigizmundom III cehovi lvivskih yuveliriv u 1600 r ta originalna sribna pechatka cehu Zberigayetsya u LIM Yuveliri litopisni kovali zolota sribla j midi spochatku nalezhali do spilnogo cehu konvisariv malyariv ta yuveliriv a shojno z 1600 utvorili vlasnij ceh Duhovnim pokrovitelem lvivskih zolotariv vvazhavsya sv Na zvannya majstra pidmajster povinen buv vikonati probnu robotu majstershtik dva shlyubni kubki persten z dorogocinnim kamenem i pechatku a takozh musiv vidbuti obov yazkovu praktiku chasto za kordonom Virobi yuveliriv buli znacheni t zv gmerkami mishanskimi gerbami tavrami inicialami abo pidpisami Prorisovka originalnoyi pechatki cehu Lvivskih yuveliriv sho zberigayetsya u LIM Na pechatci zobrazhennya patrona yuveliriv Lvivski yuveliri pracyuvali u vidomih doti tehnikah i paralelnih yuvelirstvu tehnikah zdoblennya Asortiment yuvelirnih virobiv skladavsya z predmetiv dlya potreb monastiriv cerkov kosteliv ta dlya svitskogo spozhivacha posudu prikras odyagu zdoblennya zbroyi i zbruyi V robotah jogo majstriv forma togochasnogo svitskogo yevropejskogo posudu i prikras chasto poyednuyetsya z miscevimi dekorativnimi ta funkcionalnimi oznakami Cerkovne yuvelirstvo do seredini XVII stolittya zberigalo starokiyivski tradiciyi skromnih form U XVI stolitti poruch tradicijnih elementiv shiroko vzhivayutsya gotichni ta renesansovi formi oprava Dermanskogo yevangeliya 1507 Gornostayevogo yevangeliya 1542 Z arhivnih dokumentiv diznayemosya pro veliku riznoridnist stolovogo posudu v ti chasi Osoblivo buli poshireni parni shlyubni i podarunkovi kubki Specifichno lvivskimi vvazhalisya sribni poyasi poverhnya shirokogo shkiryanogo poyasu vkrivalasya sribnimi chasto pozolochenimi gravirovanimi blyahami u viglyadi kil abo ovaliv yaki cherguvalisya z pryamokutnimi plastinami Takozh u Lvovi panuvav zvichaj hoditi na gostini zi svoyeyu lozhkoyu zaphanoyu za poyas Taki lozhki viroblyali zi sribla Voni mali tonkij granchastij derzhak sho zakinchuvavsya litoyu figurkoyu i zdoblenim maskaronom Na derzhakah lozhok bulo virizbleno devizi aforizmi moralni sentenciyi abo prisliv ya Z odyagovih prikras lvivski yuveliri viroblyali diademi zoloti lancyugi agrafki shpilki zaponki brasleti zaushnici perev u formi liliyi broshki persni ozdoblyuvani rubinami diamantami ta inshimi kamenyami krim togo ruzhami liliyami sercyami Dlya gudzikiv zastosovano tehniku graviyuvannya emalyuvannya filigrani ozdoblennya diamantami bilshe rubinami V toj chas yuveliri she ne vmili po spravzhnomu obroblyati kaminnya shob posiliti jogo blisk ta kolir Yak pravilo kamin lishe zlegka shlifuvavsya i poliruvavsya ne zminyuyuchi nepravilnoyi formi Dlya takogo kaminnya robili masivni kasti gnizda yaki suttyevo prihovuvali kamin Tomu poyavu pershih ogranenih privezenih diamantiv zustrili iz velikoyu cikavistyu Zgodom z yavilisya majstri z granuvannya diamantiv ta kolorovogo kaminnya Ce primusilo yuveliriv zvernuti uvagu na vazhlivist poyednannya zanovo vidkritogo kamenyu z metalom Yuveliri prikrashali takozh kinsku zbruyu nakladnimi blyahami z zolotoyu j sribnoyu nasichkoyu ta graviruvannyam Vigotovlyali zoloti i sribni opravi dlya shabel sadzheni dorogocinnim kaminnyam Podibno ozdoblyuvali panceri sholomi pernachi bulavi shiti kolchani tosho Zberezheni prizvisha ukrayinskih yuveliriv z XVI ta XVII stolit u dokumentah M Zolotar P Zolotar obidva 1520 Yu Zolotar 1523 M Zhidachivskij 