Очере́тяний чо́вен, або очере́тяний пліт — судно, корпус якого виготовлений з очерету чи подібних йому трав'янистих водяних рослин (рогозу, папірусу, куги та інших осокових). Поряд із дерев'яними плотами та човнами-довбанками є одним з найдавніших відомих типів суден. Історично були поширені на територіях, на яких відчувався дефіцит деревини (Месопотамія, Єгипет, високогір'я Анд) і дотепер все ще використовуються в кількох регіонах світу.
Очеретяний човен | |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5TDFCbGNuVjJhV0Z1WDJacGMyaHBibWRmWW05aGRITXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkJsY25WMmFXRnVYMlpwYzJocGJtZGZZbTloZEhNdWFuQm4uanBn.jpg)
Хоча є багато перехідних форм між очеретяними плотами й очеретяними човнами, загалом можна зазначити, що плоти тримаються на поверхні води внаслідок природної плавучості матеріалу, з якого вони зроблені, а човни внаслідок своєї водовитісної конструкції (водотоннажності) і, для досягнення такого результату їх корпус, зазвичай, гідроізолюють якоюсь формою бітуму чи смоли. Окрім човнів і плотів з очерету будували також плавучі острови.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek16TDBONWNHVnlkWE5mY0dGd2VYSjFjell1YW5Cbkx6RXlNSEI0TFVONWNHVnlkWE5mY0dGd2VYSjFjell1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTDFCbGRISnZaMng1Y0doelgybHVYMGR2WW5WemRHRnVYekF4TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUVpYUnliMmRzZVhCb2MxOXBibDlIYjJKMWMzUmhibDh3TVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Найдавніші рештки очеретяного човна виявлені на острові Файлака в Кувейті, їх датують 6 тисячоліттям до н. е.. Знайдені фрагменти очеретяних суден в Хачинебі-Тепе на території Туреччини датують 3800 р до н. е., а знахідки в Омані відносять до 2500—2200 р. до н. е.. Усі ці залишки являють собою зв'язані мотузками оберемки очерету, оброблені зовні природним бітумом для гідроізоляції. Такі в'язані оберемки очерету далі з'єднувались між собою для формування плавзасобу або у вигляді плотоподібних човнів, чия плавучість завдячувала властивостям самого матеріалу (очерету) або у вигляді справжніх водотоннажих човнів, що тримались на воді завдяки наявності у них водотоннажості (їх здатності витісняти воду). Така техніка будівництва очеретяних суден була історично й етнографічно зафіксована в різних частинах світу, від Перу до Нової Зеландії і, вочевидь, є найбільш ефективним способом будівництва достатньо надійних річкових або озерних суден з використанням лише очерету та мотузок.
На скелях заповідника Гобустан в Азербайджані збереглось понад 6000 петрогліфів, вирізаних мисливцями-збирачами, які мешкали в місцевих печерах у 10-7 тисячолітті до н. е. Серед них є петрогліфи з зображеннями очеретяного човна з людьми. Очеретяні човни на цих петрогліфах подібні до човнів, зображених на печерних малюнках у Скандинавії, що спонукало Тура Хеєрдала після відвідання Гобустану висунути цікаву, але пізніше не підтверджену теорію, що скандинави походять з регіонів Закавказзя, розташованих на території сучасного Азербайджану. Іншим археологічним прикладом є очеретяне судно з Джемдет-Наср, зображене на месопотамській циліндричній печатці, датованій 3200 р. до н. е.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems0TDBoTlFsOUJSVjh6TmpoZkxWOUNZWEpyWlY5dGFYUmZUV1Z1YzJOb1pXNW1hV2QxY21WdUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMUlUVUpmUVVWZk16WTRYeTFmUW1GeWEyVmZiV2wwWDAxbGJuTmphR1Z1Wm1sbmRYSmxiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
В шумерських міфах про велику повінь Євсевія Кесарійського є твердження про те, що очеретяний човен, побудований Ксісутрусом, зберігся, принаймні до днів грецького історика Бероса, в «Корцирейських горах» Вірменії.
Стародавні єгиптяни будували човни з папірусу і широко використовували їх для плавання по Нілу і його розгалуженій дельті. З рослин папірусу також робили матеріал для письма «папірусу», схожий на папір. Можливо, для будівництва човнів використовували інші рослини роду Cyperus. Відомий приклад єгипетського очеретяного човна з Біблії — імпровізований річковий ковчег (можливо — кошик), в якому був врятований немовлям Мойсей. Ковчег було сплетено зі стебел папірусу, змащених бітумом та смолою (можливо, з глевкого мулу з Нілу). В Єгипті, у Ваді Хаммамат у Коптосі збереглись зображення єгипетських очеретяних човнів, датовані 4000 роком до н. е..
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZsTDBSbGRHRnBiQzVmUm1GaWNtbGpZWFJwYjI1ZmIyWmZjR0Z3ZVhKMWMxOWliMkYwY3k1ZlYyRnNiRjltY21GbmJXVnVkRjltY205dFgzUm9aVjlUZFc1ZlUyRnVZM1IxWVhKNVgxUmxiWEJzWlY5dlpsOU9lWFZ6WlhKeVpWOUpibWxmWVhSZlFXSjFYMGQxY205aUpUSkRYMFZuZVhCMExsOWpMbDh5TkRNd1gwSkRSUzVmVG1WMVpYTmZUWFZ6WlhWdExtcHdaeTh5TWpCd2VDMUVaWFJoYVd3dVgwWmhZbkpwWTJGMGFXOXVYMjltWDNCaGNIbHlkWE5mWW05aGRITXVYMWRoYkd4ZlpuSmhaMjFsYm5SZlpuSnZiVjkwYUdWZlUzVnVYMU5oYm1OMGRXRnllVjlVWlcxd2JHVmZiMlpmVG5sMWMyVnljbVZmU1c1cFgyRjBYMEZpZFY5SGRYSnZZaVV5UTE5RlozbHdkQzVmWXk1Zk1qUXpNRjlDUTBVdVgwNWxkV1Z6WDAxMWMyVjFiUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Стародавні письмові свідчення включають опис Страбона про використання очеретяних човнів в Месопотамії та розповідь Плінія про очеретяні плоти з очеретяними вітрилами на Нілі. Пліній, цитуючи Ератосфена, зазначає, що очеретяні кораблі використовували для прибережних подорожей від річки Ганг до Цейлону наприкінці I тисячоліття до нашої ери — плавання тривало 20 днів зі швидкістю 3 вузли на годину.
Теофраст у своїй «Історії рослин» підтверджує, що корабельна линва, якою слуга зав'язав засув на воротях під час розправи Одіссея над сватами, була звита з папірусних начосів як і такелаж з кораблів царя Антигона. Легкі судна, придатні для плавання по Нілу, були сконструйовані зі стебел папірусу, як зображено на барельєфах часів четвертої династії, де люди ріжуть папірус і роблять з нього очеретяні човни, а також плетуть такелажні канати та майструють вітрила.
Очеретяні човни також здавна будували на високогір'ях Перу та Болівії. Крім того, човни подібної конструкції були знайдені на острові Пасхи. Пророк Ісая згадує про ефіопські очеретяні судна в Старому Заповіті.
Конструкція
Більшість відомих очеретяних човнів мають подібну конструкцію, принципи якої не змінювались тисячоліттями. Так, дослідники відзначають разючу зовнішню подібність папірусних човнів, зображених на давньоєгипетських фресках, до танква — папірусних човнів, які сьогодні використовує місцеве населення на африканському озері Тана.
