Імператорські військово-морські сили (нім. Kaiserliche Marine, Кайзерліхмаріне) — військово-морські сили Німеччини, створені після об'єднання німецьких держав у складі Німецької імперії на основі військово-морських сил (з 1867 Північнонімецький федеральний флот) Королівства Пруссія. Вони існували з 1871 по 1919. Особливо вони збільшилися в період правління Вільгельма II, при статс-секретарі морського міністерства Альфреді фон Тірпіці, разом із впровадженням теорій панування на морі американського стратега Альфреда Тейєра Мегена. Результатом чого стали Англо-Німецькі перегони морських озброєнь, під час яких німецький флот став однією з найбільших морських сил у світі, поступаючись лише Королівському флоту.
Імператорські військово-морські сили | |
---|---|
нім. Kaiserliche Marine | |
![]() | |
На службі | 1871–1918 |
Країна | |
Вид | військовий флот |
Війни/битви | Громадянська війна у Самоа (1886—1894) Боксерське повстання Перша світова війна |
Знаки розрізнення | |
Прапор (1903–1918) | ![]() |
Прапор (1892–1903) | ![]() |
Прапор (1871–1892) | ![]() |
Гюйс (1903–1918) | ![]() |
| |
![]() |
Німецький надводний флот виявився неефективним під час Першої світової війни; його єдине велике зіткнення, Ютландська битва, мало результатом нічию, але надводний флот здебільшого залишався в портах до кінця війни. Підводний флот був значно розширений і загрожував британській системі постачання під час підводної кампанії. У рамках перемир'я головні кораблі Імперського флоту було наказано передати союзникам, але натомість вони були затоплені їхніми власними екіпажами.
Основні сили кайзерівських ВМС називалися Флотом відкритого моря (нім. Hochseeflotte). Кораблі імператорських ВМС позначалися як SMS нім. Seiner Majestät Schiff (корабель Його величності). Наступником кайзерівських ВМС був Державний флот (нім. Reichsmarine) Веймарської республіки.
Досягнення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell5TDBodlkyaHpaV1ZtYkc5MGRHVmZNaTVxY0djdk1qSXdjSGd0U0c5amFITmxaV1pzYjNSMFpWOHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Імператорський флот досяг кількох важливих операційних успіхів. У битві при Коронелі він завдав першої серйозної поразки Британському Королівському флоту за понад сто років. Проте, німецька ескадра кораблів згодом була розгромлена в битві біля Фолклендських островів, де лише один корабель уникнув знищення. Флот також вийшов із бойового зіткнення в битві при Ютландії, знищивши більше кораблів, ніж втративши, хоча [en] значення обох цих зіткнень було мінімальним.
Імперський флот був першим, хто успішно використовував підводні човни у великих масштабах у військовий час - до кінця Першої світової війни було введено в експлуатацію 375 підводних човнів. Також використовував цепеліни.
Хоча він ніколи не міг зрівнятися з кількістю кораблів Королівського флоту, він мав технологічні переваги, такі як кращі снаряди та паливо протягом більшої частини Великої війни. Зокрема, він ніколи не втрачав корабель через катастрофічний вибух артилерійських погребів від атаки вище ватерлінії, хоча старий пре-дредноут [en] швидко затонув біля Ютландії після вибуху погребу, спричиненого підводною атакою.
1871 - 1888, Кайзер Вільгельм I
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5TDBGZmRsOVhaWEp1WlhKZkxWOUxZV2x6WlhKd2NtOXJiR0Z0WVhScGIyNWZZVzFmTVRoZlNtRnVkV0Z5WHpFNE56RmZKVEk0TXk1ZlJtRnpjM1Z1WjE4eE9EZzFKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxQlgzWmZWMlZ5Ym1WeVh5MWZTMkZwYzJWeWNISnZhMnhoYldGMGFXOXVYMkZ0WHpFNFgwcGhiblZoY2w4eE9EY3hYeVV5T0RNdVgwWmhjM04xYm1kZk1UZzROU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Об'єднання Німеччини під керівництвом Пруссії стало визначальним моментом для створення Імперського флоту в 1871 році. Новостворений імператор, Вільгельма I, як Король Пруссії, раніше був главою найсильнішої держави, що входила до складу нової імперії. Військово-морський флот залишився таким самим, як і в організації-попередниці імперії під час об’єднання Німеччини, Північнонімецькій конфедерації, яка сама в 1867 році успадкувала флот Королівства Пруссії. Стаття 53 нової конституції Імперії визнавала існування ВМС як незалежної організації, але до 1888 року ним керували армійські офіцери і спочатку прийняли ті самі правила, що й прусська армія. Верховне командування належало імператору, але його першим призначеним начальником був генерал від інфантерії [en]. Кіль на Балтійському морі та Вільгельмсгафен на Північному морі слугували головними військово-морськими базами флоту. Колишнє військово-морське міністерство стало [en] 1 лютого 1872 року, тоді як Стош офіційно став адміралом у 1875 році. Спочатку головним завданням нового імперського флоту був захист узбережжя, а Франція та Росія розглядалися як найімовірніші майбутні вороги Німеччини. Тоді завдання Імперського флоту полягали в тому, щоб запобігти висадці будь-якої сили вторгнення та захистити прибережні міста від можливого бомбардування.
У березні 1872 року в Кілі було створено [en] для підготовки офіцерів, у травні було створено «Інженерний корпус», а в лютому 1873 року «Медичний корпус». У липні 1879 року був створений окремий «Торпедний інженерний корпус», який мав справу з торпедами та мінами.
У травні 1872 року була започаткована десятирічна програма будівництва для модернізації флоту. Для цього знадобилося вісім броньованих фрегатів, шість броньованих корветів, двадцять легких корветів, сім моніторів, дві плавучі батареї, шість авізо, вісімнадцять канонерських човнів і двадцять вісім торпедних катерів, орієнтовною вартістю 220 мільйонів золотих марок. План будівництва мав бути затверджений Рейхстагом, який контролював розподіл коштів, хоча одна чверть грошей була отримана від французьких військових репарацій.
У 1883 році Стоша змінив інший генерал, граф Лео фон Капріві. На той момент флот мав сім броньованих фрегатів і чотири броньованих корвети, 400 офіцерів і 5000 рядового складу. Цілі берегової оборони залишилися переважно незмінними, але був новий акцент на розробці торпед, що давало можливість відносно невеликим кораблям успішно атакувати набагато більші кораблі. У жовтні 1887 року перший дивізіон торпедоносців був створений у Вільгельмсгафені, а другий дивізіон торпедоносців базувався в Кілі. 1887 року Капріві запросив будівництво десяти броньованих фрегатів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDB0cFpXeERZVzVoYkU1dmNuUm9VMlZoVEc5amEzTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVXRwWld4RFlXNWhiRTV2Y25Sb1UyVmhURzlqYTNNdWFuQm4uanBn.jpg)
Більше значення в цей час надавалося розвитку армії, яка, як очікувалося, була важливішою у будь-якій війні. Однак у червні 1887 року було розпочато будівництво Кільського каналу, який з'єднав Північне море з Балтійським через півострів Ютландія, дозволяючи німецьким кораблям подорожувати між двома морями, уникаючи вод, контрольованих іншими країнами. Це скоротило шлях для комерційних кораблів, але спеціально об'єднало два райони, які головним чином хвилювали німецький флот, ціною 150 мільйонів марок.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDB0aGNuUmxYMlJsY2w5QmRYTnNZVzVrYzNOMFlYUnBiMjVsYmw5a1pYSmZTMkZwYzJWeWJHbGphR1Z1WDAxaGNtbHVaVjh4T1RBeExURTVNVFF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFV0aGNuUmxYMlJsY2w5QmRYTnNZVzVrYzNOMFlYUnBiMjVsYmw5a1pYSmZTMkZwYzJWeWJHbGphR1Z1WDAxaGNtbHVaVjh4T1RBeExURTVNVFF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Згодом важливе значення набув захист німецьких морських торгових шляхів. Незабаром це передбачало створення деяких закордонних станцій постачання, так званих Auswärtige Stationen (іноземних станцій), а в 1880-х роках Імператорський флот відіграв певну роль у забезпеченні створення німецьких колоній і протекторатів в Африці, Азії та Океанії.
1888 - 1897 за Кайзера Вільгельма II
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUxTDB0aGFYTmxjbDlYYVd4b1pXeHRMVEV3T1RVNVlsOGxNamhCWkc5c2NHaGZRbVZvY21WdWN5VXlPUzVxY0djdk1UY3djSGd0UzJGcGMyVnlYMWRwYkdobGJHMHRNVEE1TlRsaVh5VXlPRUZrYjJ4d2FGOUNaV2h5Wlc1ekpUSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У червні 1888 року Вільгельм II став імператором після смерті свого батька Фрідріха III, який правив лише 99 днів. Він почав своє правління з наміром зробити для флоту те, що його дід Вільгельм I зробив для армії. Створення морської імперії, щоб конкурувати з Британською та Французькою імперіями, стало прагненням позначити Німеччину як справді глобальну велику державу. Вільгельм став гранд-адміралом німецького флоту, але також отримав почесні титули з усієї Європи, ставши адміралом британського, російського, шведського, данського, норвезького, австро-угорського та грецького флотів. Одного разу він одягнув форму британського адмірала, щоб прийняти британського посла. У цей час Імператорський флот мав 534 офіцери та 15 480 осіб.
Концепція розширення військово-морської потужності, неминуче ціною нерозширення інших сил, мала супротивниками трьох послідовних керівників німецьких збройних сил, Вальдерзее, Шліффена та Мольтке між 1888 і 1914 роками. Вона мала би більше супротивників, якби наміри кайзера були широко відомі. Натомість він узявся за план повільного розширення військово-морського флоту, виправдовуючи розширення крок за кроком.
У липні 1888 року Вільгельм II призначив віце-адмірала [en] головою адміралтейства. Монтс керував розробкою лінкорів типу «Бранденбург», чотири з яких були побудовані до 1894 року вартістю 16 мільйонів марок кожен і водотоннажністю 10 000 тонн.
У 1889 році Вільгельм II реорганізував вищий рівень управління флотом, створивши [en], еквівалентний [en], який раніше функціонував у тій самій якості як для армії, так і для флоту. Голова військово-морського кабінету відповідав за просування по службі, призначення, управління та видачу наказів військово-морським силам. Капітан [en] був призначений його першим керівником і залишався ним до 1906 року, коли його змінив довголітній адмірал Георг Олександр фон Мюллер. Існуюче Імператорське адміралтейство було скасовано, а його обов'язки розподілено між двома організаціями. Було створено нову посаду начальника [en], відповідального за розгортання кораблів, стратегію та тактику, еквівалент верховного головнокомандувача армією. Віце-адмірал [en] був призначений у 1889 році і залишався на цій посаді до 1895 року. Будівництво та обслуговування кораблів, а також постачання належали до сфери відповідальності Державного секретаря [en] (Reichsmarineamt), відповідального перед канцлером і консультуючи Рейхстаг з питань військово-морської справи. Першим призначеним був контр-адмірал [en], а потім контр-адмірал [en] з 1890 по 1897 рік. Кожен із цих трьох керівників департаменту окремо звітував Вільгельму II.
У 1895 році було погоджено фінансування п'яти лінійних кораблів класу «Кайзер Фрідріх III», будівництво яких було закінчено до 1902 року. Кораблі були інноваційними для свого часу, впроваджуючи складну систему водонепроникних відсіків і зберігання вугілля вздовж бортів корабля для поглинання вибухів. Однак кораблі пішли всупереч тенденції до все більших головних гармат, маючи гармати меншого діаметру, ніж проєкт Бранденбургу, але з конструкцією швидкого заряджання та потужнішим вторинним озброєнням. Витрати зросли до 21 мільйона марок кожен, як і розмір до 11 500 тонн.
У 1892 році Німеччина спустила на воду захищений крейсер [en], перший корабель військового флоту з трьома гвинтами. Її змінили п'ять захищених [en], останніх "захищених", на відміну від "панцерних" крейсерів, побудованих Німеччиною. Кораблі, побудовані між 1898 і 1900 роками, мали палубну броню, але не бортову, і призначалися для виконання закордонних завдань. Нестача фінансування означала, що неможливо було створити декілька проєктів крейсерів, які спеціалізувалися на далеких походах або броньованіших для дій у формаціях флоту. Було розпочато роботу над проєктом панцерного крейсера [en], розпочатого в 1896 році та введеного до експлуатації в 1900 році.
1897 - 1906 Тірпіц і Військово-морські закони
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16TDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFek5DMURNVGMwTXlVeVExOUJiR1p5WldSZmRtOXVYMVJwY25CcGRIb3VhbkJuTHpFM01IQjRMVUoxYm1SbGMyRnlZMmhwZGw5Q2FXeGtYekV6TkMxRE1UYzBNeVV5UTE5QmJHWnlaV1JmZG05dVgxUnBjbkJwZEhvdWFuQm4uanBn.jpg)
18 червня 1897 року контр-адмірал Альфред фон Тірпіц був призначений державним секретарем військово-морського флоту, де він залишався дев'ятнадцять років. Тірпіц виступав за розширений флот, необхідний Німеччині для захисту своїх територій за кордоном. Він досяг великого успіху, переконавши парламент прийняти кілька законопроєктів про флот, які дозволяли розширення флоту. Зовнішня політика Німеччини, яку підтримував Отто фон Бісмарк, полягала в тому, щоб відвернути інтереси великих держав за кордоном, у той час як Німеччина зміцнювала свою інтеграцію та військову силу. Тепер Німеччина мала конкурувати з рештою. Тірпіц почав з рекламної кампанії, спрямованої на популяризацію військово-морського флоту. Він створив популярні журнали про флот, організував переклад [en]» Альфреда Тейєра Мегена, в якому доводилося про важливість військово-морських сил, німецькою мовою та публікацію в газетах, влаштовував мітинги на підтримку та запрошував політиків і промисловців на військово-морські оглядини. Для лобіювання політиків і розголосу були сформовані різні групи тиску. Одна з таких організацій, [en] або Flottenverein, була організована керівниками сталеливарної промисловості (Альфред Крупп), корабелень і банків, набравши понад мільйон членів. Політичним партіям пропонувалися поступки, такі як податки на імпортне зерно, в обмін на підтримку військово-морських законопроєктів.
10 квітня 1898 року Рейхстаг ухвалив перший законопроєкт про військово-морський флот. Він дозволив утримувати флот із 19 лінійних кораблів, 8 панцерних крейсерів, 12 великих крейсерів і 30 легких крейсерів, які мали бути побудовані до 1 квітня 1904 року. Існуючі кораблі були враховані в загальній кількості, але законопроєкт передбачав заміну кораблів кожні 25 років на безстроковій основі. На управління флотом щорічно виділялося п'ять мільйонів марок, а загальний бюджет на кораблебудування становив 408 мільйонів марок. Це довело б німецький флот до такої сили, що він міг би кинути виклик Франції чи Росії, але залишався б явно поступаючись найбільшому флоту світу, Королівському флоту.
Після Боксерського повстання в Китаї та Англо-бурської війни 14 червня 1900 року було прийнято другий законопроєкт про флот. Це приблизно подвоїло виділену кількість кораблів до 38 лінійних кораблів, 20 панцерних крейсерів, 38 легких крейсерів. Важливо, що законопроєкт не встановлював ліміту загальної вартості будівельної програми. Витрати на військово-морський флот були надто великими, щоб покрити їх за рахунок податків: Рейхстаг мав обмежені повноваження розширювати оподаткування без вступу в переговори зі складовими німецькими землями, і це вважалося політично нежиттєздатним. Натомість законопроєкт було профінансовано за рахунок великих позик. Тірпіц у 1899 році вже вивчав можливості збільшення загальної кількості лінкорів до 45, а до 1909 року ця кількість зросла до 48.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFek5DMUNNalkxTVNVeVExOUxZV2x6WlhKZlYybHNhR1ZzYlY5SlNTNWZKVEk0YlM0bE1qbGZZWFZtWDJSbGNsOVRUVk5mSlRJeVIyVnBaWElsTWpJdWFuQm5Mekl5TUhCNExVSjFibVJsYzJGeVkyaHBkbDlDYVd4a1h6RXpOQzFDTWpZMU1TVXlRMTlMWVdselpYSmZWMmxzYUdWc2JWOUpTUzVmSlRJNGJTNGxNamxmWVhWbVgyUmxjbDlUVFZOZkpUSXlSMlZwWlhJbE1qSXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Кінцевою метою Тірпіца був флот, здатний [en]. Оскільки британська громадська думка була налаштована проти Німеччини, адмірал сер Джон Фішер двічі – у 1904 та 1908 роках – запропонував використати нинішню морську перевагу Великої Британії над [en]» німецького флоту, тобто завдати превентивних ударів по військово-морським базам Кіль та Вільгельмсгафен. як Королівський флот зробив проти флоту Данії в 1801 і 1807 роках». Тірпіц стверджував, що якщо флот зможе досягти двох третин кількості капітальних кораблів, якими володіє Британія, то він матиме шанс перемогти в конфлікті. Британії доводилося підтримувати флот в усьому світі і враховувати інші морські сили, тоді як німецький флот міг бути зосереджений у водах Німеччини. Були зроблені спроби применшити гадану загрозу для Британії, але як тільки німецький флот досяг позиції, що зрівнявся з іншими флотами другого рангу, стало неможливо уникнути згадки про єдиний великий флот, якому він мав намір кинути виклик. Тірпіц сподівався, що інші держави другого рангу можуть об'єднатися з Німеччиною, залученими її флотом. Політика початку того, що було схоже на перегони морських озброєнь, не враховувала належним чином те, як Британія може відповісти. Британська політика, викладена в Законі про морську оборону 1889 року, полягала в тому, щоб підтримувати флот, переважаючий двох найбільших суперників Британії разом узятих. Британське адміралтейство підрахувало, що до 1906 року німецький флот стане другим за величиною у світі.