1526 Ya Lepkij 1574 G Ostafiyevich 1595 M Zolotar X Zolotar L Zolotar vsi z 1601 S Rusin 1631 Ya Zolotnik 1634 1669 A Zolotnik 1641 Galyarovich Zlotnik 1664 A Kasiyanovich Ostannij vidatnij majster pershoyi polovini XVII stolittya chiya robota sribnij hrest 1638 z napisom zberigayetsya v Uspenskij cerkvi u Lvovi Podibno vidomim ye i G Nedilskij chiyi roboti shata ikoni Bogorodici v Stavropigijskij cerkvi u Lvovi 1690 ta oprava velikogo lavrskogo yevangeliya 1695 viznachni pam yatki monumentalnogo zolotarstva Z seredini XVII stolittya u vislidi voyennih nespokoyiv zanepadaye remeslo u tomu chisli j zolotarstvo zokrema u Lvovi Natomist z kincya XVII stolittya znovu dosyagli visokogo rivnya j vidrodilisya oseredki z providnim centrom u Kiyevi Starodub Pereyaslav Mirgorod Kozelec Kremenchuk Gluhiv Nizhin Romen Baturin Novgorod Siverskij Ostrog Krem yanec Tut vdoskonalyuyutsya ta uriznomanitnyuyutsya tehnichni prijomi sho vikoristovuyutsya v mezhah odnogo virobu Poyednuyetsya viyimchasta peretinchasta ta zhivopisna emali littya karbuvannya visokim ta nizkim relyefom travlennya gliboke graviruvannya ta filigran Prikrasi stayut menshimi u rozmiri ta legshimi Serezhki vse chastishe nosyat u prokolenih vuhah a ne na skronyah chi vpletenimi u volossya Zminyuyetsya forma brasletiv Ce vzhe ne shiroki plastini na sharnirah a legkij sucilnij obruch chi lancyuzhok z vikoristannyam cherni po zolotu diamantiv chi perliv Persni pryazhki ta dekorativni gudziki stayut populyarnimi sered cholovikiv ta zhinok usih socialnih verstv Golovnimi pokupcyami yuvelirnih virobiv u drugij polovini XVII ta XVIII stolittya stali monastiri cerkvi i kozacka starshina V ozdoblenni yuvelirnih virobiv perevazhali renesansovi ta barokovi elementi bagatstvo dekorativnih form perevaga akantovoyi ornamentiki U 1770 h rokah graviyuvannya zastupayetsya tehnikoyu karbuvannya visokogo i nizkogo relyefu z vikoristannyam cherguvannya vidkritogo sribla i pozolochenih chastin Poruch z cehami zolotariv isnuyut majsterni okremih yuveliriv Do nashih dniv dijshli virobi dobi Baroko z majsteren I Ravicha ta G Podilskogo oprava velikogo Yevangeliya z Kiyevo Pecherskoyi Lavri j shati na ikoni Bogorodici 1724 r M Yur yevicha P Voloha I Zavadovskogo carski vorota iz sucilnogo sribla ta okuttya prestolu v Kiyevo Pecherskij lavri ta dlya soboru sv Sofiyi u Kiyevi 1752 Yasinskogo I Bileckogo Yihni tvori zibrani v Derzhavnomu Istorichnomu Muzeyi ta Kiyevo Pecherskomu istoriko kulturnomu zapovidniku Bagato shedevriv bulo stvoreno takozh anonimnimi mitcyami napriklad shati na ikoni Bogorodici z Ilyinskoyi cerkvi v Chernigovi darohranitelnici kadilnici hresti tosho Tradiciyi Rokoko Klasicizmu Istorizmu ta SecesiyiVpliv zhodnogo z zaznachenih misteckih periodiv na yuvelirnu spravu v Ukrayini ne ye dostatno vivchenim Vidomo sho proekti yuvelirnih virobiv vigotovlyali profesijni mitci Kilka takih eskiziv zbereglosya v kuzhbushkah Kiyevo Pecherskoyi Lavri Yuvelir vikonavec tochno dotrimuvavsya proektu abrisu do chogo zobov yazuvavsya v kontrakti z zamovnikom Chasta podibnist yuvelirnih virobiv riznih majstriv navodit na pripushennya sho isnuvali albomi yuvelirnih vzirciv Bagato yuvelirnih prikras viroblyalosya poyednannyam riznoyi tehniki karbuvannyam tisnennyam graviruvannyam tosho Osoblivo skladnoyu bula tehnika skani virobiv z najtonshogo drotu Vizerunki z tonenkih zolotih abo sribnih spletenih