Для виготовлення човна зібраний рослинний матеріал (рогіз, папірус тощо) висушують на сонці й зв'язують мотузками в довгі сигароподібні снопи, по довжині майбутнього човна, товщі посередині й вужчі на кінцях. Відтак окремі снопи очерету зв'язують мотузками між собою, формуючи корпус човна. На носі й на кормі човна вужчі кінці очеретяних оберемків стягують докупи, часто у формі характерних китиць. В давнину для гідроізоляції очеретяних човнів і подовження віку їх служби, їх смолили чи обробляли якимось бітумом. Сучасні поширені конструкції очеретяних човнів, такі як південноамериканські кабаліто-де-тотора і бальса чи африканські танква, виготовляють без гідроізоляції, тому вони потребують сушіння щоразу після використання, при цьому тривалість служби човна не перевищує 2—3 місяці для невеликих рибальських човнів та 4—6 місяців для великих конструкцій, що зумовлено часом розкладання вологого очерету. Після спуску на воду, очерет, з якого складається корпус човна, починає швидко просочуватись водою і набирати ваги, але з часом, досягнувши певного рівня, цей процес уповільнюється і згодом майже зупиняється. Конструкція очеретяних човнів настільки гнучка, що вони легко долають навіть океанічні хвилі, змінюючи свою форму разом з ними.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDBWVVgwRnRhR0Z5WVY5aGMzWXlNREU0TFRBeVgybHRaekEyTlY5TVlXdGxYMVJoYm1GZllYUmZSMjl5WjI5eVlTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSVlJmUVcxb1lYSmhYMkZ6ZGpJd01UZ3RNREpmYVcxbk1EWTFYMHhoYTJWZlZHRnVZVjloZEY5SGIzSm5iM0poTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Найкраще досліджений процес виготовлення південноамериканських очеретяних човнів бальса. Типові рибальські бальса мають від 2,5 до 7 метрів завдовжки та 1-2,5 метри завширшки. Проте великі бальса, які сьогодні будують переважно задля розваги туристів, можуть досягати довжини 20-25 метрів і часто складаються з двох з'єднаних між собою однакових корпусів (тобто є катамаранами). Цікаво, що конструкція усіх човнів бальса, незалежно від їх розмірів, однакова. Великі човни імітують конструкцію малих майже у всьому й різниця між найменшим і найбільшим човном полягає лише в розмірі їх корпусу, а для катамаранів, — у кількості з'єднаних між собою корпусів.
Будівництво очеретяних човнів бальса починається зі збирання стебел куги Schoenoplectus californicus subsp. tatora та в'язання їх у снопи за допомогою мотузок, які традиційно плетуть із висушеної трави з навколишніх прерій — ічу (ichu). Для будівництва бальси кугу збирають, обрізаючи її на 50—80 см нижче поверхні води косою або ножем на довгій жердці. Кугу збирають в оберемки (amaros) такого розміру, щоб доросла людина змогла охопити їх обіруч. Кожен «амаро» складається приблизно з 600 стебел куги. Після зрізання очерет ретельно висушують на сонці протягом трьох-чотирьох тижнів, перш ніж він буде готовий до використання. З висушених оберемків куги формують довгі сигароподібні в'язки хоризос (chorizos). З хоризос, своєю чергою, формують два великі оберемки, що становлять половини майбутнього човна. Довжина цих двох оберемків відповідає плановій довжині човна, а поперечний діаметр (що залежить від кількості з'єднаних при його формуванні хоризос,) складає від 40-50 см для малих човнів до 1,5 м і більше — для великих. Між цими двома великими оберемками закладається «серцевина», що складається з трьох хоризос, покладених горизонтально одна на одну. Для з'єднання усіх цих складових у єдиний корпус, однією мотузкою до серцевини примотують лівий оберемок, і одночасно та поперемінно з нею іншою мотузкою — правий. Це почергове обвивання триває по всій довжині човна з відстанню між кожною обмоткою приблизно 30 см. Після з'єднання складових човна між собою, мотузки протягом кількох днів щораз підтягуються, допоки «серцевина» човна повністю не зникає з поля зору, затиснута з боків двома великими оберемками, утворюючи єдиний суцільний корпус. Після цього по краях судна прив'язується дві довгі сигароподібні зв'язки очерету (хоризос), що формують планшир, або борти судна.
Сучасні очеретяні човни
Сьогодні очеретяні човни досі використовують у деяких місцинах майже на усіх континентах — від Аравійського півострова до Перу, Болівії, Ефіопії та донедавна на острові Керкіра в Греції.
Південна Америка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd6TDFKbFpXUmZTWE5zWVc1a2MxOXZabDlNWVd0bFgxUnBkR2xqWVdOaFh5MWlMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFTWldWa1gwbHpiR0Z1WkhOZmIyWmZUR0ZyWlY5VWFYUnBZMkZqWVY4dFlpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Найвідоміші сучасні очеретяні човни «бальса» використовують народності уру та аймара на озері Тітікака, розташованому на висоті 3810 м над рівнем моря на кордоні між Перу та Болівією в Південній Америці. Уру мешкали у високогір'ї Перу ще до виникнення цивілізації інків і, як вважають, саме переховуючись від войовничих інків, почали переселятись на штучні плавучі острови, розкидані по озеру Тітікака. Ці острови побудовані з куги Schoenoplectus californicus subsp. tatora, що росте по берегах озера Тітікака, а також на острові Пасхи і на кожному плавучому острові розміщується від трьох до десяти будинків, також побудованих із куги.
Кугу використовували для будівництва човнів ще доколумбовими південноамериканськими цивілізаціями, і сьогодні уру та аймара продовжують будувати з неї свої традиційні очеретяні човни, які вони використовують для риболовлі та полювання на водоплавних птахів. Човни «бальса» бувають різного розміру — від невеликих риболовецьких каное до суден завдовжки тридцять метрів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDBoMVlXNWphR0ZqYnk1cWNHY3ZNakl3Y0hndFNIVmhibU5vWVdOdkxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Біля південно-східного берега озера Тітікака лежать руїни стародавнього міста-держави Тіванако з залишками монументальних споруд, складених з вигадливо оброблених мегалітичних каменів. Брили зеленого андезиту, які використовувались для будівництва і складного різьблення, походять з півострова Копакабана з протилежного берега озера Тітікака. За однією з гіпотез, ці гігантські брили андезиту вагою понад 40 тонн, перевозили через озеро Тітікака на відстань близько 90 кілометрів очеретяними човнами.
Традиційно човни з куги будували в Перу не лише на озері Тітікака, а й в інших місцях. Зокрема, одномісні рибальські очеретяні човни кабаліто-де-тотора з довгими гострими носами і короткою пласкою кормою використовувались перуанськими рибалками на узбережжі Тихого океану останні 3000 років, що підтверджується археологічними знахідками з їхніми зображеннями. Їх і дотепер у великій кількості можна побачити на тихоокеанських пляжах країни.
Очеретяні човни на острові Пасхи також будувались тубільцями з використанням куги. Цікаво, що за конструкцією ці човни дуже подібні до перуанських човнів бальса.
Тур Хеєрдал залучав майстрів з аймарської родини Лімачі, що мешкають у [es], острівному поселенні на болівійському боці озера Тітікака, до будівництва його човнів «Ра-2» і «Тигріс», а Філ Бак — для будівництва його човнів «Віракоча».
-
- Індіанець уру з човном бальса з куги
- Плавучий очеретяний острів на озері Тітікака
- Індіанець уру в очеретяному човні бальса
- Індіанка уру на плавучому острові з уловом
- Індіанець уру у своєму човні
- Кабаліто-де-тотора на пляжі в Уанчако, Перу
- Кабаліто-де-тотора в музеї Као. Перу
Північна Америка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUzTDFWd2NHVnlYMnhoYTJWZlVHOXRiMTlKYmw5MGFHVmZkSFZzWlY5emQyRnRjQzVxY0djdk1qQXdjSGd0VlhCd1pYSmZiR0ZyWlY5UWIyMXZYMGx1WDNSb1pWOTBkV3hsWDNOM1lXMXdMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Вид куги Schoenoplectus acutus, поширений у Північній Америці, використовується для будівництва очеретяних човнів різними індіанськими народностями. Індіанці з народностей олоне (Ohlone) та мівоки (Miwok) використовують кугу для побудови човнів в затоці Сан-Франциско. Північні групи чумашів (Chumash) також використовували кугу для побудови риболовних очеретяних каное.
Європа
Очеретяні човни фассоне (італ. fassone) дотепер використовують навколо озера Кабрас у провінції Ористано на італійському острові Сардинія і ще в кінці XX ст. на острові Корфу в Греції використовувались очеретяні човни [no](Papyrella).