Було проведено серйозні реформи Королівського флоту, зокрема Фішером, який був першим морським лордом з 1904 по 1909 рік. 154 старі кораблі, у тому числі 17 лінійних кораблів, були списані на металобрухт, щоб звільнити місце для нових суден. Реформи в навчанні та стрільбі були запроваджені, щоб усунути очевидні недоліки, на які Тірпіц частково розраховував, щоб забезпечити своїм кораблям запас переваги. Більше великих кораблів було розміщено в британських рідних водах. Угода з Японією в 1902 році означала, що кораблі можуть бути виведені зі Східної Азії, тоді як Сердечна Антанта з Францією в 1904 році означала, що Британія могла зосередитися на охороні вод Ла-Маншу, включаючи французьке узбережжя, тоді як Франція захищала б британські інтереси в Середземному морі. До 1906 року вважалося, що єдиним ймовірним морським ворогом Великої Британії була Німеччина.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUVWazFmTVRCZlFtbHNaQzB5TXkwMk1TMHpNU1V5UTE5TWFXNXBaVzV6WTJocFptWmZaR1Z5WDBKeVlYVnVjMk5vZDJWcFp5MUxiR0Z6YzJVdWFuQm5Mekl5TUhCNExVSjFibVJsYzJGeVkyaHBkbDlFVmsxZk1UQmZRbWxzWkMweU15MDJNUzB6TVNVeVExOU1hVzVwWlc1elkyaHBabVpmWkdWeVgwSnlZWFZ1YzJOb2QyVnBaeTFMYkdGemMyVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
П'ять лінійних кораблів типу «Віттельсбах» були побудовані з 1899 по 1904 роки вартістю 22 мільйони марок за корабель. П'ять кораблів типу «Брауншвейг» були побудовані між 1901 і 1906 роками за трохи більше 24 мільйонів марок кожен. Технологічні вдосконалення означали, що швидкострільні гармати можна було зробити більшими, тому клас Брауншвейг мав основне озброєння 28 см (11 дюймів). Завдяки покращенню дальності та точності торпед, наголос був зроблений на додатковому озброєнні менших гармат для захисту від них. П'ять лінійних кораблів класу «Дойчланд», побудованих між 1903 і 1908 роками, мали подібне озброєння, як і клас Брауншвейг, але важчу броню, за трохи більшу суму в 24,5 мільйона марок кожен.
Продовжувався також розвиток броненосних крейсерів. Конструкція Фюрста Бісмарка була вдосконалена в наступному [en]», завершеному в 1902 році. Два [en] були введені в експлуатацію в 1904 році, а потім два подібних бронепалубних [en], введені в експлуатацію в 1905 і 1906 роках, вартістю близько 17 мільйонів марок кожен. З 1904 по 1908 рік пішли SMS Scharnhorst і SMS Gneisenau, які коштували приблизно 20,3 мільйона марок. Основним озброєнням було вісім 21-см (8,3 дюймів) гармат, але з шістьма 15-см (5,9 дюймами) і вісімнадцятьма 8,8-см (3,5 дюймами) гарматами для менших цілей. Вісім легких [en] були побудовані між 1902 і 1907 роками, розробленими на основі попереднього класу «Газель». Кораблі мали десять гармат калібру 10,5 сантиметрів (4,1 дюйма) і були названі на честь німецьких міст. [en] був першим німецьким крейсером, оснащеним турбінними двигунами, які також були випробувані на торпедному катері S-125. Турбіни були швидшими, тихішими, легшими, надійнішими та економнішими на високих швидкостях. Перший британський експериментальний проєкт (есмінець [en]) був побудований у 1901 році, і в результаті Тірпіц створив спеціальну комісію для розробки турбін. До 1903 року не було надійної німецької конструкції, тому були придбані британські турбіни Parsons.
Реорганізація командування
У 1899 році Верховне командування ВМС Імперії було замінено [en] (Admiralstab), відповідальним за планування, підготовку офіцерів і морську розвідку. Під час війни він мав брати на себе загальне командування, але в мирний час діяв лише, як дорадчий. Безпосереднє управління різними елементами флоту підпорядковувалося офіцерам, які командували цими елементами, підзвітними кайзеру.
Реорганізація влаштовувала кайзера, який хотів зберегти прямий контроль над своїми кораблями. Недолік полягав у тому, що він розділяв інтегровану структуру військового командування, яка раніше врівноважувала важливість військово-морського флоту в загальних питаннях оборони. Це влаштовувало Альфреда фон Тірпіца, оскільки позбавляло впливу штаб адміралтейства на морське планування, але залишало йому можливість під час війни реорганізувати командування навколо себе. Вільгельм II, однак, ніколи не погоджувався відмовитися від прямого контролю над своїм флотом.
1906 - 1908, Дредноут й інновації: Перша Новелла
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDBoTlUwUnlaV0ZrYm05MVoyaDBRV1owVkhWeWNtVjBjeTVxY0djdk1qSXdjSGd0U0UxVFJISmxZV1J1YjNWbmFIUkJablJVZFhKeVpYUnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
3 грудня 1906 року Королівський флот отримав новий лінійний корабель HMS Дредноут. Він став відомим як перший з нової концепції в дизайні лінкора, використовуючи всі великі гармати, єдиний розмір калібру озброєння. Він використовував турбінний рушій для більшої швидкості та меншого простору, необхідного для механізмів, і гармати, розташовані так, що втричі більше можна було використовувати під час стрільби вперед, і вдвічі більше, для стрільби бортовим залпом. Цей проєкт не був суто британською концепцією, оскільки подібні кораблі будували в усьому світі, і він також не був призначений як протидія німецькій військово-морській експансії, але результат полягав у тому, що Німеччина була негайно змушена переглянути свою програму військово-морського будівництва. Конструкція лінійного корабля була доповнена введенням варіанту з легшим бронюванням та більшою швидкістю, який став лінійним крейсером.
Революція в дизайні разом із вдосконаленням персоналу та навчання поставили під серйозний сумнів німецьке припущення про те, що флот розміром у дві третини розміру Королівського флоту матиме принаймні шанс у бою. 1906 року Німеччина вже витрачала 60% доходів на армію. Або потрібно було знайти величезну суму для подальшого розвитку військово-морського флоту, або потрібно було відмовитися від розширення флоту. Рішення про продовження було прийнято Тірпіцем у вересні 1905 року та погоджено канцлером Бернгардом фон Бюловом і кайзером, тоді як Дредноут ще перебував на стадії планування. Більші кораблі, природно, були б дорожчими, але також вимагали б розширення гаваней, шлюзів і Кільського каналу, що було б надзвичайно дорогим. Орієнтовна вартість нових дредноутів становила 36,5 мільйонів марок для кораблів водотоннажністю 19 000 тонн (більше, ніж Дредноут в 17 900 тонн), і 27,5 мільйонів марок для лінійних крейсерів. На днопоглиблення каналу виділено 60 мільйонів марок. Рейхстаг був переконаний погодитися з програмою і прийняв Новеллу (додатковий закон), вносячи поправки до законопроєктів про флот і виділяючи 940 мільйонів марок на програму дредноутів і необхідну інфраструктуру. Щороку мали будувати два дредноути й один лінійний крейсер.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsyTDFOTlUxOVFiM05sYmkxMWMyNWhNUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VTAxVFgxQnZjMlZ1TFhWemJtRXhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Будівництво чотирьох лінійних кораблів типу «Нассау» почалося в 1907 році під максимальною секретністю. Головним німецьким корабельним конструктором був Ганс Бюркнер. Було введено принцип, згідно з яким товщина бортової броні на кораблі дорівнює калібру великих гармат, у той час як кораблі дедалі більше розділялися всередині на водонепроникні відсіки, щоб зробити їх стійкішими до затоплення у разі пошкодження. Конструкція ускладнювалася необхідністю використовувати поршневі двигуни замість менших турбін, оскільки не було достатньо потужної конструкції, прийнятної для німецького флоту. Башти не можна було розташовувати над центром корабля, натомість їх потрібно було розташувати збоку, тобто дві з шести башт завжди перебували б не з того боку корабля під час стрільби в борт. Основне озброєння становило дванадцять 28-см гармат. Усі кораблі були закінчені до 1910 року понад бюджет, у середньому 37,4 мільйона марок кожен. У 1910 році їх перевезли з Кіля до Вільгельмсгафена, де було завершено будівництво двох нових великих доків і будувалося більше.
Перший німецький лінійний крейсер — SMS Von der Tann — був спущений на воду в березні 1908 року. Було використано чотири турбіни Парсонса, що підвищило швидкість до 27 вузлів і зменшило вагу. Чотири здвоєні башти з 28 см гарматами; хоча дві центральні башти все ще були розташовані з обох боків корабля, вони були зміщені, тому тепер можна було вести вогонь з будь-якого боку. Проєкт вважався успішним, але вартість у 35,5 мільйонів марок була значно вищою за асигнування 1906 року. Розробка легких крейсерів продовжилася легкими крейсерами типу «Дрезден», які прославилися своїми діями на початку Першої світової війни на Тихому океані. Кораблі мали масу 3300 тонн, озброєні десятьма 10,5-сантиметровими швидкострільними гарматами та розвивали швидкість близько 24 вузлів. [en] коштував 7,5 мільйонів марок, а SMS Emden 6 мільйонів марок. Чотири [en] були збудовані між 1907 і 1911 роками, водотоннаністю 4400 тонн і ціною близько 8 мільйонів марок кожен. Вони мали турбіни, дванадцять 10,5-сантиметрових гармат як основне озброєння, але також були обладнані для перенесення та встановлення 100 мін. З 1907 року всі торпедні катери будували з турбінними двигунами.
Попри їхню виняткову важливість, німецький флот відмовився взятися за справу іншого експерименту, підводного човна, до 1904 року. Перший підводний човен, U-1, був представлений у грудні 1906 року, побудований на заводі Круппа Germaniawerft в Кілі. Перший підводний човен мав водотоннажність 238 тонн на поверхні і 283 тонни під водою. Гасовий двигун розвивав на поверхні 10 вузлів із дальністю плавання 1500 морських миль (2800 км; 1700 миль). Під водою корабель міг пройти 50 морських миль зі швидкістю 5 вузлів, використовуючи акумуляторну електричну тягу. Кораблі слідували конструкції [en], яка вперше успішно використана в 1897 році, маючи подвійний корпус і флотаційні баки навколо зовнішньої частини основних відділень екіпажу. Підводний човен мав лише один торпедний апарат спереду і всього три торпеди. Перші двигуни були шумними та димними, тому значний приріст корисності підводного човна прийшов із впровадженням у 1910 році тихіших та чистіших дизельних двигунів, які було набагато важче виявити ворогу.
1908 - 1912, Друга Новелла
Німецькі витрати на кораблі постійно зростали. 1907 року на флот було витрачено 290 мільйонів марок, що зросло до 347 мільйонів марок або 24 відсотків національного бюджету в 1908 році з прогнозованим дефіцитом бюджету в 500 мільйонів марок. До початку Першої світової війни до державного боргу Німеччини було додано один мільярд марок через морські витрати. Хоча кожен німецький корабель був дорожчим за попередній, британцям вдалося знизити вартість наступних поколінь лінійних кораблів «Беллерофон» (3 кораблі) і «Сент-Вінсент» (3). Наступні британські лінійні крейсери були дорожчими, але менше, ніж їхні німецькі еквіваленти. Загалом німецькі кораблі були приблизно на 30% дорожчими за британські. Все це сприяло зростанню опозиції в Рейхстазі щодо будь-якої подальшої експансії, особливо коли було ясно, що Велика Британія має намір відповідати будь-якій німецькій програмі експансії або перевершити її. У самому флоті з 1908 року почали надходити скарги на недофінансування та нестачу екіпажів для нових кораблів. Державний секретар казначейства [en] подав у відставку, оскільки не бачив способу вирішити проблему дефіциту бюджету.
Вибори 1907 року повернули Рейхстагу більш сприятливий для військових подвигів після відмови попереднього парламенту надати кошти для придушення повстань у колоніях у німецькій Південно-Західній Африці. Попри труднощі, Тірпіц переконав Рейхстаг прийняти нову Новеллу в березні 1908 року. Це скоротило термін служби кораблів з 25 років до 20 років, що дозволило пришвидшити модернізацію, і збільшило швидкість будівництва до чотирьох капітальних кораблів на рік. Метою Тірпіца був флот із 16 лінійних кораблів і 5 лінійних крейсерів до 1914 року та 38 лінійних кораблів і 20 лінійних крейсерів до 1920 року. Також мало бути 38 легких крейсерів і 144 торпедних катера. У законопроєкті містилося обмеження, згідно з яким у 1912 році будівництво скоротиться до двох кораблів на рік, але Тірпіц був упевнений, що змінить це пізніше. Він передбачав, що німецька промисловість, яка зараз активно займається суднобудуванням, підтримає кампанію за підтримку вищих темпів будівництва.
Чотири лінкори класу «Гельголанд» були закладені в 1909–1910 роках водотоннажністю 22 800 тонн, дванадцятьма 30,5 см (12,0 дюймів) гарматами в 6 баштах, поршневими двигунами, що розвивали максимальну швидкість 21 вузол, і ціною 46 мільйонів марок. Знову ж таки, конфігурація башт була продиктована необхідністю використовувати центр корабля для механізмів, попри недолік компонування башти. Тепер кораблі були оснащені торпедами калібру 50 см (20 дюймів).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekprTDFOTlUxOUxKVU16SlVJMmJtbG5YMEZzWW1WeWRDNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RVMDFUWDBzbFF6TWxRalp1YVdkZlFXeGlaWEowTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Лінійні кораблі типу «Кайзер», побудовані між 1909 і 1913 роками, зробили зміни в конструкцію, оскільки турбінні двигуни були остаточно затверджені. Кораблі мали десять 30,5-сантиметрових гармат, втративши дві центральні бічні башти, але отримавши додаткову башту за кормою на центральній лінії. Як і у випадку з проєктом Фон дер Танна, який був розроблений у той самий час, з усіх гармат можна було вести вогонь з будь-якої сторони в борт, тобто можна було використовувати більше гармат, ніж у проєкті Helgoland, попри те, що їх було менше. Було побудовано п'ять кораблів, а не чотири, один з яких був флагманом флоту. Один корабель, [en], був оснащений лише двома турбінами, а не трьома, з наміром мати додатковий дизельний двигун для крейсерської подорожі, але двигун Howaldt не вдалося розробити вчасно. В результаті Luitpold мав максимальну швидкість 20 вузлів у порівнянні з 22 вузлами для інших кораблів. Кораблі були більші за попередній клас на 24 700 тонн, але дешевші на 45 мільйонів марок. Вони були частиною третьої ескадри Флоту відкритого моря, яка була створена для Першої світової війни.
Між 1908 і 1912 роками було побудовано два лінійних крейсера типу «Мольтке», до яких додали додаткову башту на центральній лінії корми, підняту над кормовою баштою, але все ще використовували 28-см гармати. [en] увійшов до складу Флоту відкритого моря, але SMS Goeben став частиною середземноморської ескадри та провів Першу світову війну в складі османського флоту. Кораблі коштували 42,6 і 41,6 млн марок, максимальна швидкість — 28 вузлів. Seydlitz був побудований як трохи збільшена версія проєкту Moltke, що досягає максимальної швидкості 29 вузлів. Усі крейсери з 1908 року оснащувалися турбінними двигунами. Між 1910 і 1912 роками було побудовано чотири легкі [en] водотоннаністю 4600 тонн, приблизно по 7,4 мільйона марок кожен. Кораблі були оснащені масляними пальниками, щоб підвищити ефективність їх основного палива вугіллям. За ними пішли схожі, але трохи збільшені та дещо швидші легкі [en] та [en].