nitok buli abo azhurni abo yih nakladali na metalevu osnovu Skan shiroko zastosovuvalasya dlya zhinochih prikras odyagiv yak i v opravi knig Duzhe poshirenimi buli takozh chern i pozolota Chernyu pokrivali tlo virobiv brasletiv hrestiv ta zbroyi Pozolotu robili vikoristovuyuchi amalgami abo z dopomogoyu inkrustaciyi chasto z poperednim protravlyuvannyam Z periodu rokoko do nas dijshli roboti Matviya Narunovicha ta Josipa Marshaka iz Kiyeva 2 22 lyutogo 2006 u Wayback Machine Z periodiv istorizmu ta secesiyi zbereglasya nevelika kilkist yuvelirnih virobiv svitskogo vzhitku Duzhe poshireni v Ukrayini u XVII XIX stolittyah buli votumi neveliki sribni abo midni posribleni perevazhno kvadratni tablichki z vikarbovanimi abo vigraviruvanimi zobrazhennyami svyatih inodi cilih rodin v harakteristichnih dlya nih odyagah lyudskih osel tvarin usogo sho vimagalo poryatunku vid neshast Votumi zhertvuvali cerkvam yih vikonuvali profesijni abo narodni yuveliri Ceremonijnij lancyug prezidenta Lvova Zolotar Yan Yazhina 1892 r Sriblo emal pozolota Zberigayetsya u LIM Poza mistami v malih mistechkah i selah Kiyivshini Harkivshini Poltavshini j Chernigivshini v silskij miscevosti stalo rozvivatisya silske neprofesijne yuvelirstvo Vono cherpalo ideyi she z davnih yazichnickih form ta ornamentiv Na zlami XIX stolittya u Karpatah zokrema na Guculshini sela Richka Brusturiv Putila sered majstriv z yavlyayutsya cili dinastiyi majstriv mosyazhnikiv Dmitro ta Nikora Dudchaki Medvidchuki Fedyuki Takozh vidomi taki majstri yuveliri narodni remisniki I Tinkalyuk I Kishuk M Yakib yuk V Devdyuk Lukin i bagato in Vikoristovuyuchi tehniku littya mosyazhu latuni u glinyani formi ta karbuvannyam i graviruvannya ci narodni majstri viroblyali zhinochi prikrasi j rizni predmeti shodennogo vzhitku Guculski narodni yuveliri chasto poyednuvali rizni tehniki dekoru napriklad porohivnici zdobili inkrustaciyeyu metalom sklyanimi pacorkami perlamutrom i kolorovim derevom Dekor guculskih virobiv obmezhenij geometrichnimi motivami U shidnih regionah Ukrayini nabuli poshirennya dukachi karbovani medaljoni chi zoloti moneti yaki visili na lancyuzhkah abo svoyeridnih broshkah bantah Analogiyeyu na zahodi Ukrayini buli zgardi nizka sribnih monet u viglyadi namista Najoriginalnishi dukachi moneti abo medali z vushkami opravleni v ramku z kruchenogo sribnogo drotu Dukachi v Ukrayini vigotovlyali perevazhno z monet derzhavnogo karbuvannya ridshe ruchnoyi roboti z gravirovanim chi relyefnim zobrazhennyam Narodni zolotari chasto nasliduvali miski yuvelirni virobi Narodne sriblyarstvo j yuvelirstvo v shidnih regionah Ukrayini bazuyetsya na ornamentalnih formah baroko rokoko ta rannogo klasicizmu Portret Vaclava Kobervajna zolotarya ta pershogo prezidenta Lvova Original zberigayetsya u LIM Cikavim ye toj fakt sho pershim prezidentom Lvova bulo obrano 1809 yuvelira Vaclava Kobervajna Z kincya XVIII j u XIX stolittyah cehove remisniche virobnictvo u mistah zanepadaye zanepadaye j jogo mistecka yakist yaka do 1830 h pp zumila she nabuti klasicistichnih oznak U mistah z kincya XIX stolittya fabrichna produkciya vitisnila ruchne virobnictvo shablonami j shtampami j vprovadila vikoristannya deshevih splaviv U XVIII stolitti ukrayinski yuvelirni virobi na miscevih rinkah vitisnyaye rosijskij kustarnij promisl deshevi hrestiki obrazki serezhki persni ta in Odnochasno yevrejske remeslo perebralo v