Африка
Очеретяні човни танква, схожі за формою на давньоєгипетські човни, дотепер широко використовують на високогірному озері Тана в Ефіопії, де місцеві мешканці будують їх з папірусу. Ще нещодавно схожі човни [no] (Shafat) використовувались також на іншому ефіопському озері Цвай, а очеретові човни [no] (Kadei) — на центральноафриканському озері Чад, але останнім часом їх переважно замінили сучасні моделі з пластику й металу.
Азія
Більшість традиційних човнів машуф болотних арабів з півдня Іраку до XIX ст. виготовляли з очерету і лише в другій половині XX ст. їх стали будувати з дерев'яних дощок. Молитовні очеретяні човни використовують в індуїстському релігійному фестивалі, який щороку проходить на березі річки Ганг, де тисячі людей запалюють ладан та свічки на маленьких очеретяних човнах, які відправляють течією вночі зі своїми побажаннями та молитвами. Деякі округлі човни типу коракл, які використовують в Індії як пороми, також побудовані з очерету (див. фото нижче).
Океанія
Каное «мокіхі» (маор. mōkihi) традиційно виготовляють з рогозу або (Phormium tenax) у Новій Зеландії. Такі човни все ще можна зустріти на річці [en] та в південному Вест-Кості.
-
-
- Православний монах на очеретяному човні танква в Ефіопії
- Очеретяний човен в музейному доісторичному селищі [sv] в Швеції
-
Сучасні відтворення старовинних очеретяних човнів
Серед багатьох пізніше підданих критиці теорій норвезького етнографа Тура Хеєрдала, зокрема було й припущення про те, що технологія будівництва очеретяних човнів з озера Тітікака походить від папірусних човнів Єгипту і принесена в Південну Америку «світлошкірими й бородатими людьми» з міфології інків, в яких Хеєрдал бачив єгиптян або пізніших європейців. Для підтвердження цієї теорії він запланував і першим здійснив перехід через Атлантичний океан на очеретяному човні «Ра-2». Його успішний досвід надихнув інших дослідників на здійснення океанічних переходів на очеретяних суднах.
Дослідження та морські плавання на копіях історичних очеретяних човнів, здійснені за останні 50 років Туром Хеєрдалом, німецьким ученим [de], американським мандрівником , іспанським ексвійськовим [en] та рядом інших дослідників, сприяли кращому розумінню конструкції та можливостей очеретяних човнів. Цікаво, що успішні плавання здійснені сучасними дослідниками переважно на очеретяних плотах і човнах, побудованих майстрами — будівельниками бальса з озера Тітікака. Тур Хеєрдал намагався спочатку залучити для будівництва човна «Ра-1» майстрів з африканського озера Чад, а Кітін Муньйос для свого «Мата Рангі-1» — з тихоокеанського острова Пасхи, але після того, як ці човни зазнавали невдачі й розвалювались під час океанського переходу, наступні моделі своїх суден вони доручали змайструвати індіанцям аймара з озера Тітікака.
Традиційні майстри — будівельники бальса, що допомагали Туру Хеєрдалу побудувати його «Ра-2» і «Тигріс», а пізніше будували човни для інших дослідників, мешкають у родині Лімачі в містечку на острові [es] на болівійському боці озера Тітікака. Для будівництва човна «Ра-2», що здійснив успішний перехід через Атлантику 1970 року, Хеєрдал доставляв будівельників човнів з родини Лімачі з Болівії аж на африканське узбережжя в Марокко.
«Ра» і «Тигріс» Тура Хеєрдала
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt3TDFOamFHbHNabUp2YjNSZlVtRmZTVWt1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFZOamFHbHNabUp2YjNSZlVtRmZTVWt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Норвезький етнограф і мандрівник Тур Хеєрдал (1914—2002) хотів продемонструвати, що представники стародавніх цивілізацій, які мешкали на африканському чи азійському узбережжі Середземного моря, могли перетнути Атлантику та дістатися Америки, пливучи на тогочасних суднах за Канарською течією. 1969 року Хеєрдал побудував очеретяний човен, який назвав «Ра» на честь давньоєгипетського бога сонця. Його дизайн базувався на давньоєгипетських малюнках та моделях. Човен був побудований місцевими майстрами з озера Чад в Республіці Чад з папірусу з озера Тана в Ефіопії. «Ра» відплив від узбережжя Марокко у спробі перетнути Атлантику. Через кілька тижнів плавання його екіпаж намагався модифікувати судно, але «Ра» почав осідати, наповнюватись водою і розпадатись. Екіпаж мусив покинути човен, який фактично не витримав лише кількох днів до кінця маршруту.
Наступного року Хеєрдал організував будівництво ще одного подібного човна — «Ра-2». Цього разу човен знову будували з папірусу з озера Тана, але не африканські корабели, а майстри народності аймара з озера Тітікака в Болівії, яких Хеєрдал спеціально для цієї мети перевіз до Марокко. Судно знову вирушило від узбережжя Марокко і цього разу експедиція досягнула своєї мети, успішно діставшись Барбадосу.
1978 року Хеєрдал побудував третій очеретяний човен — «Тигріс». Метою побудови цього судна було продемонструвати, що Месопотамія могла бути пов'язана через торгівлю та міграцію з цивілізацією долини Інду в сучасному Пакистані. «Тигріс» стартував в Іраку, проплив уздовж Перської затоки, вийшов у Індійський океан і дістався Пакистану, після чого пройшов до Червоного моря. Човен залишався в морі протягом п'яти місяців і врешті решт був навмисно спалений у Джибуті на Африканському Розі на знак протесту проти воєн, які тоді вирували в цьому регіоні.
«Абора» Домініка Герліца
З 1996 по 2019 роки німецький вчений [de] у межах свого проєкту [en] побудував чотири очеретяні човни (від Абори-1 до Абори-4) і організував на них декілька плавань Середземним морем й Атлантичним океаном. Подорожжю із Нью-Йорка до Європи на «Абора-3» він хотів довести, що на очеретяних човнах можливі міжконтинентальні морські подорожі в обох напрямках.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxpTDBGQ1QxSkJYMGxKU1Y4bE1qZ3pKVEk1TG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxQlFrOVNRVjlKU1VsZkpUSTRNeVV5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Експедиції були натхненні попередніми трансокеанічними експедиціями Тура Хеєрдала. Головною метою експедицій «Абора» було довести, що безкілевий очеретяний човен може плисти не тільки за попутних вітрів, а керовано просуватись навіть проти панівних вітрів, використовуючи шверці (підвісні бортові кілі) замість нерухомого кіля. Назва усім суднам проєкту була дана на честь божества Абора тубільців гуанчів з Канарських островів. Судна були замовлені будівельникам човнів з народності аймара, що мешкає на озері Тітікака в Болівії. Як будівельний матеріал вони використали дуже міцну місцеву кугу, ту саму, що використовувався для будівництва човнів Хеєрдала «Ра-2» і «Тигріс».
У порівнянні з переходом через Атлантику в напрямку зі сходу на захід, який Тур Хеєрдал успішно продемонстрував 1970 року на слабокерованому очеретяному човні «Ра-2», перехід через Атлантику з заходу на схід набагато складніший. У зворотному напрямку необхідно йти не вздовж південної Канарської течії, а північніше уздовж Гольфстриму. Однак Гольфстрим не тече рівномірно, а утворює величезні вихори. Ба більше, в цих районах вітри дують непослідовно з усіх напрямків. Це означає, що перехід не може відбуватися практично у вигляді дрейфу, як у випадку з «Ра-2» у зворотному напрямку. По дорозі з Америки в Старий світ очеретяний човен повинен мати можливість долати великі відстані навіть за несприятливих умов вітру.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxpTDFOaGJuUnZjbWx1WDBOaGJHUmxjbUZmUVdKdmNtRmZNREl1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFZOaGJuUnZjbWx1WDBOaGJHUmxjbUZmUVdKdmNtRmZNREl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Експедиція вийшла з порту Нью-Йорка 11 липня 2007 р. Протягом плавання «Абора-3» довела можливість успішного плавання безкілевого очеретяного плота під кутом до 90° до вітру. Експедицію завершили достроково, не дійшовши до Азорів близько 900 кілометрів. 5 вересня 2007 року екіпаж було евакуйовано з човна, який пережив декілька ураганів зі швидкістю вітру до 50 вузлів. Метою експедиції човна «Абора-4» була демонстрація можливих торгових контактів між Чорним і Середземним морем у часи стародавнього Єгипту. Геродот згадував у своїх «Історіях» торговельні контакти між єгиптянами та Кавказом на східному узбережжі Чорного моря; за його словами, цим шляхом до Єгипту постачались різні товари, особливо метали.