У 1907 році в Зондербурзі (на північ від Кіля) була заснована морська артилерійська школа. Це було спрямовано на усунення труднощів, пов'язаних із новим поколінням гармат, які, маючи потенційно більшу дальність, вимагали прицільних пристроїв, здатних спрямовувати їх на цілі на цих екстремальних відстанях. До 1914 року проводилися експерименти зі збільшенням розмірів зброї до 51 см (20 дюймів). Основні кораблі були оснащені спостережними рубками високо на щоглах з обладнанням для вимірювання дальності, тоді як конструкція корабля була змінена, щоб розмістити башти на центральній лінії корабля для підвищення точності.
Чотири лінійні кораблі типу «Кеніг» були розпочаті між жовтнем 1911 і травнем 1912 року і надійшли на озброєння в 1914 році за ціною 45 мільйонів марок, утворюючи іншу частину Третьої ескадри Флоту відкритого моря. Вони мали 28 500 тонн, з максимальною швидкістю 21 вузол завдяки трьом триступеневим турбінам Брауна-Бовері-Парсонса. Основним озброєнням були п'ять подвійних турелей зі здвоєними 30,5 см гарматами, розташованими по дві турелі в носовій і кормовій частині і одна в центрі корабля. Друга башта з обох кінців була піднята вище, ніж зовнішня, щоб вона могла вести вогонь зверху ([en]). Як і у випадку з Prinzregent Luitpold, спочатку передбачалося, що кораблі будуть мати один дизельний двигун для крейсерської подорожі, але його так і не було розроблено, а замість нього були встановлені турбіни. Кораблі були оснащені торпедними сітками, протягнутими вздовж корпусу, призначеними для зупинки торпед, але вони зменшили максимальну швидкість до непрактичних 8 вузлів і пізніше були видалені.
У 1910 році почалося будівництво першого підводного човна з двома дизельними двигунами. U-19 був вдвічі більшим за перший німецький підводний човен, мав вп'ятеро більшу дальність плавання в 7600 морських миль (14100 км; 8700 миль) зі швидкістю 8 вузлів або максимум 15 вузлів. Тепер було два носових і два кормових торпедних апарати з шістьма торпедами. Кораблі були розроблені для роботи на глибині 50 метрів (160 футів), хоча могли опускатися до 80 метрів (260 футів).
1912 - 1914, Третя Новелла
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk1TDFSb1pXOWlZV3hrWDNadmJsOUNaWFJvYldGdWJsOUliMnhzZDJWbkpUSTRZM0p2Y0hCbFpDVXlPUzVxY0djdk1UY3djSGd0VkdobGIySmhiR1JmZG05dVgwSmxkR2h0WVc1dVgwaHZiR3gzWldjbE1qaGpjbTl3Y0dWa0pUSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Витрати на флот невблаганно зростали з кожним роком. 1909 року канцлер Бернхард фон Бюлов і міністр фінансів Райнхольд фон Сюдов спробували прийняти новий бюджет, який підвищив податки, щоб зменшити дефіцит. Соціал-демократичні партії відмовилися прийняти підвищення податків на товари, а консерватори виступили проти підвищення податків на спадщину. Бюлов і Сюдов пішли у відставку через поразку, а Теобальд фон Бетманн Голльвег став канцлером. Його спроба вирішити проблему полягала в тому, щоб ініціювати переговори з Великою Британією про узгоджене уповільнення військово-морського будівництва. Переговори закінчилися нічим, коли в 1911 році Агадірська криза призвела до конфлікту між Францією та Німеччиною. Німеччина намагалася «переконати» Францію поступитися територією в Середньому Конго в обмін на розв'язку Франції в Марокко. Це викликало занепокоєння Британії з приводу експансіоністських цілей Німеччини та спонукало Британію налагодити тісніші відносини з Францією, включаючи морську співпрацю. Тірпіц знову побачив у цьому можливість наполягати на розширенні військово-морського флоту та продовженні темпів будівництва чотирьох капітальних кораблів на рік у 1912 році. Вибори в січні 1912 року принесли Рейхстаг, де соціал-демократи, які виступали проти військової експансії, стали найбільшою партією.
Німецька армія, пам'ятаючи про неухильне зростання частки витрат на флот, вимагала збільшення на 136 000 чоловік, щоб наблизити свою чисельність до французької. У лютому 1912 року британський військовий міністр, [en], прибув до Берліна, щоб обговорити можливі обмеження військово-морської експансії. Тим часом у Великій Британії перший лорд адміралтейства Вінстон Черчилль виступив із промовою, в якій назвав німецький флот «розкішшю», що в Німеччині вважалося образою. Переговори закінчилися звинуваченнями, хто що пропонував. Бетман Голльвег виступав за гарантовану частку витрат на армію, але зазнав невдачі, коли армійські офіцери відмовилися підтримати його публічно. Тірпіц виступав за шість нових капітальних кораблів і отримав три разом із 15 000 додаткових моряків у новому загальному військовому бюджеті, прийнятому в квітні 1912 року. Нові кораблі разом із існуючим резервним флагманом і чотирма резервними лінійними кораблями мали стати однією новою ескадрою для Флот відкритого моря. У всьому флоті було б п'ять ескадр з восьми лінійних кораблів, дванадцяти великих крейсерів і тридцяти малих, а також додаткові крейсери для виконання закордонних завдань. Тірпіц передбачав, що з поточною програмою замін існуюча ескадра берегової оборони старих кораблів стане шостою ескадрою флоту, тоді як до восьми існуючих лінійних крейсерів приєднаються ще вісім як заміна великим крейсерам, які на той час перебували у закордонних ескадрах. План передбачав основний флот із 100 000 осіб, 49 лінійних кораблів і 28 лінійних крейсерів до 1920 року. Кайзер прокоментував британців: «... ми притисли їх до стіни».
Попри те, що Тірпіцу вдалося отримати більше кораблів, частка військових витрат на флот знизилася в 1912 році і згодом з 35% в 1911 році до 33% в 1912 році і 25% в 1913 році. Це відображало зміну ставлення військових планувальників до того, що сухопутна війна в Європі ставала дедалі ймовірнішою, і спричинило відмову від плану Тірпіца щодо всесвітньої експансії за допомогою флоту. 1912 року генерал [en] сказав: «Я вважаю війну неминучою, і чим швидше, тим краще». Молодший брат кайзера, адмірал принц Генріх Прусський, вважав, що вартість флоту тепер занадто велика. У Великій Британії Черчилль оголосив про намір побудувати два капітальні кораблі на кожен, побудований Німеччиною, і реорганізував флот, щоб перевести лінкори із Середземного моря до вод Ла-Маншу. Була запроваджена політика підвищення по службі британських військово-морських офіцерів за заслугами та здібностями, а не за вислугою років, що призвело до швидкого просування по службі для Джелліко та Бітті, обидва зіграли важливу роль у майбутній Першій світовій війні. До 1913 року французи та британці мали плани для спільних морських дій проти Німеччини, а Франція перевела свій атлантичний флот із Бреста до Тулона, замінивши британські кораблі.
Британія також посилила гонку озброєнь, розширивши можливості своїх нових лінкорів. П'ять кораблів типу «Квін Елізабет» 1912 року водотоннажністю 32 000 тонн мали б 15-дюймових (380-мм) гармат і були б повністю на масляному паливі, забезпечуючи швидкість 25 вузлів. У 1912–1913 роках Німеччина зосередилася на лінійних крейсерах із трьома кораблями типу «Дерфлінгер» водотоннажністю 27 000 тонн і максимальною швидкістю 26–27 вузлів, вартістю 56–59 мільйонів марок кожен. Вони мали чотири вежі з двома 30,5-сантиметровими гарматами, розташованими по дві башти з обох кінців, причому внутрішня башта стріляла над зовнішньою. [en] був першим німецьким кораблем, оснащеним зенітними гарматами.
У 1913 році Німеччина відповіла на британський виклик, заклавши два лінійні кораблі типу «Баєрн». Вони надійшли на озброєння лише після битви при Ютландії, тому не брали участі в жодних великих морських діях війни. Вони мали водотоннажність 28 600 тонн, екіпаж 1100 осіб і швидкість 22 вузли, вартістю 50 мільйонів марок. Гармати були розташовані за тією ж схемою, що й на попередніх лінійних крейсерах, але тепер їх діаметр був збільшений до 38 см (15 дюймів). Кораблі мали чотири 8,8-сантиметрові зенітні установки, а також шістнадцять 15-сантиметрових легших гармат, але працювали на вугіллі. Вважалося, що вугільні бункери на бортах корабля додали захист від проникаючих снарядів, але Німеччина також не мала надійного постачання мазуту. Ще два кораблі цього класу були пізніше закладені, але так і не були завершені.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxqTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFNE15MHlNREE0TFRFd01UWXROVEE1SlRKRFgxUm9aVzlmVDNOMFpYSnJZVzF3WDIxcGRGOUxZVzFsY21Ga1pXNHVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUoxYm1SbGMyRnlZMmhwZGw5Q2FXeGtYekU0TXkweU1EQTRMVEV3TVRZdE5UQTVKVEpEWDFSb1pXOWZUM04wWlhKcllXMXdYMjFwZEY5TFlXMWxjbUZrWlc0dWFuQm4uanBn.jpg)
У 1912–1913 роках на замовлення російського флоту на німецьких корабельнях було розпочато будівництво трьох легких крейсерів вартістю близько 9 мільйонів марок. Кораблі були захоплені на початку Першої світової війни і стали [en], SMS Pillau і [en]. Два більші крейсери, [en] і [en], також були розпочаті і надійшли на озброєння в 1915 році. Було побудовано більше торпедних катерів, поступово збільшуючи розміри, які досягли 800 тонн для кораблів V-25 до V-30, побудованих AG Vulcan в Кілі до 1914 року. У 1912 році Німеччина створила середземноморську ескадру у складі лінійного крейсера «Гебен» і легкого крейсера [en]».
Повітряна сила
Військово-морські випробування повітряних куль почалися в 1891 році, але результати були незадовільними, і жодна з них не була придбана флотом. 1895 року граф Фердинанд фон Цеппелін спробував зацікавити як армію, так і флот своїми новими [en], але безуспішно. Жорсткі «Цеппеліни» вважалися надто повільними, і виникали сумніви щодо їхньої надійності при роботі над водою. 1909 року флот відхилив пропозиції запускати літаки з кораблів, а в 1910 році знову відмовився від дирижаблів Цеппеліна. Нарешті в 1911 році почалися випробування літаків, і в 1912 році Тірпіц погодився придбати перший дирижабль для військово-морської розвідки за 850 000 марок.
Машина мала достатній радіус дії (1440 км (890 миль)), щоб діяти над Британією, але мала кулемети для використання проти літаків та експериментальні 80-кілограмові (180 фунтів) бомби. Наступного року було замовлено ще десять, і в [en], поблизу Берліна, була створена нова військово-повітряна дивізія. Однак у вересні 1913 року [en] було зруйновано [en], а наступного місяця [en] зник через [en]. Замовлення на непоставлені машини були скасовані, залишивши флоту одну машину, [en].
У 1910 році принц Генріх навчився літати і підтримав справу морської авіації. 1911 року проводилися експерименти з гідролітаками Albatros, а в 1912 році Тірпіц дозволив 200 000 марок на випробування гідролітаків. Гідролітак Curtiss було прийнято на озброєння. До 1913 року було чотири літаки, тепер у тому числі британський Sopwith, і довгострокові плани створити шість військово-морських авіаційних станцій до 1918 року. До 1914 року Marine-Fliegerabteilung, морський аналог добре відомих наземних авіаційних підрозділів Fliegertruppe імперської армії складалася з дванадцяти гідролітаків і одного наземного літака і мала бюджет у 8,5 мільйонів марок. Випробування в 1914 році з використанням гідролітаків, що діяли з флотом, були не вражаючими; з чотирьох учасників один розбився, один не зміг злетіти і лише один успішно виконав усі завдання. Найуспішнішим літаком був британський дизайн, і справді, експерименти в Британії тривали за підтримки Вінстона Черчилля, і включали перетворення поромів і лайнерів на гідролітаконосці.
Перша світова війна
До початку Першої світової війни німецький імперський флот мав 22 переддредноути, 14 лінійних кораблів-дредноутів і 4 лінійних крейсера. Ще три кораблі класу Кеніг були закінчені між серпнем і листопадом 1914 року, а два лінкори класу Bayern вступили на озброєння в 1916 році. Лінейні крейсери «Дерффлінгер», «Лютцов» і «Гінденбург» були закінчені відповідно у вересні 1914, березні 1916 і травні 1917 років. Усі, крім останніх попередніх дредноутів, незабаром були виведені з експлуатації, щоб їхні екіпажі могли бути переведені на корисніші судна.
Основними бойовими [en] військово-морського флоту повинні були стати флот відкритого моря і підводний флот. Менші флоти були розгорнуті в німецьких заморських протекторатах, найвідоміший був призначений на станцію Східної Азії в Ціндао.
Підводні човни ВМС Німеччини також сприяли затопленню пасажирського лайнера та допоміжного крейсера,RMS Лузитанія 7 травня 1915 року, що стало однією з головних подій, що призвели до вступу США у війну через два роки, у 1917 році.
Зіткнення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelptTDBSbGRYUnpZMmhsYzE5U1pXbGphRjlHYkdGbloyVnVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFFWlhWMGMyTm9aWE5mVW1WcFkyaGZSbXhoWjJkbGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Помітними битвами військово-морського флоту були:
- [en] (контр-адмірал [en]) – 1914
- Битва при Коронелі (віце-адмірал Максиміліан фон Шпее) – 1914. Німецька Східно-Азійська ескадра розбила британську Вест-Індійську ескадру
- Битва біля Фолклендських островів (віце-адмірал Максиміліан фон Шпее) – 1914. Східно-Азійська ескадра зазнала поразки від британських лінійних крейсерів
- Битва при Доггер-банці (віце-адмірал Франц Гіппер) – 1915. Панцерний крейсер [en] затонув і британський лінійний крейсер «Ліон» виведено з ладу.
- Битва у Ризькій затоці (віце-адмірал [en])
- Ютландська битва (віце-адмірал Райнгард Шеер; віце-адмірал Франц Гіппер) -1916. У найбільшій морській битві війни кілька британських кораблів було потоплено або пошкоджено, але Флот відкритого моря не зміг завдати шкоди британському Великому флоту в достатній мірі, щоб загрожувати [en].
- Операція «Альбіон», включаючи [en] (віце-адмірал [en]) – 1917. На Балтиці проти російських військ.
- Перша битва за Атлантику – війна підводних човнів
Помітні незначні битви:
- Битва за Готланд
- [en] – 1916. Атака торпедних катерів на Дуврську загороду
- [en] – 1917. Напад на Дуврську загороду
- [en]
- [en] – 1914. Бомбардування портів британського східного узбережжя.
- Переслідування крейсерів «Гебен» та «Бреслау»
- [en] – 1916. Бомбардування портів британського східного узбережжя.
- [en]
Незначні зіткнення включали торговельне рейдерство здійснюване крейсерами Emden, Königsberg, і вітрильним кораблем і торговим рейдером [en].
Імператорський флот проводив сухопутні операції, напр. керуючи далекобійною Паризькою гарматою, яка базувалася на морській гарматі. Під час облоги Ціндао використовувалися військово-морські війська, оскільки Ціндао був військово-морською базою, а також імперський флот підпорядковувався безпосередньо імперському уряду (німецька армія складалася з полків різних держав).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0wTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFeE5pMDBNalF0TURReUpUSkRYME5vYVc1aEpUSkRYMVJ6YVc1bmRHRjFMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFDZFc1a1pYTmhjbU5vYVhaZlFtbHNaRjh4TVRZdE5ESTBMVEEwTWlVeVExOURhR2x1WVNVeVExOVVjMmx1WjNSaGRTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Після битви при Ютландії головні кораблі Імперського флоту були обмежені пасивною службою в гавані. У жовтні 1918 року [en] в Кілі під керівництвом адмірала Франца фон Гіппера без дозволу планувало відправити флот для останньої битви проти Королівського флоту в Ла-Манші. [en] та підготовка до відплиття спершу спровокували Кільський заколот серед постраждалих моряків, а потім загальну революцію, яка за кілька днів мала змести монархію.
Морська піхота
Морська піхота називалася [en] (нім. Seebataillon). Вони служили у Прусському флоті, Федеральному флоті Північної Німеччини, Німецькому імперському флоті та в сучасному німецькому флоті.