svoyi ruki rinok ukrayinskih provincij ob yednavshi yuvelirnu spravu z godinnikarstvom i proponuyuchi svoyi poslugi cerkvi Najsolidnishimi virobami v asortimenti ostannih provincijnih yuveliriv zalishalisya dukachi HH stolittyaSribnij kubok vigotovlenij u Lvovi firmoyu A H Zipper v kinci XIX na pochatku XX st Zberigayetsya u LIM Vijni na pochatku stolittya povnistyu pripinili bud yakij rozvitok yuvelirnoyi spravi v Ukrayini Za chasiv situaciya v galuzi hudozhnoyi yuvelirki znachno pogirshilasya Spershu radyanski yuveliri v znachnij miri povtoryuvali staromodni zrazki minulogo stolittya Na zminu dorogim yuvelirnim prikrasam dovoyennih chasiv prijshli virobi z vidnosno nedorogih materialiv iz vstavkami z deshevogo kaminnya ta skla Stimulom do cogo bula postanova CK KPRS ta Radi Ministriv SRSR Pro usunennya nadmirnosti u proektuvanni ta budivnictvi Vona postavila pered hudozhnikami zavdannya znajti novi formi vikoristovuyuchi suchasni materiali ta dosyagnennya tehniki Tak rozgornulasya borotba z nadmirnistyu i kopiyuvannyam stiliv minulogo Zgodom cya situaciya desho zminilasya Stabilizaciya suspilnogo zhittya prizvela do povernennya koshtovnih materialiv hoch formi zalishilis timi samimi Doba socializmu visunula cilij perelik obmezhen Pravo viroblyati bud yaki virobi z koshtovnih metaliv ta kameniv nalezhalo vinyatkovo derzhavnim pidpriyemstvam Dribnim majsternyam dozvolyalosya zajmatis tilki remontom Dlya promislovih zrazkiv harakternim stav klasichnij radyanskij stil yagidki kvitochki listochki Oskilki brakuvalo fahivciv proektuvalnikiv ne bulo komu reaguvati na zapiti rinku chi aktualni napryamki yuvelirnogo dizajnu Ideologichni zaboboni informacijna izolyaciya zaborona individualno pracyuvati z koshtovnimi materialami vidsutnist profesijnoyi abo hudozhnoyi osviti u bagatoh majstriv na bagato rokiv zagalmuvali rozvitok yuvelirnoyi tvorchosti v Ukrayini Suchasnij stan yuvelirnoyi spravi v UkrayiniV Ukrayini ye dekilka navchalnih zakladiv de ohochi mayut mozhlivist studiyuvati yuvelirnu spravu do prikladu Derzhavnij profesijno tehnichnij navchalnij zaklad Mizhregionalnij centr yuvelirnogo mistectva m Kiyeva Krim cogo isnuye 5 serednih navchalnih zakladiv misteckogo napryamku de protyagom 1 3 semestriv studenti vivchayut tehnologiyi ta osnovi kompoziciyi yuvelirnoyi spravi Pri Kam yanec Podilskomu bazovomu industrialnomu tehnikumi funkcionuye laboratoriya yuvelira gravera U Lvivskij nacionalnij akademiyi mistectv na yedinij v Ukrayini kafedri hudozhnogo metalu lishen dva semestri prisvyacheni malim formam U zv yazku iz zaplutanim i skladnim zakonodavstvom oficijno pracyuvati z koshtovnimi materialami v majsternyah akademiyi poki sho nemozhlivo Vidsutnist specializovanih galerej ta obiznanih u yuvelirnomu mistectvi kritikiv ne daye realizuvati svoyi ideyi poodinokim hudozhnikam yuveliram Vidsutnist regulyarnih vistavok ta konkursiv ne spriyaye rozvitku tvorchoyi dumki Brak instrumentiv obladnannya ta materialiv vkraj uskladnyuye j tak skrutnu situaciyu V majzhe miljonnomu Lvovi ne znajdemo zhodnoyi kramnici z yuvelirnim instrumentom chi materialami hocha kilkist yuvelirnih majsteren za postradyanskij period zbilshilas majzhe vdesyatero Nedoskonale zakonodavstvo dozvolyaye vidkrivati yuvelirni majsterni osobam yaki ne mayut vidpovidnoyi fahovoyi osviti Pochasti ponyattya avtorskogo prava isnuye tilki na paperi Hudozhniki yuveliri v