Експедиція почалася 16 серпня 2019 року. «Абора-4» пройшла через Чорне море до Босфору (сама протока була пройдена на буксирі з міркувань безпеки), через Мармурове море і через Дарданелли (знову на буксирі) до Чанаккале (сучасна гавань поблизу античної Трої) і далі в Егейське море. Першою зупинкою був грецький острів Лемнос, куди судно встигло зайти і вийти з доісторичного порту Поліохні без підтримки буксира. Звідти судно відпливло до о. Санторині, тим самим зумівши пройти кілька проток між мережею грецьких островів. Під час експедиції Домінік Герліц отримав пропозицію від Міністерства культури Туреччини в Анкарі виставити очеретяний човен в Археологічному парку Патара (поблизу Анталії) як постійний експонат. Пропозицію було прийнято і було вирішено відпливати з Санторіні прямо до Каша (сучасна гавань біля Патари) на лікійському узбережжі. «Абора-4» прибула в Каш 19 вересня. Вся відстань від Варни до Каша була подолана за 34 дні. Як і планувалося, судно зараз постійно демонструється на агорі стародавнього лікійського міста Патара.
«Мата Рангі» Кітіна Муньйоса
1997 року відставний іспанський військовий з елітного підрозділу командос [en] спробував перетнути Тихий океан на очеретяному човні «Мата Рангі» (Mata Rangi), назва якого перекладається як «Очі раю». Човен був зроблений з куги Schoenoplectus californicus subsp. tatora з острова Пасхи, на відстані 3870 км на захід від столиці Чилі Сантьяго, куди планувала дійти експедиція. Проте «Мата Рангі» розвалився посеред океану, і екіпаж довелося рятувати.
Муньйос не припинив своїх спроб і 1999 року разом зі своєю командою збудував новий човен — «Мата Рангі-2». Цього разу човен довжиною 29 метрів було виготовлено з 13 000 очеретин куги з озера Тітікака. Муньйос планував пройти приблизно 8 470 миль (13 630 км) від Аріки на півночі Чилі до островів Мікронезії, розташованих північніше від Папуа-Нової Гвінеї, а звідти вирушити до Тайваню чи Японії. «Мата Рангі-2» за 88 днів зміг пройти Тихим океаном відстань у 5000 миль (8000 км) і досягнути Маркізьких островів у Французькій Полінезії. Тут експедицію довелось припинити, оскільки частину човна пошкодили молюски, які знищували очерет і мотузки, що його зв'язували. Діяльність молюсків привабила численних риб, на яких, своєю чергою, почали реагувати акули, тож екіпаж заради безпеки був змушений відрізати пошкоджену частину човна і завершувати перехід на його залишках.
«Віракоча» Філа Бака
З 2000 до 2019 року американський мандрівник Філ Бак (англ. Phil Buck) здійснив три плавання через Тихий океан на очеретяних човнах [en] (Viracocha). Натхненний прикладом Тура Хеєрдала, Бак прагнув підтримати теорію Тура, що давні південноамериканські індіанці перетинали величезні океанські простори на різних типах човнів, зокрема на стародавніх очеретяних човнах, що було ключовим фактором міграції людей і поширення цивілізації на островах Тихого океану. Човни Філа Бака були названі на честь того самого божества андських індіанців Кон-Тікі Віракоча, що й знаменитий перший дерев'яний пліт Хеєрдала «Кон-Тікі».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl4TDFacGNtRmpiMk5vWVY4eVgyWnZkRzh1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZacGNtRmpiMk5vWVY4eVgyWnZkRzh1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
2000 року перша експедиція вирушила на човні «Віракоча», збудованого індіанцями з озера Тітікака з куги, здійснила подорож з Аріки в Чилі до острова Пасхи в Полінезії за 44 дні. Це був перший серед примітивних човнів будь-якого виду, що досяг цього острова в сучасний час.
У березні 2003 року команда з восьми осіб на чолі з Філом Баком вирушила з Вінья-дель-Мар у Чилі на новому очеретяному човні Віракоча-2 (Viracocha II), намагаючись подолати 10 000 морських миль через весь Тихий океан до Кернса в Австралії через острів Пасхи та інші острови Полінезії. На жаль, човен був серйозно пошкоджений під час спуску на воду і команда не змогла випробувати його повною мірою. Але навіть зі серйозно пошкодженим правим бортом Віракоча-2 все ж таки змогла здійснити довгу подорож і знову дійти до острова Пасхи.
Віракоча-3 стартувала в березні 2019 року з метою дійти до Австралії. Човен досягнув Таїті через чотири місяці, де експедиція була припинена, оскільки Віракоча-3 зазнала серйозних пошкоджень корпусу під час шторму біля Туамоту.
Усі човни Віракоча будувались з куги індіанцями аймара з озера Тітікака в південноамериканських Андах. Як і човни для Тура Хеєрдала, Віракочу будували представники родини Лімачі з болівійського боку озера.
Посилання
- German Stone Age sailor to cross seas in reed boat (англ.)
- Mission Abora (нім.) (англ.)
Примітки
- Hornell, J. (1946) Water transport: origins and early evolution
- McGrail S (1985) Towards a classification of Water transport World Archeology, 16 (3).
- Lawler, Andrew (7 червня 2002). Report of Oldest Boat Hints at Early Trade Routes. Science. AAAS. 296 (5574): 1791—1792. doi:10.1126/science.296.5574.1791. PMID 12052936. Процитовано 5 травня 2008.
- Secrets of world's oldest boat are discovered in Kuwait sands. The Telegraph (брит.). Процитовано 8 лютого 2021.
- Schwartz, Mark (2015) Early evidence of reed boats from southeast Anatolia
- * Джафарзаде И. М. Наскальные изображения Гобустана. Сб. «Археологические исследования в Азербайджане». Баку, 1965 (рос.)
- McGrail, Seán (2004) Boats of the World: From the Stone Age to Medieval Times Oxford University Press.
- Early boats. FutureLearn (амер.). Процитовано 15 лютого 2021.
- Гомер. Одіссея. — Пісня 21, рядок 390./Пер. із старогрецької, примітки, словник імен і назв Бориса Тена. — Харків: Фоліо, 2002. — 574 с.[недоступне посилання]
- Sir Arthur F. Hort, (1916), Theophrastus: Enquiry into Plants Loeb Classical Library.
- Старий Завіт, Ісайя 18:2
- Papyrus and Lake Tana. www.selamtamagazine.com (англ.). 18 листопада 2015. Процитовано 4 липня 2021.
- Ancient Lake Titicaca reed boats set to make history. Chimu Adventures Blog (en-AU) . 14 листопада 2016. Процитовано 15 лютого 2021.
- Heyerdahl, Thor (1972) The Ra Expeditions.
- (PDF). Mincetur. Архів оригіналу (PDF) за 17 лютого 2012. Процитовано 9 лютого 2021.
- Encyclopædia Britannica Online: Lake Titicaca. Retrieved 12 July 2007.
- Isbell, W. H., 2004, Palaces and Politics in the Andean Middle Horizon. in S. T. Evans and J. Pillsbury, eds., pp. 191—246. Palaces of the Ancient New World. [ 2010-03-16 у Wayback Machine.] Dumbarton Oaks Research Library and Collection Washington, D.C.