Морська авіація
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl6TDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFNE15MVNNakk0TlRNbE1rTmZWR2hsYjJSdmNsOVBjM1JsY210aGJYQXVjRzVuTHpJeU1IQjRMVUoxYm1SbGMyRnlZMmhwZGw5Q2FXeGtYekU0TXkxU01qSTROVE1sTWtOZlZHaGxiMlJ2Y2w5UGMzUmxjbXRoYlhBdWNHNW4ucG5n.png)
Marine-Fliegerabteilung складався з цепелінів (дирижаблів), аеростатів спостереження та літаків.
Цепеліни переважно використовувалися для розвідки над Північним морем і Балтикою, де витривалість корабля привела німецькі військові кораблі до кількох кораблів союзників. Патрулювання цепелінів мало пріоритет над будь-якою іншою діяльністю дирижабля. За всю війну було здійснено близько 1200 розвідувальних польотів. 1915 року ВМС Німеччини мали близько 15 цепелінів і могли мати два або більше безперервно патрулюючими в будь-який час. Вони не давали британським кораблям наблизитися до Німеччини, виявляли, коли і де англійці встановлювали морські міни, а пізніше допомагали в знищенні цих мін. Цепеліни іноді сідали на поверхню моря поруч із тральщиком, приводили на борт офіцера і показували йому закладку мін. Військово-морські та армійські повітряні служби також здійснили проти Британії, торуючи шлях у техніці бомбардування, а також змушуючи британців зміцнювати свою протиповітряну оборону. Можливість нальоту дирижаблів була схвалена кайзером 9 січня 1915 року, хоча він виключив Лондон як мішень і вимагав не здійснювати нападів на історичні чи урядові будівлі чи музеї. Нічні рейди мали націлюватися лише на військові об'єкти на східному узбережжі та навколо гирла Темзи, але труднощі з навігацією та висота, з якої скидалися бомби, унеможливлювали точне бомбардування, і більшість бомб падали на цивільні цілі або відкриту місцевість.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTDFCc2RXVnpZMmh2ZHkweExtcHdaeTh5TWpCd2VDMVFiSFZsYzJOb2IzY3RNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Розташовані на прибережних аеродромах Північного моря, німецькі військово-морські літаки часто билися проти своїх британських колег з [en]. Морські пілоти літали на літаках, які крім гідролітаків також використовувалися ВПС Німеччини. Теодор Остеркамп був одним із перших військово-морських пілотів, першим німецьким пілотом, який здійснив політ на наземному літаку до Англії з розвідувальною місією, і їх головним асом із 32 перемогами. До кінця війни список німецьких військово-морських асів також включав Готтгарда Заксенберга (31 перемога),[en] (18 перемог),Фрідріха Крістіансена (13 перемог),[en] (8 перемог),[en] (8 перемог), та нар. (7 перемог). Іншим нагородженим авіатором був [en], який збив японський літак під час облоги Ціндао і був єдиним німецьким комбатантом, якому вдалося втекти з табору для полонених у Британії.
Перелік літаків, які були призначені до військово-морської служби:
- [en] – навчальний
- [en] – гідролітак-винищувач
- [en] – гідролітак-винищувач
Морські повітряні служби включали:
Marine Jagdgruppe Flandern яка складалася з:
- Marine Feld Jasta I
- Marine Feldflieger Abteilung II
Після війни
Після закінчення Першої світової війни основна частина сучасних кораблів ВМФ (всього 74) була інтернована в Скапа-Флоу (листопад 1918 року), де весь флот (за кількома винятками) був затоплений своїми екіпажами 21 червня 1919 року за наказом свого командувача, контр-адмірала [en].
Згодом [en] розграбував багато кораблів Скапа-Флоу.
Уцілілі кораблі імперського флоту стали основою Рейхсмаріне Веймарської республіки.
Звання та відзнаки
Система звань та категорій ВМС Імперської Німеччини поєднувала системи використовувані в Пруссії з військово-морськими флотами інших північних німецьких держав.
Військові злочини
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkyTDFOallYSmliM0p2ZFdkb1gzSmhhV1JmY0c5emRHVnlYekU1TVRWZlRFOURYMk53YUM0elp6RXhNamszTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxVFkyRnlZbTl5YjNWbmFGOXlZV2xrWDNCdmMzUmxjbDh4T1RFMVgweFBRMTlqY0dndU0yY3hNVEk1Tnk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Імператорський німецький флот був причетний до кількох військових злочинів, вчинених під час Першої світової війни, зокрема:
- [en] в 1914, в якому було обстріляно кілька британських портів, що спричинило сотні загиблих серед цивільного населення.
- Підводна кампанія. Правила винагороди, які вимагали від комерційних рейдерів попередити свої цілі та дати час екіпажу для того щоб спустити рятувальні човни, а комерційні судна затонули незалежно від національної приналежності, вантажу чи призначення. Після затоплення RMS Lusitania в 1915 році практика була припинена, але потім була відновлена в лютому 1917 р. Це обурювало громадськість США, що спонукало США до війни на стороні союзників.
- Страта цивільного капітана [en], який під час командування пасажирським кораблем [en] намагався протаранити підводний човен [en].
- Затоплення госпітальних суден [en], [en] та [en].
Див. також
Примітки
- ([en] та [en], типу Brandenburg, були продані Османській імперії в 1910)
Виноски
- Geoffrey Bennett (June 1960), "The Battle of Jutland", History Today 10#6 pp. 395–405.
- Herwig p. 13
- Herwig p. 14
- Herwig pp. 17–19
- Herwig p. 15
- Herwig p. 20
- Herwig pp. 24–26
- Herwig pp. 21–23
- Herwig p. 26
- Herwig p. 35
- Herwig pp. 41–42
- Herwig p. 42
- Gottschall, By Order of the Kaiser, p. 260
- Herwig pp. 36–37
- Herwig pp. 48–50
- Herwig pp. 43–44
- Herwig pp. 27–28
- Herwig pp. 44–45
- Herwig p. 22
- Herwig pp. 22–23
- Herwig pp. 54–56
- Herwig pp. 58–59
- Herwig p. 59
- Herwig pp. 60–61
- Herwig p. 87
- Herwig pp. 61–62
- Herwig pp. 62–64
- Herwig p. 64
- Herwig p. 65
- Herwig p. 66
- Herwig pp. 70–71
- Herwig p. 88
- Herwig pp. 72–75
- Herwig pp. 75–77
- Herwig pp. 78–79
- Herwig p. 81
- Herwig p. 82
- Herwig p. 83
- Watson p. 9
- Lehmann Chapter VI
- Franks, et al, p. 25.
- Franks, et al, pp. 177–178.
- Franks, et al, pp. 195–196.
- Franks, et al, pp. 234–235.
- Franks, et al, pp. 92–93.
- Franks, et al, p. 167.
- Franks, et al, pp. 197–198.
- Franks, et al, p. 115.
- Mahncke
- Derbyshire Life and Countryside
- Halpern
- The Shelling of Scarborough in the First World War. English Heritage.
- Athenia: Is this the wreck of the first British ship torpedoed in WW2?. BBC News. 4 жовтня 2017.
- Ben-Yehuda, Nachman (15 липня 2013). Atrocity, Deviance, and Submarine Warfare: Norms and Practices During the World Wars. University of Michigan Press. ISBN — через Google Books.
- An Unatoned War Crime of the First World War: The Sinking of a Hospital Ship by U-86 | International Journal of Naval History. 30 грудня 2020.
Цитовані
- Castle Donington, Derbyshire. Derbyshire Life and Countryside. 20 лютого 2013.
- ; Bailey, Frank W.; Guest, Russell. Above the Lines: The Aces and Fighter Units of the German Air Service, Naval Air Service and Flanders Marine Corps, 1914–1918. Grub Street, 1993. , .
- Gottschall, Terrell D. (2003). By Order of the Kaiser, Otto von Diedrichs and the Rise of the Imperial German Navy 1865–1902. Annapolis: Naval Institute Press. ISBN .
- Halpern, Paul G. A naval history of World War I (Annapolis: Naval Institute Press, 1995).
- Herwig, Holger H. (1980). 'Luxury Fleet', The Imperial German Navy 1888–1918. London: The Ashfield Press. ISBN .
- ; Mingos, Howard. The Zeppelins: The Development of the Airship, with the Story of the Zepplin Air Raids in the World War. (online chapter).
- Mahncke, J O E O (December 2001). Aircraft Operations in the German Colonies, 1911-1916. Military History Journal. South African Military History Society. 12 (2). OCLC 1151994630.
- Watson, Bruce (2006). Atlantic convoys and Nazi raiders. Greenwood. ISBN .
Рекомендована література
- Berghahn, Volker. "Naval Armaments and Social Crisis: Germany Before 1914" in War, Economy and the Military Mind (Routledge, 2020) pp. 61–88.
- Bird, Keith. "The Tirpitz Legacy: The Political Ideology of German Sea Power," Journal of Military History, July 2005, Vol. 69 Issue 3, pp 821–825.
- Bönker, Dirk. Naval Race between Germany and Great Britain, 1898–1912. 1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War.
- Bönker, Dirk. Militarism in a Global Age: Naval Ambitions in Germany and the United States before World War I (2012)excerpt and text search; online review
- (2012). The Sleepwalkers: How Europe Went to War in 1914. London: Allen Lane. ISBN .
- Dodson, Aidan. The Kaiser’s Battlefleet: German Capital Ships 1871–1918 (Seaforth Publishing, 2016).
- Epkenhans, Michael. Tirpitz: Architect of the German High Seas Fleet (2008).
- Hobson, Rolf. "The German School of Naval Thought and the Origins of the Tirpitz Plan 1875-1900." Forsvarsstudier no. 2/1996 93pp online
- Hoerber, Thomas. "Prevail or perish: Anglo-German naval competition at the beginning of the twentieth century," European Security (2011) 20#1, pp. 65–79.
- Kelly, Patrick J. "Strategy, Tactics, and Turf Wars: Tirpitz and the Oberkommando der Marine, 1892–1895," Journal of Military History, Oct 2002, Vol. 66 Issue 4, pp. 1033–1060
- Kelly, Patrick J. (2011). Tirpitz and the Imperial German Navy. Bloomington, Indiana: Indiana University Press. ISBN .
- Kennedy, Paul M. The rise of the Anglo-German antagonism, 1860-1914 (1980) online
- Kennedy, Paul. The Rise and Fall of the Great Powers (1989) online
- Kennedy, Paul. The Rise And Fall of British Naval Mastery (1976)
- Kennedy, Paul. "Strategic Aspects of the Anglo-German Naval Race", in Kennedy, Strategy and Diplomacy 1870-1915 (1983) online
- Langhorne, Richard. “The Naval Question in Anglo-German Relations, 1912-1914.” Historical Journal 14#2 1971, pp. 359–70, online.
- Lynn-Jones, Sean M. "Detente and deterrence: Anglo-German relations, 1911-1914." International Security 11.2 (1986): 121–150.
- MacMillan, Margaret. The War That Ended Peace: The Road to 1914 (2013) online
- (1992). . London: Jonathan Cape. ISBN .
- Maurer, John H. "The Anglo-German naval rivalry and informal arms control, 1912-1914." Journal of Conflict Resolution;; 36.2 (1992): 284-308.
- Olivier, David H. German Naval Strategy, 1856-1888: Forerunners to Tirpitz (2004).
- Padfield, Peter. The Great Naval Race: Anglo-German Naval Rivalry 1900-1914 (2005)
- Parkinson, Roger. Dreadnought: The Ship that Changed the World (IB Tauris, 2014).
- Rahn, Werner. "German Navies from 1848 to 2016: Their Development and Courses from Confrontation to Cooperation." Naval War College Review 70.4 (2017). online
- Rüger, Jan (2007). The Great Naval Game: Britain and Germany in the Age of Empire. Cambridge University Press. ISBN .
- Rüger, Jan. "Revisiting the Anglo-German Antagonism," Journal of Modern History (2011) 83#3, pp. 579–617 in JSTOR
- Seligmann, Matthew (2010). Intelligence Information and the 1909 Naval Scare: The Secret Foundations of a Public Panic. War in History. 17 (1): 37—59. doi:10.1177/0968344509348302. S2CID 146378590.
- Seligmann, Matthew S., and Frank Nägler. The Naval Route to the Abyss: The Anglo-German Naval Race 1895-1914 (Routledge, 2016).
- Seligmann, Matthew S. "The Anglo-German Naval Race, 1898–1914." in Arms Races in International Politics: from the Nineteenth to the Twenty-First Century (2016) pp: 21-40.
- Sondhaus, Lawrence. "'The Spirit of the Army’ at Sea: The Prussian-German Naval Officer Corps, 1847–1897." International History Review 17.3 (1995): 459–484.
- Steinberg, Jonathan. Yesterday's Deterrent. Tilpitz and the Birth of the German Battle Fleet (1965).
- Vagts, Alfred. "Land and Sea Power in the Second German Reich." Journal of Military History 3.4 (1939): 210+ online
- Woodward, E.L. Great Britain and the German Navy (1935) 535pp; scholarly history online
Первинні джерела
- Scheer, Admiral Reinhard. Germany's High Sea Fleet in the World War (reprint Frontline Books, 2014).
Німецькою
- Cord Eberspächer: Die deutsche Yangtse-Patrouille. Deutsche Kanonenbootpolitik in China im Zeitalter des Imperialismus 1900–1914 (The German Yangtse Patrol. German gunboat diplomacy in China in the age of imperialism), Bochum 2004.
- Gerhard Wiechmann: Die preußisch-deutsche Marine in Lateinamerika 1866–1914. Eine Studie deutscher Kanonenbootpolitik (The Prussian-German Navy in Latin America 1866–1914. A study of German gunboat diplomacy 1866–1914), Bremen 2002, .
- Schneider, Dennis: Die Flottenpolitik im Deutschen Kaiserreich, 1890er Jahre bis zum Ausbruch des Ersten Weltkrieges, GRIN Verlag 2009.