Ukrayini vse she izolovani odin vid odnogo Obmal kontaktiv iz zakordonnimi kolegami Dosi ne isnuye ukrayinomovnoyi fahovoyi literaturi Pershoyu sproboyu zibrati ta zistaviti mistciv yuveliriv z riznih regioniv Ukrayini bula vistavka 1997 roku u novostvorenomu muzeyi NBU Skarbi Ukrayini u Kiyevi Vpershe ukrayinski yuveliri promislovci provodili vistavku svoyeyi produkciyi u 1999 roci u Kiyevi Z cogo chasu mizhnarodna specializovana vistavka yuvelirnih virobiv dorogocinnih prikras ta aksesuariv stala tradicijnoyu Persha v Ukrayini vistavka obladnannya dlya yuvelirnogo virobnictva YuvelirMashEkspo vidbulasya u 2005 roci V Odesi vidbuvayutsya shorichni mizhnarodni Yuvelirni saloni v ramkah yakih provoditsya konkurs Ye ideya na najkrashij proekt yuvelirnih virobiv V Ukrayini donedavna isnuvalo 4 derzhavni VAT Kiyivskij yuvelirnij zavod VAT VAT Takozh diyali 2 derzhavne pidpriyemstvo z vidobutku ta obrobki burshtinu Nedavno Ukrayina pochala dobuvati vlasne zoloto Za ostanni roki vidbulosya kilka personalnih ta grupovih vistavok hudozhnikiv yuveliriv u Lvovi Kiyevi ta inshih mistah Ukrayinski hudozhniki berut uchast i mayut pevni uspihi u vistavkah ta konkursah za kordonom Rik za rokom do poshuku novih form ta nespodivanih materialiv doluchayetsya vse bilshe chislo molodih hudozhnikiv Tozh slid viriti sho skoro na rodyuchomu grunti bagatoyi istoriyi roziv yetsya parostok misteckogo zolotarstva novoyi dobi Div takozhYuvelirna sprava Yuvelirna promislovist Yuvelirni splaviPrimitki Arhiv originalu za 1 zhovtnya 2007 Procitovano 10 serpnya 2006 DPTNZ Mizhregionalnij centr yuvelirnogo mistectva m Kiyeva 22 kvitnya 2019 u Wayback Machine oficijnij sajt LiteraturaEnciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Shumilovich B Ivasyuta O Petriv O Istoriya yuvelirnoyi spravi v Ukrayini Yuveliri Ukrayini Tematichnij zbirnik Kiyiv 2006 S 6 11 Shumilovich B Ivasyuta O Petriv O Materiali do VI mizhnarodnoyi konferenciyi tovaristv hudozhnikiv yuveliriv ARS ORNATA EUROPEANA Krakiv 2000 rik Rybakov B Remeslo drevnej Rusi M 1948 Rybakov B Dekorativno prikladnoe iskusstvo Rusi X XIII vekov Illyustrirovannyj albom Izdatelstvo Avrora Leningrad 1971 g Vinokur I S Yakubovskij V I Zhurko O I Megej V P 2003 Arheologiya 1 2003 Lamonova O Romanovska T Rusyayeva M Ryabova V ta in 100 najvidomishih shedevriv Ukrayini Kiyiv Avtograf 2004 Kravchenko S Skifske zoloto Nauka i zhizn 9 1971 S 10 12 Zholtovskij P Hudozhnij metal Ist naris K 1970 Zholtovskij II Hudozhnye zhittya v Ukrayini v XVIII st K 1983 Petrenko M Ukr zolotarstvo XVI XVIII st K 1970 Spaskij I Dukati i dukachi Ukrayini Ist numizmatichne doslidzhennya K 1970 Ganina O Starchenko O Arustamyan Zh Garbuz B Muzej ist koshtovnostej URSR K 1984 Bezpalyj L Yuvelirnye izdeliya M 1950 Kiz Ya Promislovist Lvova u period feodalizmu XIII XIX st L 1968 Utkin P Russkie yuvelirnye ukrasheniya M 1970 Asyeyev Yu Dzherela mistectva Kiyivskoyi Rusi K 1980 Marian Vanhaeren Francesco d Errico Chris Stringer Sarah L James Jonathan A Todd Henk K Mienis Middle Paleolithic Shell Beads in Israel and Algeria SCIENCE VOL 312 23 JUNE 2006 1 zhovtnya 2007 u Wayback Machine Posilannya Roboti Lyubarta Lishinskogo Zoloto sarmatskogo carya Inismeya nedostupne posilannya z chervnya 2019 Ya Tkachuk M Kubik Guculski prikrasi 10 bereznya 2007 u Wayback Machine Majsternya slov yanskogo yuvelira V VI st n e 6 veresnya 2007 u Wayback Machine