- Ponce Sanginés, C. and G. M. Terrazas, 1970, Acerca De La Procedencia Del Material Lítico De Los Monumentos De Tiwanaku. Publication no. 21. Academia Nacional de Ciencias de Bolivia
- Harmon, P., 2002, Experimental Archaeology, Interactive Dig — Archaeology Magazine's Online Excavations web page, Archaeology Magazine .
- SurferToday.com, Editor at. What are Caballitos de Totora?. Surfertoday (en-us) . Процитовано 2 липня 2021.
- Heiser C. B. (1974) «Totoras, Taxonomy, and Thor» Plant ScienceBulletin, 20 (2).
- Box, Ben (1998). South American Handbook. Footprint Handbooks. с. 292. ISBN .
- TULE REED BOAT PROJECT. www.wpn.org. Процитовано 10 лютого 2021.
- Jones TL and Klar K (2007) California prehistory: colonization, culture, and complexity Walnut Creek, CA: Altamira Press.
- Hogan CM (2008) Morro Creek Megalithic Portal, ed. Andy Burnham.
- Dall'Egitto alla Sardegna. Il fassone non deve morire. Abbanews (it-IT) . 31 жовтня 2019. Процитовано 19 червня 2023.
- Sordinas A (1970) «Stone implements from northwestern Corfu» [ 2011-07-21 у Wayback Machine.], Anthropological Research Center, University of Memphis.
- (PDF). web.archive.org. 20 червня 2010. Архів оригіналу (PDF) за 20 червня 2010. Процитовано 11 лютого 2021.
- de Graafa M, van Zwietenb PAM, Machielsb MAM, Lemmac E, Wudnehd T, Dejene E and Sibbing FA () «Vulnerability to a small-scale commercial fishery of Lake Tana's (Ethiopia) endemic Labeobarbus compared with African catfish and Nile tilapia: An example of recruitment-overfishing?» Fisheries Research, 82 (1-3) 304—318.
- Papyrus and Lake Tana. www.selamtamagazine.com (англ.). 18 листопада 2015. Процитовано 10 лютого 2021.
- . waitaha.org. Архів оригіналу за 2 березня 2021. Процитовано 11 лютого 2021.
- https://www.ramsar.org/sites/default/files/documents/library/wwd2002_activities.pdf
- History of Reed Ships. www.atlantisbolivia.org. Процитовано 15 лютого 2021.
- THOR HEYERDAHL RA AND RA II REED BOATS. www.solarnavigator.net. Процитовано 15 лютого 2021.
- Box, Ben (1998). South American Handbook. Footprint Handbooks. с. 292. ISBN .
- Ryne, Linn. Voyages into History at Norway.
- Mission Abora. www.abora.eu. Процитовано 22 травня 2021.
- Welle (www.dw.com), Deutsche. German Stone Age sailor to cross seas in reed boat | DW | 04.08.2019. DW.COM (брит.). Процитовано 9 лютого 2021.
- An ancient Egypt-to-Black Sea route? Adventurers to test theory. phys.org (англ.). Процитовано 9 лютого 2021.
- Mission Abora :: new Pojects :: ABORA IV. www.abora.eu. Процитовано 9 лютого 2021.
- Shamim (укр.), процитовано 9 лютого 2021
- German archaeologist donates replica of ancient ship to Turkey - Turkey News. Hürriyet Daily News (англ.). Процитовано 9 лютого 2021.
- Spanish adventurer crosses Pacific in reed boat. www.latinamericanstudies.org. Процитовано 13 лютого 2021.
- Thorpe, Nick (2003)
- Pollard, Thom. «Viracocha II Reedship Expedition Part 1». Youtube
- Pollard, Thom. «The Disastrous Launch of the Viracocha II». Vimeo.
- World, Yachting (12 листопада 2019). Viracocha III: The Chilean reed boat built to sail across the Pacific. Yachting World (амер.). Процитовано 13 лютого 2021.
- Attempt to Sail Reed Raft Across Pacific Ends in Tahiti | The Adventure Blog (амер.). Процитовано 13 лютого 2021.
Джерела
- Gilbert, Gregory Phillip (1962) Ancient Egyptian Sea Power and the Origin of Maritime Forces . National Library of Australian Cataloguing-in-Publication entry, (англ.)
- Heyerdahl, Thor (1972) The Ra Expeditions. Amazon. Signet. (англ.)
- Heyerdahl, Thor (1984) The Tigris Expedition: In Search of Our Beginnings. Doubleday. Amazon. (англ.)
- Hornell, James (1946) Water transport: origins and early evolution. Cambridge: Cambridge University Press. — Google Scholar(англ.)
- Johnstone, Paul (1980) The sea-craft of prehistory. Cambridge (MA): Harvard University Press. — Google Scholar(англ.)
- McGrail, Seán (1985) Towards a classification of Water transport World Archeology, 16 (3) (англ.)
- McGrail, Seán (2004) Boats of the World, From the stone age to medieval times. Oxford University Press. Amazon.
- McGrail, Seán (2014) Early Ships and Seafaring: Water Transport within Europe. Pen & Sword Archaeology, (англ.)
- McGrail, Seán (2015) Early Ships and Seafaring: Water Transport Beyond Europe. Amazon. Pen & Sword Archaeology, (англ.)
- Schwartz, Mark (2002) Early evidence of reed boats from southeast Anatolia // Antiquity, 76(293), September 2002, 617—618. doi:10.1017/S0003598X0009092X. Published online by Cambridge University Press: 02 January 2015(англ.)
- Thorpe, Nick (2003). Eight Men and a Duck. London: ABACUS. (англ.)
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ochere tyanij cho ven abo ochere tyanij plit sudno korpus yakogo vigotovlenij z ocheretu chi podibnih jomu trav yanistih vodyanih roslin rogozu papirusu kugi ta inshih osokovih Poryad iz derev yanimi plotami ta chovnami dovbankami ye odnim z najdavnishih vidomih tipiv suden Istorichno buli poshireni na teritoriyah na yakih vidchuvavsya deficit derevini Mesopotamiya Yegipet visokogir ya And i doteper vse she vikoristovuyutsya v kilkoh regionah svitu Ocheretyanij choven Ocheretyanij choven u Vikishovishi Kabalitos de totora ribalski chovni z kugi Schoenoplectus californicus subsp tatora na uzberezhzhi Tihogo okeanu v Guanchako Peru Hocha ye bagato perehidnih form mizh ocheretyanimi plotami j ocheretyanimi chovnami zagalom mozhna zaznachiti sho ploti trimayutsya na poverhni vodi vnaslidok prirodnoyi plavuchosti materialu z yakogo voni zrobleni a chovni vnaslidok svoyeyi vodovitisnoyi konstrukciyi vodotonnazhnosti i dlya dosyagnennya takogo rezultatu yih korpus zazvichaj gidroizolyuyut yakoyus formoyu bitumu chi smoli Okrim chovniv i plotiv z ocheretu buduvali takozh plavuchi ostrovi IstoriyaStarodavni yegiptyani vikoristovuvali dlya budivnictva chovniv papirus Petroglifi iz zobrazhennyam ocheretyanogo chovna z dvadcyatma veslyarami Gobustan 10 000 r do n e Najdavnishi reshtki ocheretyanogo chovna viyavleni na ostrovi Fajlaka v Kuvejti yih datuyut 6 tisyacholittyam do n e Znajdeni fragmenti ocheretyanih suden v Hachinebi Tepe na teritoriyi Turechchini datuyut 3800 r do n e a znahidki v Omani vidnosyat do 2500 2200 r do n e Usi ci zalishki yavlyayut soboyu zv yazani motuzkami oberemki ocheretu obrobleni zovni prirodnim bitumom dlya gidroizolyaciyi Taki v yazani oberemki ocheretu dali z yednuvalis mizh soboyu dlya