Зовнішні посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Імператорські військово-морські сили Німеччини |
- Imperial German Navy in World War I
- German Naval History WW1
- Kaiserliche Marine Deployment 1914
- U-boat War in World War One
- Historical footage of various vessels of the Imperial German Navy, filmportal.de
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Imperatorski vijskovo morski sili nim Kaiserliche Marine Kajzerlihmarine vijskovo morski sili Nimechchini stvoreni pislya ob yednannya nimeckih derzhav u skladi Nimeckoyi imperiyi na osnovi vijskovo morskih sil z 1867 Pivnichnonimeckij federalnij flot Korolivstva Prussiya Voni isnuvali z 1871 po 1919 Osoblivo voni zbilshilisya v period pravlinnya Vilgelma II pri stats sekretari morskogo ministerstva Alfredi fon Tirpici razom iz vprovadzhennyam teorij panuvannya na mori amerikanskogo stratega Alfreda Tejyera Megena Rezultatom chogo stali Anglo Nimecki peregoni morskih ozbroyen pid chas yakih nimeckij flot stav odniyeyu z najbilshih morskih sil u sviti postupayuchis lishe Korolivskomu flotu Imperatorski vijskovo morski silinim Kaiserliche MarineNa sluzhbi 1871 1918Krayina Nimecka imperiyaVid vijskovij flotVijni bitvi Gromadyanska vijna u Samoa 1886 1894 Bokserske povstannya Persha svitova vijnaZnaki rozriznennyaPrapor 1903 1918 Prapor 1892 1903 Prapor 1871 1892 Gyujs 1903 1918 Mediafajli na Vikishovishi Nimeckij nadvodnij flot viyavivsya neefektivnim pid chas Pershoyi svitovoyi vijni jogo yedine velike zitknennya Yutlandska bitva malo rezultatom nichiyu ale nadvodnij flot zdebilshogo zalishavsya v portah do kincya vijni Pidvodnij flot buv znachno rozshirenij i zagrozhuvav britanskij sistemi postachannya pid chas pidvodnoyi kampaniyi U ramkah peremir ya golovni korabli Imperskogo flotu bulo nakazano peredati soyuznikam ale natomist voni buli zatopleni yihnimi vlasnimi ekipazhami Osnovni sili kajzerivskih VMS nazivalisya Flotom vidkritogo morya nim Hochseeflotte Korabli imperatorskih VMS poznachalisya yak SMS nim Seiner Majestat Schiff korabel Jogo velichnosti Nastupnikom kajzerivskih VMS buv Derzhavnij flot nim Reichsmarine Vejmarskoyi respubliki DosyagnennyaDrednouti Flotu vidkritogo morya Imperatorskij flot dosyag kilkoh vazhlivih operacijnih uspihiv U bitvi pri Koroneli vin zavdav pershoyi serjoznoyi porazki Britanskomu Korolivskomu flotu za ponad sto rokiv Prote nimecka eskadra korabliv zgodom bula rozgromlena v bitvi bilya Folklendskih ostroviv de lishe odin korabel uniknuv znishennya Flot takozh vijshov iz bojovogo zitknennya v bitvi pri Yutlandiyi znishivshi bilshe korabliv nizh vtrativshi hocha en znachennya oboh cih zitknen bulo minimalnim Imperskij flot buv pershim hto uspishno vikoristovuvav pidvodni chovni u velikih masshtabah u vijskovij chas do kincya Pershoyi svitovoyi vijni bulo vvedeno v ekspluataciyu 375 pidvodnih chovniv Takozh vikoristovuvav cepelini Hocha vin nikoli ne mig zrivnyatisya z kilkistyu korabliv Korolivskogo flotu vin mav tehnologichni perevagi taki yak krashi snaryadi ta palivo protyagom bilshoyi chastini Velikoyi vijni Zokrema vin nikoli ne vtrachav korabel cherez katastrofichnij vibuh artilerijskih pogrebiv vid ataki vishe vaterliniyi hocha starij pre drednout en shvidko zatonuv bilya Yutlandiyi pislya vibuhu pogrebu sprichinenogo pidvodnoyu atakoyu 1871 1888 Kajzer Vilgelm IProgoloshennya Vilgelma I Imperatorom Nimechchini u Versali Franciya v 1871 Ob yednannya Nimechchini pid kerivnictvom Prussiyi stalo viznachalnim momentom dlya stvorennya Imperskogo flotu v 1871 roci Novostvorenij imperator Vilgelma I yak Korol Prussiyi ranishe buv glavoyu najsilnishoyi derzhavi sho vhodila do skladu novoyi imperiyi Vijskovo morskij flot zalishivsya takim samim yak i v organizaciyi poperednici imperiyi pid chas ob yednannya Nimechchini Pivnichnonimeckij konfederaciyi yaka sama v 1867 roci uspadkuvala flot Korolivstva Prussiyi Stattya 53 novoyi konstituciyi Imperiyi viznavala isnuvannya VMS yak nezalezhnoyi organizaciyi ale do 1888 roku nim keruvali armijski oficeri i spochatku prijnyali ti sami pravila sho j prusska armiya Verhovne komanduvannya nalezhalo imperatoru ale jogo pershim priznachenim nachalnikom buv general vid infanteriyi en Kil na Baltijskomu mori ta Vilgelmsgafen na Pivnichnomu mori sluguvali golovnimi vijskovo morskimi bazami flotu Kolishnye vijskovo morske ministerstvo stalo en 1 lyutogo 1872 roku todi yak Stosh oficijno stav admiralom u 1875 roci Spochatku golovnim zavdannyam novogo imperskogo flotu buv zahist uzberezhzhya a Franciya ta Rosiya rozglyadalisya yak najimovirnishi majbutni vorogi Nimechchini Todi zavdannya Imperskogo flotu polyagali v tomu shob zapobigti visadci bud yakoyi sili vtorgnennya ta zahistiti priberezhni mista vid mozhlivogo bombarduvannya U berezni 1872 roku v Kili bulo stvoreno en dlya pidgotovki oficeriv u travni bulo stvoreno Inzhenernij korpus a v lyutomu 1873 roku Medichnij korpus U lipni 1879 roku buv stvorenij okremij Torpednij inzhenernij korpus yakij mav spravu z torpedami ta minami U travni 1872 roku bula zapochatkovana desyatirichna programa budivnictva dlya modernizaciyi flotu Dlya cogo znadobilosya visim bronovanih fregativ shist bronovanih korvetiv dvadcyat legkih korvetiv sim monitoriv dvi plavuchi batareyi shist avizo visimnadcyat kanonerskih chovniv i dvadcyat visim torpednih kateriv oriyentovnoyu vartistyu 220 miljoniv zolotih marok Plan budivnictva mav buti zatverdzhenij Rejhstagom yakij kontrolyuvav rozpodil koshtiv hocha odna chvert groshej bula otrimana vid francuzkih vijskovih reparacij U 1883 roci Stosha zminiv inshij general graf Leo fon Kaprivi Na toj moment flot mav sim bronovanih fregativ i chotiri bronovanih korveti 400 oficeriv i 5000 ryadovogo skladu Cili beregovoyi oboroni zalishilisya perevazhno nezminnimi ale buv novij akcent na rozrobci torped sho davalo mozhlivist vidnosno nevelikim korablyam uspishno atakuvati nabagato bilshi korabli U zhovtni 1887 roku pershij divizion torpedonosciv buv stvorenij u Vilgelmsgafeni a drugij divizion torpedonosciv bazuvavsya v Kili 1887 roku Kaprivi zaprosiv budivnictvo desyati bronovanih fregativ Shlyuz Kilskogo kanalu v Brunsbyutteli Bilshe znachennya v cej chas nadavalosya rozvitku armiyi yaka yak ochikuvalosya bula vazhlivishoyu u bud yakij vijni Odnak u chervni 1887 roku bulo rozpochato budivnictvo Kilskogo kanalu yakij z yednav Pivnichne more z Baltijskim cherez pivostriv Yutlandiya dozvolyayuchi nimeckim korablyam podorozhuvati mizh dvoma moryami unikayuchi vod kontrolovanih inshimi krayinami Ce skorotilo shlyah dlya komercijnih korabliv ale specialno ob yednalo dva rajoni yaki golovnim chinom hvilyuvali nimeckij flot cinoyu 150 miljoniv marok Karta zamorskih stancij nimeckogo imperskogo flotu 1901 1914 Zgodom vazhlive znachennya nabuv zahist nimeckih morskih torgovih shlyahiv Nezabarom ce peredbachalo stvorennya deyakih zakordonnih stancij postachannya tak zvanih Auswartige Stationen inozemnih stancij a v 1880 h rokah Imperatorskij flot vidigrav pevnu rol u zabezpechenni stvorennya nimeckih kolonij i protektorativ v Africi Aziyi ta Okeaniyi 1888 1897 za Kajzera Vilgelma IIVilgelm II v 1913 U chervni 1888 roku Vilgelm II stav imperatorom pislya smerti svogo batka Fridriha III yakij praviv lishe 99 dniv Vin pochav svoye pravlinnya z namirom zrobiti dlya flotu te sho jogo did Vilgelm I zrobiv dlya armiyi Stvorennya morskoyi imperiyi shob konkuruvati z Britanskoyu ta Francuzkoyu imperiyami stalo pragnennyam poznachiti Nimechchinu yak spravdi globalnu veliku derzhavu Vilgelm stav grand admiralom nimeckogo flotu ale takozh otrimav pochesni tituli z usiyeyi Yevropi stavshi admiralom britanskogo rosijskogo shvedskogo danskogo norvezkogo avstro ugorskogo ta greckogo flotiv Odnogo razu vin odyagnuv formu britanskogo admirala shob prijnyati britanskogo posla U cej chas Imperatorskij flot mav 534 oficeri ta 15 480 osib Koncepciya rozshirennya vijskovo morskoyi potuzhnosti neminuche cinoyu nerozshirennya inshih sil mala suprotivnikami troh poslidovnih kerivnikiv nimeckih zbrojnih sil Valderzee Shliffena ta Moltke mizh 1888 i 1914 rokami Vona mala bi bilshe suprotivnikiv yakbi namiri kajzera buli shiroko vidomi Natomist vin uzyavsya za plan povilnogo rozshirennya vijskovo morskogo flotu vipravdovuyuchi rozshirennya krok za krokom U lipni 1888 roku Vilgelm II priznachiv vice admirala en golovoyu admiraltejstva Monts keruvav rozrobkoyu linkoriv tipu Brandenburg chotiri z yakih buli pobudovani do 1894 roku vartistyu 16 miljoniv marok kozhen i vodotonnazhnistyu 10 000 tonn U 1889 roci Vilgelm II reorganizuvav vishij riven upravlinnya flotom stvorivshi en ekvivalentnij en yakij ranishe funkcionuvav u tij samij yakosti yak dlya armiyi tak i dlya flotu Golova vijskovo morskogo kabinetu vidpovidav za prosuvannya po sluzhbi priznachennya upravlinnya ta vidachu nakaziv vijskovo morskim silam Kapitan en buv priznachenij jogo pershim kerivnikom i zalishavsya nim do 1906 roku koli jogo zminiv dovgolitnij admiral Georg Oleksandr fon Myuller Isnuyuche Imperatorske admiraltejstvo bulo skasovano a jogo obov yazki rozpodileno mizh dvoma organizaciyami Bulo stvoreno novu posadu nachalnika en vidpovidalnogo za rozgortannya korabliv strategiyu ta taktiku ekvivalent verhovnogo golovnokomanduvacha armiyeyu Vice admiral en buv priznachenij u 1889 roci i zalishavsya na cij posadi do 1895 roku Budivnictvo ta obslugovuvannya korabliv a takozh postachannya nalezhali do sferi vidpovidalnosti Derzhavnogo sekretarya en Reichsmarineamt vidpovidalnogo pered kanclerom i konsultuyuchi Rejhstag z pitan vijskovo morskoyi spravi Pershim priznachenim buv kontr admiral en a potim kontr admiral en z 1890 po 1897 rik Kozhen iz cih troh kerivnikiv departamentu okremo zvituvav Vilgelmu II Nimeckij moryak bl 1890 roku U 1895 roci bulo pogodzheno finansuvannya p yati linijnih korabliv klasu Kajzer Fridrih III budivnictvo yakih bulo zakincheno do 1902 roku Korabli buli innovacijnimi dlya svogo chasu vprovadzhuyuchi skladnu sistemu vodoneproniknih vidsikiv i zberigannya vugillya vzdovzh bortiv korablya dlya poglinannya vibuhiv Odnak korabli pishli vsuperech tendenciyi do vse bilshih golovnih garmat mayuchi garmati menshogo diametru nizh proyekt Brandenburgu ale z konstrukciyeyu shvidkogo zaryadzhannya ta potuzhnishim vtorinnim ozbroyennyam Vitrati zrosli do 21 miljona marok kozhen yak i rozmir do 11 500 tonn U 1892 roci Nimechchina spustila na vodu zahishenij krejser en pershij korabel vijskovogo flotu z troma gvintami Yiyi zminili p yat zahishenih en ostannih zahishenih na vidminu vid pancernih krejseriv pobudovanih Nimechchinoyu Korabli pobudovani mizh 1898 i 1900 rokami mali palubnu bronyu ale ne bortovu i priznachalisya dlya vikonannya zakordonnih zavdan Nestacha finansuvannya oznachala sho nemozhlivo bulo stvoriti dekilka proyektiv krejseriv yaki specializuvalisya na dalekih pohodah abo bronovanishih dlya dij u formaciyah flotu Bulo rozpochato robotu nad proyektom pancernogo krejsera en rozpochatogo v 1896 roci ta vvedenogo do ekspluataciyi v 1900 roci 1897 1906 Tirpic i Vijskovo morski zakoniAlfred fon Tirpic 18 chervnya 1897 roku kontr admiral Alfred fon Tirpic buv priznachenij derzhavnim sekretarem vijskovo morskogo flotu de vin zalishavsya dev yatnadcyat rokiv Tirpic vistupav za rozshirenij flot neobhidnij Nimechchini dlya zahistu svoyih teritorij za kordonom Vin dosyag velikogo uspihu perekonavshi parlament prijnyati kilka zakonoproyektiv pro flot yaki dozvolyali rozshirennya flotu Zovnishnya politika Nimechchini yaku pidtrimuvav Otto fon Bismark polyagala v tomu shob vidvernuti interesi velikih derzhav za kordonom u toj chas yak Nimechchina zmicnyuvala svoyu integraciyu ta vijskovu silu Teper Nimechchina mala konkuruvati z reshtoyu Tirpic pochav z reklamnoyi kampaniyi spryamovanoyi na populyarizaciyu vijskovo morskogo flotu Vin stvoriv populyarni zhurnali pro flot organizuvav pereklad en Alfreda Tejyera Megena v yakomu dovodilosya pro vazhlivist vijskovo morskih sil nimeckoyu movoyu ta publikaciyu v gazetah vlashtovuvav mitingi na pidtrimku ta zaproshuvav politikiv i promislovciv na vijskovo morski oglyadini Dlya lobiyuvannya politikiv i rozgolosu buli sformovani rizni grupi tisku Odna z takih organizacij en abo Flottenverein bula organizovana kerivnikami stalelivarnoyi promislovosti Alfred Krupp korabelen i bankiv nabravshi ponad miljon chleniv Politichnim partiyam proponuvalisya postupki taki yak podatki na importne zerno v obmin na pidtrimku vijskovo morskih zakonoproyektiv 10 kvitnya 1898 roku Rejhstag uhvaliv pershij zakonoproyekt pro vijskovo morskij flot Vin dozvoliv utrimuvati flot iz 19 linijnih korabliv 8 pancernih krejseriv 12 velikih krejseriv i 30 legkih krejseriv yaki mali buti pobudovani do 1 kvitnya 1904 roku Isnuyuchi korabli buli vrahovani v zagalnij kilkosti ale zakonoproyekt peredbachav zaminu korabliv kozhni 25 rokiv na bezstrokovij osnovi Na upravlinnya flotom shorichno vidilyalosya p yat miljoniv marok a zagalnij byudzhet na korablebuduvannya stanoviv 408 miljoniv marok Ce dovelo b nimeckij flot do takoyi sili sho vin mig bi kinuti viklik Franciyi chi Rosiyi ale zalishavsya b yavno postupayuchis najbilshomu flotu svitu Korolivskomu flotu Pislya Bokserskogo povstannya v Kitayi ta Anglo burskoyi vijni 14 chervnya 1900 roku bulo prijnyato drugij zakonoproyekt pro flot Ce priblizno podvoyilo vidilenu kilkist korabliv do 38 linijnih korabliv 20 pancernih krejseriv 38 legkih krejseriv Vazhlivo sho zakonoproyekt ne vstanovlyuvav limitu zagalnoyi vartosti budivelnoyi programi Vitrati na vijskovo morskij flot buli nadto velikimi shob pokriti yih za rahunok podatkiv Rejhstag mav obmezheni povnovazhennya rozshiryuvati opodatkuvannya bez vstupu v peregovori zi skladovimi nimeckimi zemlyami i ce vvazhalosya politichno nezhittyezdatnim Natomist zakonoproyekt bulo profinansovano za rahunok velikih pozik Tirpic u 1899 roci vzhe vivchav mozhlivosti zbilshennya zagalnoyi kilkosti linkoriv do 45 a do 1909 roku cya kilkist zrosla do 48 Kajzer Vilgelm II na bortu legkogo krejsera en u 1894 roci Kincevoyu metoyu Tirpica buv flot zdatnij en Oskilki britanska gromadska dumka bula nalashtovana proti Nimechchini admiral ser Dzhon Fisher dvichi u 1904 ta 1908 rokah zaproponuvav vikoristati ninishnyu morsku perevagu Velikoyi Britaniyi nad en nimeckogo flotu tobto zavdati preventivnih udariv po vijskovo morskim bazam Kil ta Vilgelmsgafen yak Korolivskij flot zrobiv proti flotu Daniyi v 1801 i 1807 rokah Tirpic stverdzhuvav sho yaksho flot zmozhe dosyagti dvoh tretin kilkosti kapitalnih korabliv yakimi volodiye Britaniya to vin matime shans peremogti v konflikti Britaniyi dovodilosya pidtrimuvati flot v usomu sviti i vrahovuvati inshi morski sili todi yak nimeckij flot mig buti zoseredzhenij u vodah Nimechchini Buli zrobleni sprobi primenshiti gadanu zagrozu dlya Britaniyi ale yak tilki nimeckij flot dosyag poziciyi sho zrivnyavsya z inshimi flotami drugogo rangu stalo nemozhlivo uniknuti zgadki pro yedinij velikij flot yakomu vin mav namir kinuti viklik Tirpic spodivavsya sho inshi derzhavi drugogo rangu mozhut ob yednatisya z Nimechchinoyu zaluchenimi yiyi flotom Politika pochatku togo sho bulo shozhe na peregoni morskih ozbroyen ne vrahovuvala nalezhnim chinom te yak Britaniya mozhe vidpovisti Britanska politika vikladena v Zakoni pro morsku oboronu 1889 roku polyagala v tomu shob pidtrimuvati flot perevazhayuchij dvoh najbilshih supernikiv Britaniyi razom uzyatih Britanske admiraltejstvo pidrahuvalo sho do 1906 roku nimeckij flot stane drugim za velichinoyu u sviti Bulo provedeno serjozni reformi Korolivskogo flotu zokrema Fisherom yakij buv pershim morskim lordom z 1904 po 1909 rik 154 stari korabli u tomu chisli 17 linijnih korabliv buli spisani na metalobruht shob zvilniti misce dlya novih suden Reformi v navchanni ta strilbi buli zaprovadzheni shob usunuti ochevidni nedoliki na yaki Tirpic chastkovo rozrahovuvav shob zabezpechiti svoyim korablyam zapas perevagi Bilshe velikih korabliv bulo rozmisheno v britanskih ridnih vodah Ugoda z Yaponiyeyu v 1902 roci oznachala sho korabli mozhut buti vivedeni zi Shidnoyi Aziyi todi yak Serdechna Antanta z Franciyeyu v 1904 roci oznachala sho Britaniya mogla zosereditisya na ohoroni vod La Manshu vklyuchayuchi francuzke uzberezhzhya todi yak Franciya zahishala b britanski interesi v Seredzemnomu mori Do 1906 roku vvazhalosya sho yedinim jmovirnim morskim vorogom Velikoyi Britaniyi bula Nimechchina Linkor tipu Braunshvejg P yat linijnih korabliv tipu Vittelsbah buli pobudovani z 1899 po 1904 roki vartistyu 22 miljoni marok za korabel P yat korabliv tipu Braunshvejg buli pobudovani mizh 1901 i 1906 rokami za trohi bilshe 24 miljoniv marok kozhen Tehnologichni vdoskonalennya oznachali sho shvidkostrilni garmati mozhna bulo zrobiti bilshimi tomu klas Braunshvejg mav osnovne ozbroyennya 28 sm 11 dyujmiv Zavdyaki pokrashennyu dalnosti ta tochnosti torped nagolos buv zroblenij na dodatkovomu ozbroyenni menshih garmat dlya zahistu vid nih P yat linijnih korabliv klasu Dojchland pobudovanih mizh 1903 i 1908 rokami mali podibne ozbroyennya yak i klas Braunshvejg ale vazhchu bronyu za trohi bilshu sumu v 24 5 miljona marok kozhen Prodovzhuvavsya takozh rozvitok bronenosnih krejseriv Konstrukciya Fyursta Bismarka bula vdoskonalena v nastupnomu en zavershenomu v 1902 roci Dva en buli vvedeni v ekspluataciyu v 1904 roci a potim dva podibnih bronepalubnih en vvedeni v ekspluataciyu v 1905 i 1906 rokah vartistyu blizko 17 miljoniv marok kozhen Z 1904 po 1908 rik pishli SMS Scharnhorst i SMS Gneisenau yaki koshtuvali priblizno 20 3 miljona marok Osnovnim ozbroyennyam bulo visim 21 sm 8 3 dyujmiv garmat ale z shistma 15 sm 5 9 dyujmami i visimnadcyatma 8 8 sm 3 5 dyujmami garmatami dlya menshih cilej Visim legkih en buli pobudovani mizh 1902 i 1907 rokami rozroblenimi na osnovi poperednogo klasu Gazel Korabli mali desyat garmat kalibru 10 5 santimetriv 4 1 dyujma i buli nazvani na chest nimeckih mist en buv pershim nimeckim krejserom osnashenim turbinnimi dvigunami yaki takozh buli viprobuvani na torpednomu kateri S 125 Turbini buli shvidshimi tihishimi legshimi nadijnishimi ta ekonomnishimi na visokih shvidkostyah Pershij britanskij eksperimentalnij proyekt esminec en buv pobudovanij u 1901 roci i v rezultati Tirpic stvoriv specialnu komisiyu dlya rozrobki turbin Do 1903 roku ne bulo nadijnoyi nimeckoyi konstrukciyi tomu buli pridbani britanski turbini Parsons Reorganizaciya komanduvannya U 1899 roci Verhovne komanduvannya VMS Imperiyi bulo zamineno en Admiralstab vidpovidalnim za planuvannya pidgotovku oficeriv i morsku rozvidku Pid chas vijni vin mav brati na sebe zagalne komanduvannya ale v mirnij chas diyav lishe yak doradchij Bezposerednye upravlinnya riznimi elementami flotu pidporyadkovuvalosya oficeram yaki komanduvali cimi elementami pidzvitnimi kajzeru Reorganizaciya vlashtovuvala kajzera yakij hotiv zberegti pryamij kontrol nad svoyimi korablyami Nedolik polyagav u tomu sho vin rozdilyav integrovanu strukturu vijskovogo komanduvannya yaka ranishe vrivnovazhuvala vazhlivist vijskovo morskogo flotu v zagalnih pitannyah oboroni Ce vlashtovuvalo Alfreda fon Tirpica oskilki pozbavlyalo vplivu shtab admiraltejstva na morske planuvannya ale zalishalo jomu mozhlivist pid chas vijni reorganizuvati komanduvannya navkolo sebe Vilgelm II odnak nikoli ne pogodzhuvavsya vidmovitisya vid pryamogo kontrolyu nad svoyim flotom 1906 1908 Drednout j innovaciyi Persha NovellaUnifikovane osnovne ozbroyennya HMS Drednout 3 grudnya 1906 roku Korolivskij flot otrimav novij linijnij korabel HMS Drednout Vin stav vidomim yak pershij z novoyi koncepciyi v dizajni linkora vikoristovuyuchi vsi veliki garmati yedinij rozmir kalibru ozbroyennya Vin vikoristovuvav turbinnij rushij dlya bilshoyi shvidkosti ta menshogo prostoru neobhidnogo dlya mehanizmiv i garmati roztashovani tak sho vtrichi bilshe mozhna bulo vikoristovuvati pid chas strilbi vpered i vdvichi bilshe dlya strilbi bortovim zalpom Cej proyekt ne buv suto britanskoyu koncepciyeyu oskilki podibni korabli buduvali v usomu sviti i vin takozh ne buv priznachenij yak protidiya nimeckij vijskovo morskij ekspansiyi ale rezultat polyagav u tomu sho Nimechchina bula negajno zmushena pereglyanuti svoyu programu vijskovo morskogo budivnictva Konstrukciya linijnogo korablya bula dopovnena vvedennyam variantu z legshim bronyuvannyam ta bilshoyu shvidkistyu yakij stav linijnim krejserom Revolyuciya v dizajni razom iz vdoskonalennyam personalu ta navchannya postavili pid serjoznij sumniv nimecke pripushennya pro te sho flot rozmirom u dvi tretini rozmiru Korolivskogo flotu matime prinajmni shans u boyu 1906 roku Nimechchina vzhe vitrachala 60 dohodiv na armiyu Abo potribno bulo znajti velicheznu sumu dlya podalshogo rozvitku vijskovo morskogo flotu abo potribno bulo vidmovitisya vid rozshirennya flotu Rishennya pro prodovzhennya bulo prijnyato Tirpicem u veresni 1905 roku ta pogodzheno kanclerom Berngardom fon Byulovom i kajzerom todi yak Drednout she perebuvav na stadiyi planuvannya Bilshi korabli prirodno buli b dorozhchimi ale takozh vimagali b rozshirennya gavanej shlyuziv i Kilskogo kanalu sho bulo b nadzvichajno dorogim Oriyentovna vartist novih drednoutiv stanovila 36 5 miljoniv marok dlya korabliv vodotonnazhnistyu 19 000 tonn bilshe nizh Drednout v 17 900 tonn i 27 5 miljoniv marok dlya linijnih krejseriv Na dnopogliblennya kanalu vidileno 60 miljoniv marok Rejhstag buv perekonanij pogoditisya z programoyu i prijnyav Novellu dodatkovij zakon vnosyachi popravki do zakonoproyektiv pro flot i vidilyayuchi 940 miljoniv marok na programu drednoutiv i neobhidnu infrastrukturu Shoroku mali buduvati dva drednouti j odin linijnij krejser Linkor klasu Nassau krilovi bichni bashti ne mogli strilyati poperek palubi poperek korablya Budivnictvo chotiroh linijnih korabliv tipu Nassau pochalosya v 1907 roci pid maksimalnoyu sekretnistyu Golovnim nimeckim korabelnim konstruktorom buv Gans Byurkner Bulo vvedeno princip zgidno z yakim tovshina bortovoyi broni na korabli dorivnyuye kalibru velikih garmat u toj chas yak korabli dedali bilshe rozdilyalisya vseredini na vodonepronikni vidsiki shob zrobiti yih stijkishimi do zatoplennya u razi poshkodzhennya Konstrukciya uskladnyuvalasya neobhidnistyu vikoristovuvati porshnevi dviguni zamist menshih turbin oskilki ne bulo dostatno potuzhnoyi konstrukciyi prijnyatnoyi dlya nimeckogo flotu Bashti ne mozhna bulo roztashovuvati nad centrom korablya natomist yih potribno bulo roztashuvati zboku tobto dvi z shesti basht zavzhdi perebuvali b ne z togo boku korablya pid chas strilbi v bort Osnovne ozbroyennya stanovilo dvanadcyat 28 sm garmat Usi korabli buli zakincheni do 1910 roku ponad byudzhet u serednomu 37 4 miljona marok kozhen U 1910 roci yih perevezli z Kilya do Vilgelmsgafena de bulo zaversheno budivnictvo dvoh novih velikih dokiv i buduvalosya bilshe Pershij nimeckij linijnij krejser SMS Von der Tann buv spushenij na vodu v berezni 1908 roku Bulo vikoristano chotiri turbini Parsonsa sho pidvishilo shvidkist do 27 vuzliv i zmenshilo vagu Chotiri zdvoyeni bashti z 28 sm garmatami hocha dvi centralni bashti vse she buli roztashovani z oboh bokiv korablya voni buli zmisheni tomu teper mozhna bulo vesti vogon z bud yakogo boku Proyekt vvazhavsya uspishnim ale vartist u 35 5 miljoniv marok bula znachno vishoyu za asignuvannya 1906 roku Rozrobka legkih krejseriv prodovzhilasya legkimi krejserami tipu Drezden yaki proslavilisya svoyimi diyami na pochatku Pershoyi svitovoyi vijni na Tihomu okeani Korabli mali masu 3300 tonn ozbroyeni desyatma 10 5 santimetrovimi shvidkostrilnimi garmatami ta rozvivali shvidkist blizko 24 vuzliv en koshtuvav 7 5 miljoniv marok a SMS Emden 6 miljoniv marok Chotiri en buli zbudovani mizh 1907 i 1911 rokami vodotonnanistyu 4400 tonn i cinoyu blizko 8 miljoniv marok kozhen Voni mali turbini dvanadcyat 10 5 santimetrovih garmat yak osnovne ozbroyennya ale takozh buli obladnani dlya perenesennya ta vstanovlennya 100 min Z 1907 roku vsi torpedni kateri buduvali z turbinnimi dvigunami Popri yihnyu vinyatkovu vazhlivist nimeckij flot vidmovivsya vzyatisya za spravu inshogo eksperimentu pidvodnogo chovna do 1904 roku Pershij pidvodnij choven U 1 buv predstavlenij u grudni 1906 roku pobudovanij na zavodi Kruppa Germaniawerft v Kili Pershij pidvodnij choven mav vodotonnazhnist 238 tonn na poverhni i 283 tonni pid vodoyu Gasovij dvigun rozvivav na poverhni 10 vuzliv iz dalnistyu plavannya 1500 morskih mil 2800 km 1700 mil Pid vodoyu korabel mig projti 50 morskih mil zi shvidkistyu 5 vuzliv vikoristovuyuchi akumulyatornu elektrichnu tyagu Korabli sliduvali konstrukciyi en yaka vpershe uspishno vikoristana v 1897 roci mayuchi podvijnij korpus i flotacijni baki navkolo zovnishnoyi chastini osnovnih viddilen ekipazhu Pidvodnij choven mav lishe odin torpednij aparat speredu i vsogo tri torpedi Pershi dviguni buli shumnimi ta dimnimi tomu znachnij pririst korisnosti pidvodnogo chovna prijshov iz vprovadzhennyam u 1910 roci tihishih ta chistishih dizelnih dviguniv yaki bulo nabagato vazhche viyaviti vorogu 1908 1912 Druga NovellaNimecki vitrati na korabli postijno zrostali 1907 roku na flot bulo vitracheno 290 miljoniv marok sho zroslo do 347 miljoniv marok abo 24 vidsotkiv nacionalnogo byudzhetu v 1908 roci z prognozovanim deficitom byudzhetu v 500 miljoniv marok Do pochatku Pershoyi svitovoyi vijni do derzhavnogo borgu Nimechchini bulo dodano odin milyard marok cherez morski vitrati Hocha kozhen nimeckij korabel buv dorozhchim za poperednij britancyam vdalosya zniziti vartist nastupnih pokolin linijnih korabliv Bellerofon 3 korabli i Sent Vinsent 3 Nastupni britanski linijni krejseri buli dorozhchimi ale menshe nizh yihni nimecki ekvivalenti Zagalom nimecki korabli buli priblizno na 30 dorozhchimi za britanski Vse ce spriyalo zrostannyu opoziciyi v Rejhstazi shodo bud yakoyi podalshoyi ekspansiyi osoblivo koli bulo yasno sho Velika Britaniya maye namir vidpovidati bud yakij nimeckij programi ekspansiyi abo perevershiti yiyi U samomu floti z 1908 roku pochali nadhoditi skargi na nedofinansuvannya ta nestachu ekipazhiv dlya novih korabliv Derzhavnij sekretar kaznachejstva en podav u vidstavku oskilki ne bachiv sposobu virishiti problemu deficitu byudzhetu Vibori 1907 roku povernuli Rejhstagu bilsh spriyatlivij dlya vijskovih podvigiv pislya vidmovi poperednogo parlamentu nadati koshti dlya pridushennya povstan u koloniyah u nimeckij Pivdenno Zahidnij Africi Popri trudnoshi Tirpic perekonav Rejhstag prijnyati novu Novellu v berezni 1908 roku Ce skorotilo termin sluzhbi korabliv z 25 rokiv do 20 rokiv sho dozvolilo prishvidshiti modernizaciyu i zbilshilo shvidkist budivnictva do chotiroh kapitalnih korabliv na rik Metoyu Tirpica buv flot iz 16 linijnih korabliv i 5 linijnih krejseriv do 1914 roku ta 38 linijnih korabliv i 20 linijnih krejseriv do 1920 roku Takozh malo buti 38 legkih krejseriv i 144 torpednih katera U zakonoproyekti mistilosya obmezhennya zgidno z yakim u 1912 roci budivnictvo skorotitsya do dvoh korabliv na rik ale Tirpic buv upevnenij sho zminit ce piznishe Vin peredbachav sho nimecka promislovist yaka zaraz aktivno zajmayetsya sudnobuduvannyam pidtrimaye kampaniyu za pidtrimku vishih tempiv budivnictva Chotiri linkori klasu Gelgoland buli zakladeni v 1909 1910 rokah vodotonnazhnistyu 22 800 tonn dvanadcyatma 30 5 sm 12 0 dyujmiv garmatami v 6 bashtah porshnevimi dvigunami sho rozvivali maksimalnu shvidkist 21 vuzol i cinoyu 46 miljoniv marok Znovu zh taki konfiguraciya basht bula prodiktovana neobhidnistyu vikoristovuvati centr korablya dlya mehanizmiv popri nedolik komponuvannya bashti Teper korabli buli osnasheni torpedami kalibru 50 sm 20 dyujmiv Linkor klasu Kajzer predstavleni hvostovi bashti velikoyi potuzhnosti tandemni bashti na krilah bichni bashti zmisheni shob mozhna bulo vesti vogon cherez palubu i turbinnij rushij Linijni korabli tipu Kajzer pobudovani mizh 1909 i 1913 rokami zrobili zmini v konstrukciyu oskilki turbinni