formuvannya plavzasobu abo u viglyadi plotopodibnih chovniv chiya plavuchist zavdyachuvala vlastivostyam samogo materialu ocheretu abo u viglyadi spravzhnih vodotonnazhih chovniv sho trimalis na vodi zavdyaki nayavnosti u nih vodotonnazhosti yih zdatnosti vitisnyati vodu Taka tehnika budivnictva ocheretyanih suden bula istorichno j etnografichno zafiksovana v riznih chastinah svitu vid Peru do Novoyi Zelandiyi i vochevid ye najbilsh efektivnim sposobom budivnictva dostatno nadijnih richkovih abo ozernih suden z vikoristannyam lishe ocheretu ta motuzok Na skelyah zapovidnika Gobustan v Azerbajdzhani zbereglos ponad 6000 petroglifiv virizanih mislivcyami zbirachami yaki meshkali v miscevih pecherah u 10 7 tisyacholitti do n e Sered nih ye petroglifi z zobrazhennyami ocheretyanogo chovna z lyudmi Ocheretyani chovni na cih petroglifah podibni do chovniv zobrazhenih na pechernih malyunkah u Skandinaviyi sho sponukalo Tura Heyerdala pislya vidvidannya Gobustanu visunuti cikavu ale piznishe ne pidtverdzhenu teoriyu sho skandinavi pohodyat z regioniv Zakavkazzya roztashovanih na teritoriyi suchasnogo Azerbajdzhanu Inshim arheologichnim prikladom ye ocheretyane sudno z Dzhemdet Nasr zobrazhene na mesopotamskij cilindrichnij pechatci datovanij 3200 r do n e Model ocheretyanogo chovna pokritogo glinoyu z pohovannya u Gebelejni Yegipet 3300 r do n e V shumerskih mifah pro veliku povin Yevseviya Kesarijskogo ye tverdzhennya pro te sho ocheretyanij choven pobudovanij Ksisutrusom zberigsya prinajmni do dniv greckogo istorika Berosa v Korcirejskih gorah Virmeniyi Starodavni yegiptyani buduvali chovni z papirusu i shiroko vikoristovuvali yih dlya plavannya po Nilu i jogo rozgaluzhenij delti Z roslin papirusu takozh robili material dlya pisma papirusu shozhij na papir Mozhlivo dlya budivnictva chovniv vikoristovuvali inshi roslini rodu Cyperus Vidomij priklad yegipetskogo ocheretyanogo chovna z Bibliyi improvizovanij richkovij kovcheg mozhlivo koshik v yakomu buv vryatovanij nemovlyam Mojsej Kovcheg bulo spleteno zi stebel papirusu zmashenih bitumom ta smoloyu mozhlivo z glevkogo mulu z Nilu V Yegipti u Vadi Hammamat u Koptosi zbereglis zobrazhennya yegipetskih ocheretyanih chovniv datovani 4000 rokom do n e Vigotovlennya papirusovih chovniv u Starodavnomu Yegipti Fragment stini sonyachnogo hramu Nuserra v Abu Gorabi Yegipet 2430 rik do n e Starodavni pismovi svidchennya vklyuchayut opis Strabona pro vikoristannya ocheretyanih chovniv v Mesopotamiyi ta rozpovid Pliniya pro ocheretyani ploti z ocheretyanimi vitrilami na Nili Plinij cituyuchi Eratosfena zaznachaye sho ocheretyani korabli vikoristovuvali dlya priberezhnih podorozhej vid richki Gang do Cejlonu naprikinci I tisyacholittya do nashoyi eri plavannya trivalo 20 dniv zi shvidkistyu 3 vuzli na godinu Teofrast u svoyij Istoriyi roslin pidtverdzhuye sho korabelna linva yakoyu sluga zav yazav zasuv na vorotyah pid chas rozpravi Odisseya nad svatami bula zvita z papirusnih nachosiv yak i takelazh z korabliv carya Antigona Legki sudna pridatni dlya plavannya po Nilu buli skonstrujovani zi stebel papirusu yak zobrazheno na barelyefah chasiv chetvertoyi dinastiyi de lyudi rizhut papirus i roblyat z nogo ocheretyani chovni a takozh pletut takelazhni kanati ta majstruyut vitrila Ocheretyani chovni takozh zdavna buduvali na visokogir yah Peru ta Boliviyi Krim togo chovni podibnoyi konstrukciyi buli znajdeni na ostrovi Pashi Prorok Isaya zgaduye pro efiopski ocheretyani sudna v Staromu Zapoviti KonstrukciyaBilshist vidomih ocheretyanih chovniv mayut podibnu konstrukciyu principi yakoyi ne zminyuvalis tisyacholittyami Tak doslidniki vidznachayut razyuchu zovnishnyu podibnist papirusnih chovniv zobrazhenih na davnoyegipetskih freskah do tankva papirusnih chovniv yaki sogodni vikoristovuye misceve naselennya na afrikanskomu ozeri Tana Dlya vigotovlennya chovna zibranij roslinnij material rogiz papirus tosho visushuyut na sonci j zv yazuyut motuzkami v dovgi sigaropodibni snopi po dovzhini majbutnogo chovna tovshi poseredini j vuzhchi na kincyah Vidtak okremi snopi ocheretu zv yazuyut motuzkami mizh soboyu formuyuchi korpus chovna Na nosi j na kormi chovna vuzhchi kinci ocheretyanih oberemkiv styaguyut dokupi chasto u formi harakternih kitic V davninu dlya gidroizolyaciyi ocheretyanih chovniv i podovzhennya viku yih sluzhbi yih smolili chi obroblyali yakimos bitumom Suchasni poshireni konstrukciyi ocheretyanih chovniv taki yak pivdennoamerikanski kabalito de totora i balsa chi afrikanski tankva vigotovlyayut bez gidroizolyaciyi tomu voni potrebuyut sushinnya shorazu pislya vikoristannya pri comu trivalist sluzhbi chovna ne perevishuye 2 3 misyaci dlya nevelikih ribalskih chovniv ta 4 6 misyaciv dlya velikih konstrukcij sho zumovleno chasom rozkladannya vologogo ocheretu Pislya spusku na vodu ocheret z yakogo skladayetsya korpus chovna pochinaye shvidko prosochuvatis vodoyu i nabirati vagi ale z chasom dosyagnuvshi pevnogo rivnya cej proces upovilnyuyetsya i zgodom majzhe zupinyayetsya Konstrukciya ocheretyanih chovniv nastilki gnuchka sho voni legko dolayut navit okeanichni hvili zminyuyuchi svoyu formu razom z nimi Chovni tankva sushatsya Ozero Tana Efiopiya Najkrashe doslidzhenij proces vigotovlennya pivdennoamerikanskih ocheretyanih chovniv balsa Tipovi ribalski balsa mayut vid 2 5 do 7 metriv zavdovzhki ta 1 2 5 metri zavshirshki Prote veliki balsa yaki sogodni buduyut perevazhno zadlya rozvagi turistiv mozhut dosyagati dovzhini 20 25 metriv i chasto skladayutsya z dvoh z yednanih mizh soboyu odnakovih korpusiv tobto ye katamaranami Cikavo sho konstrukciya usih chovniv balsa nezalezhno vid yih rozmiriv odnakova Veliki chovni imituyut konstrukciyu malih majzhe u vsomu j riznicya mizh najmenshim i najbilshim chovnom polyagaye lishe v rozmiri yih korpusu a dlya katamaraniv u kilkosti z yednanih mizh soboyu korpusiv Budivnictvo ocheretyanih chovniv balsa pochinayetsya zi zbirannya stebel kugi Schoenoplectus californicus subsp tatora ta v yazannya yih u snopi za dopomogoyu motuzok yaki tradicijno pletut iz visushenoyi travi z navkolishnih prerij ichu ichu Dlya budivnictva balsi kugu zbirayut obrizayuchi yiyi na 50 80 sm nizhche poverhni vodi kosoyu abo nozhem na dovgij zherdci Kugu zbirayut v oberemki amaros takogo rozmiru shob dorosla lyudina zmogla ohopiti yih obiruch Kozhen amaro skladayetsya priblizno z 600 stebel kugi Pislya zrizannya ocheret