dviguni buli ostatochno zatverdzheni Korabli mali desyat 30 5 santimetrovih garmat vtrativshi dvi centralni bichni bashti ale otrimavshi dodatkovu bashtu za kormoyu na centralnij liniyi Yak i u vipadku z proyektom Fon der Tanna yakij buv rozroblenij u toj samij chas z usih garmat mozhna bulo vesti vogon z bud yakoyi storoni v bort tobto mozhna bulo vikoristovuvati bilshe garmat nizh u proyekti Helgoland popri te sho yih bulo menshe Bulo pobudovano p yat korabliv a ne chotiri odin z yakih buv flagmanom flotu Odin korabel en buv osnashenij lishe dvoma turbinami a ne troma z namirom mati dodatkovij dizelnij dvigun dlya krejserskoyi podorozhi ale dvigun Howaldt ne vdalosya rozrobiti vchasno V rezultati Luitpold mav maksimalnu shvidkist 20 vuzliv u porivnyanni z 22 vuzlami dlya inshih korabliv Korabli buli bilshi za poperednij klas na 24 700 tonn ale deshevshi na 45 miljoniv marok Voni buli chastinoyu tretoyi eskadri Flotu vidkritogo morya yaka bula stvorena dlya Pershoyi svitovoyi vijni Mizh 1908 i 1912 rokami bulo pobudovano dva linijnih krejsera tipu Moltke do yakih dodali dodatkovu bashtu na centralnij liniyi kormi pidnyatu nad kormovoyu bashtoyu ale vse she vikoristovuvali 28 sm garmati en uvijshov do skladu Flotu vidkritogo morya ale SMS Goeben stav chastinoyu seredzemnomorskoyi eskadri ta proviv Pershu svitovu vijnu v skladi osmanskogo flotu Korabli koshtuvali 42 6 i 41 6 mln marok maksimalna shvidkist 28 vuzliv Seydlitz buv pobudovanij yak trohi zbilshena versiya proyektu Moltke sho dosyagaye maksimalnoyi shvidkosti 29 vuzliv Usi krejseri z 1908 roku osnashuvalisya turbinnimi dvigunami Mizh 1910 i 1912 rokami bulo pobudovano chotiri legki en vodotonnanistyu 4600 tonn priblizno po 7 4 miljona marok kozhen Korabli buli osnasheni maslyanimi palnikami shob pidvishiti efektivnist yih osnovnogo paliva vugillyam Za nimi pishli shozhi ale trohi zbilsheni ta desho shvidshi legki en ta en U 1907 roci v Zonderburzi na pivnich vid Kilya bula zasnovana morska artilerijska shkola Ce bulo spryamovano na usunennya trudnoshiv pov yazanih iz novim pokolinnyam garmat yaki mayuchi potencijno bilshu dalnist vimagali pricilnih pristroyiv zdatnih spryamovuvati yih na cili na cih ekstremalnih vidstanyah Do 1914 roku provodilisya eksperimenti zi zbilshennyam rozmiriv zbroyi do 51 sm 20 dyujmiv Osnovni korabli buli osnasheni sposterezhnimi rubkami visoko na shoglah z obladnannyam dlya vimiryuvannya dalnosti todi yak konstrukciya korablya bula zminena shob rozmistiti bashti na centralnij liniyi korablya dlya pidvishennya tochnosti Chotiri linijni korabli tipu Kenig buli rozpochati mizh zhovtnem 1911 i travnem 1912 roku i nadijshli na ozbroyennya v 1914 roci za cinoyu 45 miljoniv marok utvoryuyuchi inshu chastinu Tretoyi eskadri Flotu vidkritogo morya Voni mali 28 500 tonn z maksimalnoyu shvidkistyu 21 vuzol zavdyaki trom tristupenevim turbinam Brauna Boveri Parsonsa Osnovnim ozbroyennyam buli p yat podvijnih turelej zi zdvoyenimi 30 5 sm garmatami roztashovanimi po dvi tureli v nosovij i kormovij chastini i odna v centri korablya Druga bashta z oboh kinciv bula pidnyata vishe nizh zovnishnya shob vona mogla vesti vogon zverhu en Yak i u vipadku z Prinzregent Luitpold spochatku peredbachalosya sho korabli budut mati odin dizelnij dvigun dlya krejserskoyi podorozhi ale jogo tak i ne bulo rozrobleno a zamist nogo buli vstanovleni turbini Korabli buli osnasheni torpednimi sitkami protyagnutimi vzdovzh korpusu priznachenimi dlya zupinki torped ale voni zmenshili maksimalnu shvidkist do nepraktichnih 8 vuzliv i piznishe buli vidaleni U 1910 roci pochalosya budivnictvo pershogo pidvodnogo chovna z dvoma dizelnimi dvigunami U 19 buv vdvichi bilshim za pershij nimeckij pidvodnij choven mav vp yatero bilshu dalnist plavannya v 7600 morskih mil 14100 km 8700 mil zi shvidkistyu 8 vuzliv abo maksimum 15 vuzliv Teper bulo dva nosovih i dva kormovih torpednih aparati z shistma torpedami Korabli buli rozrobleni dlya roboti na glibini 50 metriv 160 futiv hocha mogli opuskatisya do 80 metriv 260 futiv 1912 1914 Tretya NovellaKancler Betman Hollveg vistupav za garantovanu chastku vijskovih vitrat na armiyu Vitrati na flot nevblaganno zrostali z kozhnim rokom 1909 roku kancler Bernhard fon Byulov i ministr finansiv Rajnhold fon Syudov sprobuvali prijnyati novij byudzhet yakij pidvishiv podatki shob zmenshiti deficit Social demokratichni partiyi vidmovilisya prijnyati pidvishennya podatkiv na tovari a konservatori vistupili proti pidvishennya podatkiv na spadshinu Byulov i Syudov pishli u vidstavku cherez porazku a Teobald fon Betmann Gollveg stav kanclerom Jogo sproba virishiti problemu polyagala v tomu shob iniciyuvati peregovori z Velikoyu Britaniyeyu pro uzgodzhene upovilnennya vijskovo morskogo budivnictva Peregovori zakinchilisya nichim koli v 1911 roci Agadirska kriza prizvela do konfliktu mizh Franciyeyu ta Nimechchinoyu Nimechchina namagalasya perekonati Franciyu postupitisya teritoriyeyu v Serednomu Kongo v obmin na rozv yazku Franciyi v Marokko Ce viklikalo zanepokoyennya Britaniyi z privodu ekspansionistskih cilej Nimechchini ta sponukalo Britaniyu nalagoditi tisnishi vidnosini z Franciyeyu vklyuchayuchi morsku spivpracyu Tirpic znovu pobachiv u comu mozhlivist napolyagati na rozshirenni vijskovo morskogo flotu ta prodovzhenni tempiv budivnictva chotiroh kapitalnih korabliv na rik u 1912 roci Vibori v sichni 1912 roku prinesli Rejhstag de social demokrati yaki vistupali proti vijskovoyi ekspansiyi stali najbilshoyu partiyeyu Nimecka armiya pam yatayuchi pro neuhilne zrostannya chastki vitrat na flot vimagala zbilshennya na 136 000 cholovik shob nabliziti svoyu chiselnist do francuzkoyi U lyutomu 1912 roku britanskij vijskovij ministr en pribuv do Berlina shob obgovoriti mozhlivi obmezhennya vijskovo morskoyi ekspansiyi Tim chasom u Velikij Britaniyi pershij lord admiraltejstva Vinston Cherchill vistupiv iz promovoyu v yakij nazvav nimeckij flot rozkishshyu sho v Nimechchini vvazhalosya obrazoyu Peregovori zakinchilisya zvinuvachennyami hto sho proponuvav Betman Gollveg vistupav za garantovanu chastku vitrat na armiyu ale zaznav nevdachi koli armijski oficeri vidmovilisya pidtrimati jogo publichno Tirpic vistupav za shist novih kapitalnih korabliv i otrimav tri razom iz 15 000 dodatkovih moryakiv u novomu zagalnomu vijskovomu byudzheti prijnyatomu v kvitni 1912 roku Novi korabli razom iz isnuyuchim rezervnim flagmanom i chotirma rezervnimi linijnimi korablyami mali stati odniyeyu novoyu eskadroyu dlya Flot vidkritogo morya U vsomu floti bulo b p yat eskadr z vosmi linijnih korabliv dvanadcyati velikih krejseriv i tridcyati malih a takozh dodatkovi krejseri dlya vikonannya zakordonnih zavdan Tirpic peredbachav sho z potochnoyu programoyu zamin isnuyucha eskadra beregovoyi oboroni starih korabliv stane shostoyu eskadroyu flotu todi yak do vosmi isnuyuchih linijnih krejseriv priyednayutsya she visim yak zamina velikim krejseram yaki na toj chas perebuvali u zakordonnih eskadrah Plan peredbachav osnovnij flot iz 100 000 osib 49 linijnih korabliv i 28 linijnih krejseriv do 1920 roku Kajzer prokomentuvav britanciv mi pritisli yih do stini Popri te sho Tirpicu vdalosya otrimati bilshe korabliv chastka vijskovih vitrat na flot znizilasya v 1912 roci i zgodom z 35 v 1911 roci do 33 v 1912 roci i 25 v 1913 roci Ce vidobrazhalo zminu stavlennya vijskovih planuvalnikiv do togo sho suhoputna vijna v Yevropi stavala dedali jmovirnishoyu i sprichinilo vidmovu vid planu Tirpica shodo vsesvitnoyi ekspansiyi za dopomogoyu flotu 1912 roku general en skazav Ya vvazhayu vijnu neminuchoyu i chim shvidshe tim krashe Molodshij brat kajzera admiral princ Genrih Prusskij vvazhav sho vartist flotu teper zanadto velika U Velikij Britaniyi Cherchill ogolosiv pro namir pobuduvati dva kapitalni korabli na kozhen pobudovanij Nimechchinoyu i reorganizuvav flot shob perevesti linkori iz Seredzemnogo morya do vod La Manshu Bula zaprovadzhena politika pidvishennya po sluzhbi britanskih vijskovo morskih oficeriv za zaslugami ta zdibnostyami a ne za vislugoyu rokiv sho prizvelo do shvidkogo prosuvannya po sluzhbi dlya Dzhelliko ta Bitti obidva zigrali vazhlivu rol u majbutnij Pershij svitovij vijni Do 1913 roku francuzi ta britanci mali plani dlya spilnih morskih dij proti Nimechchini a Franciya perevela svij atlantichnij flot iz Bresta do Tulona zaminivshi britanski korabli Britaniya takozh posilila gonku ozbroyen rozshirivshi mozhlivosti svoyih novih linkoriv P yat korabliv tipu Kvin Elizabet 1912 roku vodotonnazhnistyu 32 000 tonn mali b 15 dyujmovih 380 mm garmat i buli b povnistyu na maslyanomu palivi zabezpechuyuchi shvidkist 25 vuzliv U 1912 1913 rokah Nimechchina zoseredilasya na linijnih krejserah iz troma korablyami tipu Derflinger vodotonnazhnistyu 27 000 tonn i maksimalnoyu shvidkistyu 26 27 vuzliv vartistyu 56 59 miljoniv marok kozhen Voni mali chotiri vezhi z dvoma 30 5 santimetrovimi garmatami roztashovanimi po dvi bashti z oboh kinciv prichomu vnutrishnya bashta strilyala nad zovnishnoyu en buv pershim nimeckim korablem osnashenim zenitnimi garmatami U 1913 roci Nimechchina vidpovila na britanskij viklik zaklavshi dva linijni korabli tipu Bayern Voni nadijshli na ozbroyennya lishe pislya bitvi pri Yutlandiyi tomu ne brali uchasti v zhodnih velikih morskih diyah vijni Voni mali vodotonnazhnist 28 600 tonn ekipazh 1100 osib i shvidkist 22 vuzli vartistyu 50 miljoniv marok Garmati buli roztashovani za tiyeyu zh shemoyu sho j na poperednih linijnih krejserah ale teper yih diametr buv zbilshenij do 38 sm 15 dyujmiv Korabli mali chotiri 8 8 santimetrovi zenitni ustanovki a takozh shistnadcyat 15 santimetrovih legshih garmat ale pracyuvali na vugilli Vvazhalosya sho vugilni bunkeri na bortah korablya dodali zahist vid pronikayuchih snaryadiv ale Nimechchina takozh ne mala nadijnogo postachannya mazutu She dva korabli cogo klasu buli piznishe zakladeni ale tak i ne buli zaversheni Nimecki morski oficeri veresen 1918 roku U 1912 1913 rokah na zamovlennya rosijskogo flotu na nimeckih korabelnyah bulo rozpochato budivnictvo troh legkih krejseriv vartistyu blizko 9 miljoniv marok Korabli buli zahopleni na pochatku Pershoyi svitovoyi vijni i stali en SMS Pillau i en Dva bilshi krejseri en i en takozh buli rozpochati i nadijshli na ozbroyennya v 1915 roci Bulo pobudovano bilshe torpednih kateriv postupovo zbilshuyuchi rozmiri yaki dosyagli 800 tonn dlya korabliv V 25 do V 30 pobudovanih AG Vulcan v Kili do 1914 roku U 1912 roci Nimechchina stvorila seredzemnomorsku eskadru u skladi linijnogo krejsera Geben i legkogo krejsera en Povitryana sila Vijskovo morski viprobuvannya povitryanih kul pochalisya v 1891 roci ale rezultati buli nezadovilnimi i zhodna z nih ne bula pridbana flotom 1895 roku graf Ferdinand fon Ceppelin sprobuvav zacikaviti yak armiyu tak i flot svoyimi novimi en ale bezuspishno Zhorstki Ceppelini vvazhalisya nadto povilnimi i vinikali sumnivi shodo yihnoyi nadijnosti pri roboti nad vodoyu 1909 roku flot vidhiliv propoziciyi zapuskati litaki z korabliv a v 1910 roci znovu vidmovivsya vid dirizhabliv Ceppelina Nareshti v 1911 roci pochalisya viprobuvannya litakiv i v 1912 roci Tirpic pogodivsya pridbati pershij dirizhabl dlya vijskovo morskoyi rozvidki za 850 000 marok Mashina mala dostatnij radius diyi 1440 km 890 mil shob diyati nad Britaniyeyu ale mala kulemeti dlya vikoristannya proti litakiv ta eksperimentalni 80 kilogramovi 180 funtiv bombi Nastupnogo roku bulo zamovleno she desyat i v en poblizu Berlina bula stvorena nova vijskovo povitryana diviziya Odnak u veresni 1913 roku en bulo zrujnovano en a nastupnogo misyacya en znik cherez en Zamovlennya na nepostavleni mashini buli skasovani zalishivshi flotu odnu mashinu en U 1910 roci princ Genrih navchivsya litati i pidtrimav spravu morskoyi aviaciyi 1911 roku provodilisya eksperimenti z gidrolitakami Albatros a v 1912 roci Tirpic dozvoliv 200 000 marok na viprobuvannya gidrolitakiv Gidrolitak Curtiss bulo prijnyato na ozbroyennya Do 1913 roku bulo chotiri litaki teper u tomu chisli britanskij Sopwith i dovgostrokovi plani stvoriti shist vijskovo morskih aviacijnih stancij do 1918 roku Do 1914 roku Marine Fliegerabteilung morskij analog dobre vidomih nazemnih aviacijnih pidrozdiliv Fliegertruppe imperskoyi armiyi skladalasya z dvanadcyati gidrolitakiv i odnogo nazemnogo litaka i mala byudzhet u 8 5 miljoniv marok Viprobuvannya v 1914 roci z vikoristannyam gidrolitakiv sho diyali z flotom buli ne vrazhayuchimi z chotiroh uchasnikiv odin rozbivsya odin ne zmig zletiti i lishe odin uspishno vikonav usi zavdannya Najuspishnishim litakom buv britanskij dizajn i spravdi eksperimenti v Britaniyi trivali za pidtrimki Vinstona Cherchillya i vklyuchali peretvorennya poromiv i lajneriv na gidrolitakonosci Persha svitova vijnaDiv takozh ta Bitva za Atlantiku 1914 1918 Do pochatku Pershoyi svitovoyi vijni nimeckij imperskij flot mav 22 pereddrednouti 14 linijnih korabliv drednoutiv i 4 linijnih krejsera She tri korabli klasu Kenig buli zakincheni mizh serpnem i listopadom 1914 roku a dva linkori klasu Bayern vstupili na ozbroyennya v 1916 roci Linejni krejseri Derfflinger Lyutcov i Gindenburg buli zakincheni vidpovidno u veresni 1914 berezni 1916 i travni 1917 rokiv Usi krim ostannih poperednih drednoutiv nezabarom buli vivedeni z ekspluataciyi shob yihni ekipazhi mogli buti perevedeni na korisnishi sudna Osnovnimi bojovimi en vijskovo morskogo flotu povinni buli stati flot vidkritogo morya i pidvodnij flot Menshi floti buli rozgornuti v nimeckih zamorskih protektoratah najvidomishij buv priznachenij na stanciyu Shidnoyi Aziyi v Cindao Pidvodni chovni VMS Nimechchini takozh spriyali zatoplennyu pasazhirskogo lajnera ta dopomizhnogo krejsera RMS Luzitaniya 7 travnya 1915 roku sho stalo odniyeyu z golovnih podij sho prizveli do vstupu SShA u vijnu cherez dva roki u 1917 roci Zitknennya Prapori sho vikoristovuvalisya Nimeckim imperskim flotom Pomitnimi bitvami vijskovo morskogo flotu buli en kontr admiral en 1914 