retelno visushuyut na sonci protyagom troh chotiroh tizhniv persh nizh vin bude gotovij do vikoristannya Z visushenih oberemkiv kugi formuyut dovgi sigaropodibni v yazki horizos chorizos Z horizos svoyeyu chergoyu formuyut dva veliki oberemki sho stanovlyat polovini majbutnogo chovna Dovzhina cih dvoh oberemkiv vidpovidaye planovij dovzhini chovna a poperechnij diametr sho zalezhit vid kilkosti z yednanih pri jogo formuvanni horizos skladaye vid 40 50 sm dlya malih chovniv do 1 5 m i bilshe dlya velikih Mizh cimi dvoma velikimi oberemkami zakladayetsya sercevina sho skladayetsya z troh horizos pokladenih gorizontalno odna na odnu Dlya z yednannya usih cih skladovih u yedinij korpus odniyeyu motuzkoyu do sercevini primotuyut livij oberemok i odnochasno ta popereminno z neyu inshoyu motuzkoyu pravij Ce pochergove obvivannya trivaye po vsij dovzhini chovna z vidstannyu mizh kozhnoyu obmotkoyu priblizno 30 sm Pislya z yednannya skladovih chovna mizh soboyu motuzki protyagom kilkoh dniv shoraz pidtyaguyutsya dopoki sercevina chovna povnistyu ne znikaye z polya zoru zatisnuta z bokiv dvoma velikimi oberemkami utvoryuyuchi yedinij sucilnij korpus Pislya cogo po krayah sudna priv yazuyetsya dvi dovgi sigaropodibni zv yazki ocheretu horizos sho formuyut planshir abo borti sudna Suchasni ocheretyani chovniSogodni ocheretyani chovni dosi vikoristovuyut u deyakih miscinah majzhe na usih kontinentah vid Aravijskogo pivostrova do Peru Boliviyi Efiopiyi ta donedavna na ostrovi Kerkira v Greciyi Pivdenna Amerika Cya velika ocheretyana balsa z ozera Titikaka vmishuye ponad 20 lyudej Najvidomishi suchasni ocheretyani chovni balsa vikoristovuyut narodnosti uru ta ajmara na ozeri Titikaka roztashovanomu na visoti 3810 m nad rivnem morya na kordoni mizh Peru ta Boliviyeyu v Pivdennij Americi Uru meshkali u visokogir yi Peru she do viniknennya civilizaciyi inkiv i yak vvazhayut same perehovuyuchis vid vojovnichih inkiv pochali pereselyatis na shtuchni plavuchi ostrovi rozkidani po ozeru Titikaka Ci ostrovi pobudovani z kugi Schoenoplectus californicus subsp tatora sho roste po beregah ozera Titikaka a takozh na ostrovi Pashi i na kozhnomu plavuchomu ostrovi rozmishuyetsya vid troh do desyati budinkiv takozh pobudovanih iz kugi Kugu vikoristovuvali dlya budivnictva chovniv she dokolumbovimi pivdennoamerikanskimi civilizaciyami i sogodni uru ta ajmara prodovzhuyut buduvati z neyi svoyi tradicijni ocheretyani chovni yaki voni vikoristovuyut dlya ribolovli ta polyuvannya na vodoplavnih ptahiv Chovni balsa buvayut riznogo rozmiru vid nevelikih riboloveckih kanoe do suden zavdovzhki tridcyat metriv Chovni kabalito de totora na uzberezhzhi Tihogo okeanu Peru Bilya pivdenno shidnogo berega ozera Titikaka lezhat ruyini starodavnogo mista derzhavi Tivanako z zalishkami monumentalnih sporud skladenih z vigadlivo obroblenih megalitichnih kameniv Brili zelenogo andezitu yaki vikoristovuvalis dlya budivnictva i skladnogo rizblennya pohodyat z pivostrova Kopakabana z protilezhnogo berega ozera Titikaka Za odniyeyu z gipotez ci gigantski brili andezitu vagoyu ponad 40 tonn perevozili cherez ozero Titikaka na vidstan blizko 90 kilometriv ocheretyanimi chovnami Tradicijno chovni z kugi buduvali v Peru ne lishe na ozeri Titikaka a j v inshih miscyah Zokrema odnomisni ribalski ocheretyani chovni kabalito de totora z dovgimi gostrimi nosami i korotkoyu plaskoyu kormoyu vikoristovuvalis peruanskimi ribalkami na uzberezhzhi Tihogo okeanu ostanni 3000 rokiv sho pidtverdzhuyetsya arheologichnimi znahidkami z yihnimi zobrazhennyami Yih i doteper u velikij kilkosti mozhna pobachiti na tihookeanskih plyazhah krayini Ocheretyani chovni na ostrovi Pashi takozh buduvalis tubilcyami z vikoristannyam kugi Cikavo sho za konstrukciyeyu ci chovni duzhe podibni do peruanskih chovniv balsa Tur Heyerdal zaluchav majstriv z ajmarskoyi rodini Limachi sho meshkayut u es ostrivnomu poselenni na bolivijskomu boci ozera Titikaka do budivnictva jogo chovniv Ra 2 i Tigris a Fil Bak dlya budivnictva jogo chovniv Virakocha Velika balsa v selishi ajmariv Titikaka Indianec uru z chovnom balsa z kugi Plavuchij ocheretyanij ostriv na ozeri Titikaka Indianec uru v ocheretyanomu chovni balsa Indianka uru na plavuchomu ostrovi z ulovom Indianec uru u svoyemu chovni Kabalito de totora na plyazhi v Uanchako Peru Kabalito de totora v muzeyi Kao Peru Pivnichna Amerika Pivnichnoamerikanskij indianec na chovni z amerikanskogo vidu kugi Vid kugi Schoenoplectus acutus poshirenij u Pivnichnij Americi vikoristovuyetsya dlya budivnictva ocheretyanih chovniv riznimi indianskimi narodnostyami Indianci z narodnostej olone Ohlone ta mivoki Miwok vikoristovuyut kugu dlya pobudovi chovniv v zatoci San Francisko Pivnichni grupi chumashiv Chumash takozh vikoristovuvali kugu dlya pobudovi ribolovnih ocheretyanih kanoe Yevropa Grecka papirela z o Korfu v morskomu muzeyi v Aya Napa Kipr Ocheretyani chovni fassone ital fassone doteper vikoristovuyut navkolo ozera Kabras u provinciyi Oristano na italijskomu ostrovi Sardiniya i she v kinci XX st na ostrovi Korfu v Greciyi vikoristovuvalis ocheretyani chovni no Papyrella Afrika Ocheretyani chovni tankva shozhi za formoyu na davnoyegipetski chovni doteper shiroko vikoristovuyut na visokogirnomu ozeri Tana v Efiopiyi de miscevi meshkanci buduyut yih z papirusu She neshodavno shozhi chovni no Shafat vikoristovuvalis takozh na inshomu efiopskomu ozeri Cvaj a ocheretovi chovni no Kadei na centralnoafrikanskomu ozeri Chad ale ostannim chasom yih perevazhno zaminili suchasni modeli z plastiku j metalu Aziya Bilshist tradicijnih chovniv mashuf bolotnih arabiv z pivdnya Iraku do XIX st vigotovlyali z ocheretu i lishe v drugij polovini XX st yih stali buduvati z derev yanih doshok Molitovni ocheretyani chovni vikoristovuyut v induyistskomu religijnomu festivali yakij shoroku prohodit na berezi richki Gang de tisyachi lyudej zapalyuyut ladan ta svichki na malenkih ocheretyanih chovnah yaki vidpravlyayut techiyeyu vnochi zi svoyimi pobazhannyami ta molitvami Deyaki okrugli chovni tipu korakl yaki vikoristovuyut v Indiyi yak poromi takozh pobudovani z ocheretu div foto nizhche Okeaniya Kanoe mokihi maor mōkihi tradicijno vigotovlyayut z rogozu abo Phormium tenax u Novij Zelandiyi Taki chovni vse she mozhna zustriti na richci en ta v pivdennomu Vest Kosti Ocheretyanij porom tipu korakl poblizu sela Hampi Indiya Lipen 2008 r Ribalki na ocheretyanih