Bitva pri Koroneli vice admiral Maksimilian fon Shpee 1914 Nimecka Shidno Azijska eskadra rozbila britansku Vest Indijsku eskadru Bitva bilya Folklendskih ostroviv vice admiral Maksimilian fon Shpee 1914 Shidno Azijska eskadra zaznala porazki vid britanskih linijnih krejseriv Bitva pri Dogger banci vice admiral Franc Gipper 1915 Pancernij krejser en zatonuv i britanskij linijnij krejser Lion vivedeno z ladu Bitva u Rizkij zatoci vice admiral en Yutlandska bitva vice admiral Rajngard Sheer vice admiral Franc Gipper 1916 U najbilshij morskij bitvi vijni kilka britanskih korabliv bulo potopleno abo poshkodzheno ale Flot vidkritogo morya ne zmig zavdati shkodi britanskomu Velikomu flotu v dostatnij miri shob zagrozhuvati en Operaciya Albion vklyuchayuchi en vice admiral en 1917 Na Baltici proti rosijskih vijsk Persha bitva za Atlantiku vijna pidvodnih chovniv Pomitni neznachni bitvi Bitva za Gotland en 1916 Ataka torpednih kateriv na Duvrsku zagorodu en 1917 Napad na Duvrsku zagorodu en en 1914 Bombarduvannya portiv britanskogo shidnogo uzberezhzhya Peresliduvannya krejseriv Geben ta Breslau en 1916 Bombarduvannya portiv britanskogo shidnogo uzberezhzhya en Neznachni zitknennya vklyuchali torgovelne rejderstvo zdijsnyuvane krejserami Emden Konigsberg i vitrilnim korablem i torgovim rejderom en Imperatorskij flot provodiv suhoputni operaciyi napr keruyuchi dalekobijnoyu Parizkoyu garmatoyu yaka bazuvalasya na morskij garmati Pid chas oblogi Cindao vikoristovuvalisya vijskovo morski vijska oskilki Cindao buv vijskovo morskoyu bazoyu a takozh imperskij flot pidporyadkovuvavsya bezposeredno imperskomu uryadu nimecka armiya skladalasya z polkiv riznih derzhav Moryaki imperatorskogo flotu v Cintau bl 1912 roku Pislya bitvi pri Yutlandiyi golovni korabli Imperskogo flotu buli obmezheni pasivnoyu sluzhboyu v gavani U zhovtni 1918 roku en v Kili pid kerivnictvom admirala Franca fon Gippera bez dozvolu planuvalo vidpraviti flot dlya ostannoyi bitvi proti Korolivskogo flotu v La Manshi en ta pidgotovka do vidplittya spershu sprovokuvali Kilskij zakolot sered postrazhdalih moryakiv a potim zagalnu revolyuciyu yaka za kilka dniv mala zmesti monarhiyu Morska pihotaMorska pihota nazivalasya en nim Seebataillon Voni sluzhili u Prusskomu floti Federalnomu floti Pivnichnoyi Nimechchini Nimeckomu imperskomu floti ta v suchasnomu nimeckomu floti Morska aviaciyaTeodor OsterkampDiv takozh Marine Fliegerabteilung skladavsya z cepeliniv dirizhabliv aerostativ sposterezhennya ta litakiv Cepelini perevazhno vikoristovuvalisya dlya rozvidki nad Pivnichnim morem i Baltikoyu de vitrivalist korablya privela nimecki vijskovi korabli do kilkoh korabliv soyuznikiv Patrulyuvannya cepeliniv malo prioritet nad bud yakoyu inshoyu diyalnistyu dirizhablya Za vsyu vijnu bulo zdijsneno blizko 1200 rozviduvalnih polotiv 1915 roku VMS Nimechchini mali blizko 15 cepeliniv i mogli mati dva abo bilshe bezperervno patrulyuyuchimi v bud yakij chas Voni ne davali britanskim korablyam nablizitisya do Nimechchini viyavlyali koli i de anglijci vstanovlyuvali morski mini a piznishe dopomagali v znishenni cih min Cepelini inodi sidali na poverhnyu morya poruch iz tralshikom privodili na bort oficera i pokazuvali jomu zakladku min Vijskovo morski ta armijski povitryani sluzhbi takozh zdijsnili proti Britaniyi toruyuchi shlyah u tehnici bombarduvannya a takozh zmushuyuchi britanciv zmicnyuvati svoyu protipovitryanu oboronu Mozhlivist nalotu dirizhabliv bula shvalena kajzerom 9 sichnya 1915 roku hocha vin viklyuchiv London yak mishen i vimagav ne zdijsnyuvati napadiv na istorichni chi uryadovi budivli chi muzeyi Nichni rejdi mali nacilyuvatisya lishe na vijskovi ob yekti na shidnomu uzberezhzhi ta navkolo girla Temzi ale trudnoshi z navigaciyeyu ta visota z yakoyi skidalisya bombi unemozhlivlyuvali tochne bombarduvannya i bilshist bomb padali na civilni cili abo vidkritu miscevist Gyunter Plyushov u 1927 roci Roztashovani na priberezhnih aerodromah Pivnichnogo morya nimecki vijskovo morski litaki chasto bilisya proti svoyih britanskih koleg z en Morski piloti litali na litakah yaki krim gidrolitakiv takozh vikoristovuvalisya VPS Nimechchini Teodor Osterkamp buv odnim iz pershih vijskovo morskih pilotiv pershim nimeckim pilotom yakij zdijsniv polit na nazemnomu litaku do Angliyi z rozviduvalnoyu misiyeyu i yih golovnim asom iz 32 peremogami Do kincya vijni spisok nimeckih vijskovo morskih asiv takozh vklyuchav Gottgarda Zaksenberga 31 peremoga en 18 peremog Fridriha Kristiansena 13 peremog en 8 peremog en 8 peremog ta nar 7 peremog Inshim nagorodzhenim aviatorom buv en yakij zbiv yaponskij litak pid chas oblogi Cindao i buv yedinim nimeckim kombatantom yakomu vdalosya vtekti z taboru dlya polonenih u Britaniyi Perelik litakiv yaki buli priznacheni do vijskovo morskoyi sluzhbi en navchalnij en gidrolitak vinishuvach en gidrolitak vinishuvach Morski povitryani sluzhbi vklyuchali Marine Jagdgruppe Flandern yaka skladalasya z Marine Feld Jasta I Marine Feldflieger Abteilung IIPislya vijniPislya zakinchennya Pershoyi svitovoyi vijni osnovna chastina suchasnih korabliv VMF vsogo 74 bula internovana v Skapa Flou listopad 1918 roku de ves flot za kilkoma vinyatkami buv zatoplenij svoyimi ekipazhami 21 chervnya 1919 roku za nakazom svogo komanduvacha kontr admirala en Zgodom en rozgrabuvav bagato korabliv Skapa Flou Ucilili korabli imperskogo flotu stali osnovoyu Rejhsmarine Vejmarskoyi respubliki Zvannya ta vidznakiDokladnishe Sistema zvan ta kategorij VMS Imperskoyi Nimechchini poyednuvala sistemi vikoristovuvani v Prussiyi z vijskovo morskimi flotami inshih pivnichnih nimeckih derzhav Vijskovi zlochiniPlakat zasudzhuyuchij en 1914 rokuDokladnishe Imperatorskij nimeckij flot buv prichetnij do kilkoh vijskovih zlochiniv vchinenih pid chas Pershoyi svitovoyi vijni zokrema en v 1914 v yakomu bulo obstrilyano kilka britanskih portiv sho sprichinilo sotni zagiblih sered civilnogo naselennya Pidvodna kampaniya Pravila vinagorodi yaki vimagali vid komercijnih rejderiv poperediti svoyi cili ta dati chas ekipazhu dlya togo shob spustiti ryatuvalni chovni a komercijni sudna zatonuli nezalezhno vid nacionalnoyi prinalezhnosti vantazhu chi priznachennya Pislya zatoplennya RMS Lusitania v 1915 roci praktika bula pripinena ale potim bula vidnovlena v lyutomu 1917 r Ce oburyuvalo gromadskist SShA sho sponukalo SShA do vijni na storoni soyuznikiv Strata civilnogo kapitana en yakij pid chas komanduvannya pasazhirskim korablem en namagavsya protaraniti pidvodnij choven en Zatoplennya gospitalnih suden en en ta en Div takozhAnglo Nimecki peregoni morskih ozbroyen en en en Spisok korabliv Imperskih VMS Nimeckoyi imperiyi Samozatoplennya nimeckogo flotu u Skapa Flou en Vijna na mori Persha svitova vijna Primitki en ta en tipu Brandenburg buli prodani Osmanskij imperiyi v 1910 VinoskiGeoffrey Bennett June 1960 The Battle of Jutland History Today 10 6 pp 395 405 Herwig p 13 Herwig p 14 Herwig pp 17 19 Herwig p 15 Herwig p 20 Herwig pp 24 26 Herwig pp 21 23 Herwig p 26 Herwig p 35 Herwig pp 41 42 Herwig p 42 Gottschall By Order of the Kaiser p 260 Herwig pp 36 37 Herwig pp 48 50 Herwig pp 43 44 Herwig pp 27 28 Herwig pp 44 45 Herwig p 22 Herwig pp 22 23 Herwig pp 54 56 Herwig pp 58 59 Herwig p 59 Herwig pp 60 61 Herwig p 87 Herwig pp 61 62 Herwig pp 62 64 Herwig p 64 Herwig p 65 Herwig p 66 Herwig pp 70 71 Herwig p 88 Herwig pp 72 75 Herwig pp 75 77 Herwig pp 78 79 Herwig p 81 Herwig p 82 Herwig p 83 Watson p 9 Lehmann Chapter VI Franks et al p 25 Franks et al pp 177 178 Franks et al pp 195 196 Franks et al pp 234 235 Franks et al pp 92 93 Franks et al p 167 Franks et al pp 197 198 Franks et al p 115 Mahncke Derbyshire Life and Countryside Halpern The Shelling of Scarborough in the First World War English Heritage Athenia Is this the wreck of the first British ship torpedoed in WW2 BBC News 4 zhovtnya 2017 Ben Yehuda Nachman 15 lipnya 2013 Atrocity Deviance and Submarine Warfare Norms and Practices During the World Wars University of Michigan Press ISBN 9780472118892 cherez Google Books An Unatoned War Crime of the First World War The Sinking of a Hospital Ship by U 86 International Journal of Naval History 30 grudnya 2020 Citovani Castle Donington Derbyshire Derbyshire Life and Countryside 20 lyutogo 2013 Bailey Frank W Guest Russell Above the Lines The Aces and Fighter Units of the German Air Service Naval Air Service and Flanders Marine Corps 1914 1918 Grub Street 1993 ISBN 0 948817 73 9 ISBN 978 0 948817 73 1 Gottschall Terrell D 2003 By Order of the Kaiser Otto von Diedrichs and the Rise of the Imperial German Navy 1865 1902 Annapolis Naval Institute Press ISBN 1 55750 309 5 Halpern Paul G A naval history of World War I Annapolis Naval Institute Press 1995 Herwig Holger H 1980 Luxury Fleet The Imperial German Navy 1888 1918 London The Ashfield Press ISBN 0 948660 03 1 Mingos Howard The Zeppelins The Development of the Airship with the Story of the Zepplin Air Raids in the World War online chapter Mahncke J O E O December 2001 Aircraft Operations in the German Colonies 1911 1916 Military History Journal South African Military History Society 12 2 OCLC 1151994630 Watson Bruce 2006 Atlantic convoys and Nazi raiders Greenwood ISBN 978 0 275 98827 2 Rekomendovana literaturaBerghahn Volker Naval Armaments and Social Crisis Germany Before 1914 in War Economy and the Military Mind Routledge 2020 pp 61 88 Bird Keith The Tirpitz Legacy The Political Ideology of German Sea Power Journal of Military History July 2005 Vol 69 Issue 3 pp 821 825 Bonker Dirk Naval Race between Germany and Great Britain 1898 1912 1914 1918 online International Encyclopedia of the First World War Bonker Dirk Militarism in a Global Age Naval Ambitions in Germany and the United States before World War I 2012 excerpt and text search online review 2012 The Sleepwalkers How Europe Went to War in 1914 London Allen Lane ISBN 9780061146657 Dodson Aidan The Kaiser s Battlefleet German Capital Ships 1871 1918 Seaforth Publishing 2016 Epkenhans Michael Tirpitz Architect of the German High Seas Fleet 2008 Hobson Rolf The German School of Naval Thought and the Origins of the Tirpitz Plan 1875 1900 Forsvarsstudier no 2 1996 93pp online Hoerber Thomas Prevail or perish Anglo German naval competition at the beginning of the twentieth century European Security 2011 20 1 pp 65 79 Kelly Patrick J Strategy Tactics and Turf Wars Tirpitz and the Oberkommando der Marine 1892 1895 Journal of Military History Oct 2002 Vol 66 Issue 4 pp 1033 1060 Kelly Patrick J 2011 Tirpitz and the Imperial German Navy Bloomington Indiana Indiana University Press ISBN 978 0 253 35593 5 Kennedy Paul M The rise of the Anglo German antagonism 1860 1914 1980 online Kennedy Paul The Rise and Fall of the Great Powers 1989 online Kennedy Paul The Rise And Fall of British Naval Mastery 1976 Kennedy Paul Strategic Aspects of the Anglo German Naval Race in Kennedy Strategy and Diplomacy 1870 1915 1983 online Langhorne Richard The Naval Question in Anglo German Relations 1912 1914 Historical Journal 14 2 1971 pp 359 70 online Lynn Jones Sean M Detente and deterrence Anglo German relations 1911 1914 International Security 11 2 1986 121 150 MacMillan Margaret The War That Ended Peace The Road to 1914 2013 online 1992 London Jonathan Cape ISBN 0 224 03260 7 Maurer John H The Anglo German naval rivalry and informal arms control 1912 1914 Journal of Conflict Resolution 36 2 1992 284 308 Olivier David H German Naval Strategy 1856 1888 Forerunners to Tirpitz 2004 Padfield Peter The Great Naval Race Anglo German Naval Rivalry 1900 1914 2005 Parkinson Roger Dreadnought The Ship that Changed the World IB Tauris 2014 Rahn Werner German Navies from 1848 to 2016 Their Development and Courses from Confrontation to Cooperation Naval War College Review 70 4 2017 online Ruger Jan 2007 The Great Naval Game Britain and Germany in the Age of Empire Cambridge University Press ISBN 978 0521875769 Ruger Jan Revisiting the Anglo German Antagonism Journal of Modern History 2011 83 3 pp 579 617 in JSTOR Seligmann Matthew 2010 Intelligence Information and the 1909 Naval Scare The Secret Foundations of a Public Panic War in History 17 1 37 59 doi 10 1177 0968344509348302 S2CID 146378590 Seligmann Matthew S and Frank Nagler The Naval Route to the Abyss The Anglo German Naval Race 1895 1914 Routledge 2016 Seligmann Matthew S The Anglo German Naval Race 1898 1914 in Arms Races in International Politics from the Nineteenth to the Twenty First Century 2016 pp 21 40 Sondhaus Lawrence The Spirit of the Army at Sea The Prussian German Naval Officer Corps 1847 1897 International History Review 17 3 1995 459 484 Steinberg Jonathan Yesterday s Deterrent Tilpitz and the Birth of the German Battle Fleet 1965 Vagts Alfred Land and Sea Power in the Second German Reich Journal of Military History 3 4 1939 210 online Woodward E L Great Britain and the German Navy 1935 535pp scholarly history online Pervinni dzherela Scheer Admiral Reinhard Germany s High Sea Fleet in the World War reprint Frontline Books 2014 Nimeckoyu Cord Eberspacher Die deutsche Yangtse Patrouille Deutsche Kanonenbootpolitik in China im Zeitalter des Imperialismus 1900 1914 The German Yangtse Patrol German gunboat diplomacy in China in the age of imperialism Bochum 2004 Gerhard Wiechmann Die preussisch deutsche Marine in Lateinamerika 1866 1914 Eine Studie deutscher Kanonenbootpolitik The Prussian German Navy in Latin America 1866 1914 A study of German gunboat diplomacy 1866 1914 Bremen 2002 ISBN 3 89757 142 0 Schneider Dennis Die Flottenpolitik im Deutschen Kaiserreich 1890er Jahre bis zum Ausbruch des Ersten Weltkrieges GRIN Verlag 2009 Zovnishni posilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Imperatorski vijskovo morski sili NimechchiniImperial German Navy in World War I German Naval History WW1 Kaiserliche Marine Deployment 1914 U boat War in World War One Historical footage of various vessels of the Imperial German Navy filmportal de