chovnah tankva Tankwa na ozeri Tana na pivnochi Efiopiyi Pravoslavnij monah na ocheretyanomu chovni tankva v Efiopiyi Ocheretyanij choven v muzejnomu doistorichnomu selishi sv v Shveciyi Italijskij ocheretyanij choven fassone Zamok zamku Doria v Kastelsardo Sardiniya ItaliyaSuchasni vidtvorennya starovinnih ocheretyanih chovnivSered bagatoh piznishe piddanih kritici teorij norvezkogo etnografa Tura Heyerdala zokrema bulo j pripushennya pro te sho tehnologiya budivnictva ocheretyanih chovniv z ozera Titikaka pohodit vid papirusnih chovniv Yegiptu i prinesena v Pivdennu Ameriku svitloshkirimi j borodatimi lyudmi z mifologiyi inkiv v yakih Heyerdal bachiv yegiptyan abo piznishih yevropejciv Dlya pidtverdzhennya ciyeyi teoriyi vin zaplanuvav i pershim zdijsniv perehid cherez Atlantichnij okean na ocheretyanomu chovni Ra 2 Jogo uspishnij dosvid nadihnuv inshih doslidnikiv na zdijsnennya okeanichnih perehodiv na ocheretyanih sudnah Doslidzhennya ta morski plavannya na kopiyah istorichnih ocheretyanih chovniv zdijsneni za ostanni 50 rokiv Turom Heyerdalom nimeckim uchenim de amerikanskim mandrivnikom ispanskim eksvijskovim en ta ryadom inshih doslidnikiv spriyali krashomu rozuminnyu konstrukciyi ta mozhlivostej ocheretyanih chovniv Cikavo sho uspishni plavannya zdijsneni suchasnimi doslidnikami perevazhno na ocheretyanih plotah i chovnah pobudovanih majstrami budivelnikami balsa z ozera Titikaka Tur Heyerdal namagavsya spochatku zaluchiti dlya budivnictva chovna Ra 1 majstriv z afrikanskogo ozera Chad a Kitin Munjos dlya svogo Mata Rangi 1 z tihookeanskogo ostrova Pashi ale pislya togo yak ci chovni zaznavali nevdachi j rozvalyuvalis pid chas okeanskogo perehodu nastupni modeli svoyih suden voni doruchali zmajstruvati indiancyam ajmara z ozera Titikaka Tradicijni majstri budivelniki balsa sho dopomagali Turu Heyerdalu pobuduvati jogo Ra 2 i Tigris a piznishe buduvali chovni dlya inshih doslidnikiv meshkayut u rodini Limachi v mistechku na ostrovi es na bolivijskomu boci ozera Titikaka Dlya budivnictva chovna Ra 2 sho zdijsniv uspishnij perehid cherez Atlantiku 1970 roku Heyerdal dostavlyav budivelnikiv chovniv z rodini Limachi z Boliviyi azh na afrikanske uzberezhzhya v Marokko Ra i Tigris Tura Heyerdala Ocheretyanij choven Ra IIModel chovna Tigris Muzej piramid v Tenerife Norvezkij etnograf i mandrivnik Tur Heyerdal 1914 2002 hotiv prodemonstruvati sho predstavniki starodavnih civilizacij yaki meshkali na afrikanskomu chi azijskomu uzberezhzhi Seredzemnogo morya mogli peretnuti Atlantiku ta distatisya Ameriki plivuchi na togochasnih sudnah za Kanarskoyu techiyeyu 1969 roku Heyerdal pobuduvav ocheretyanij choven yakij nazvav Ra na chest davnoyegipetskogo boga soncya Jogo dizajn bazuvavsya na davnoyegipetskih malyunkah ta modelyah Choven buv pobudovanij miscevimi majstrami z ozera Chad v Respublici Chad z papirusu z ozera Tana v Efiopiyi Ra vidpliv vid uzberezhzhya Marokko u sprobi peretnuti Atlantiku Cherez kilka tizhniv plavannya jogo ekipazh namagavsya modifikuvati sudno ale Ra pochav osidati napovnyuvatis vodoyu i rozpadatis Ekipazh musiv pokinuti choven yakij faktichno ne vitrimav lishe kilkoh dniv do kincya marshrutu Nastupnogo roku Heyerdal organizuvav budivnictvo she odnogo podibnogo chovna Ra 2 Cogo razu choven znovu buduvali z papirusu z ozera Tana ale ne afrikanski korabeli a majstri narodnosti ajmara z ozera Titikaka v Boliviyi yakih Heyerdal specialno dlya ciyeyi meti pereviz do Marokko Sudno znovu virushilo vid uzberezhzhya Marokko i cogo razu ekspediciya dosyagnula svoyeyi meti uspishno distavshis Barbadosu 1978 roku Heyerdal pobuduvav tretij ocheretyanij choven Tigris Metoyu pobudovi cogo sudna bulo prodemonstruvati sho Mesopotamiya mogla buti pov yazana cherez torgivlyu ta migraciyu z civilizaciyeyu dolini Indu v suchasnomu Pakistani Tigris startuvav v Iraku propliv uzdovzh Perskoyi zatoki vijshov u Indijskij okean i distavsya Pakistanu pislya chogo projshov do Chervonogo morya Choven zalishavsya v mori protyagom p yati misyaciv i vreshti resht buv navmisno spalenij u Dzhibuti na Afrikanskomu Rozi na znak protestu proti voyen yaki todi viruvali v comu regioni Abora Dominika Gerlica Z 1996 po 2019 roki nimeckij vchenij de u mezhah svogo proyektu en pobuduvav chotiri ocheretyani chovni vid Abori 1 do Abori 4 i organizuvav na nih dekilka plavan Seredzemnim morem j Atlantichnim okeanom Podorozhzhyu iz Nyu Jorka do Yevropi na Abora 3 vin hotiv dovesti sho na ocheretyanih chovnah mozhlivi mizhkontinentalni morski podorozhi v oboh napryamkah Abora 3 vihodit z gavani Nyu Jorka Ekspediciyi buli nathnenni poperednimi transokeanichnimi ekspediciyami Tura Heyerdala Golovnoyu metoyu ekspedicij Abora bulo dovesti sho bezkilevij ocheretyanij choven mozhe plisti ne tilki za poputnih vitriv a kerovano prosuvatis navit proti panivnih vitriv vikoristovuyuchi shverci pidvisni bortovi kili zamist neruhomogo kilya Nazva usim sudnam proyektu bula dana na chest bozhestva Abora tubilciv guanchiv z Kanarskih ostroviv Sudna buli zamovleni budivelnikam chovniv z narodnosti ajmara sho meshkaye na ozeri Titikaka v Boliviyi Yak budivelnij material voni vikoristali duzhe micnu miscevu kugu tu samu sho vikoristovuvavsya dlya budivnictva chovniv Heyerdala Ra 2 i Tigris U porivnyanni z perehodom cherez Atlantiku v napryamku zi shodu na zahid yakij Tur Heyerdal uspishno prodemonstruvav 1970 roku na slabokerovanomu ocheretyanomu chovni Ra 2 perehid cherez Atlantiku z zahodu na shid nabagato skladnishij U zvorotnomu napryamku neobhidno jti ne vzdovzh pivdennoyi Kanarskoyi techiyi a pivnichnishe uzdovzh Golfstrimu Odnak Golfstrim ne teche rivnomirno a utvoryuye velichezni vihori Ba bilshe v cih rajonah vitri duyut neposlidovno z usih napryamkiv Ce oznachaye sho perehid ne mozhe vidbuvatisya praktichno u viglyadi drejfu yak u vipadku z Ra 2 u zvorotnomu napryamku Po dorozi z Ameriki v Starij svit ocheretyanij choven povinen mati mozhlivist dolati veliki vidstani navit za nespriyatlivih umov vitru Abora 4 bilya o Santorini v Egejskomu mori Ekspediciya vijshla z portu Nyu Jorka 11 lipnya 2007 r Protyagom plavannya Abora 3 dovela mozhlivist uspishnogo plavannya bezkilevogo ocheretyanogo plota pid kutom do 90 do vitru Ekspediciyu zavershili dostrokovo ne dijshovshi do Azoriv blizko 900 kilometriv 5 veresnya 2007 roku ekipazh bulo evakujovano z chovna yakij perezhiv dekilka uraganiv zi shvidkistyu vitru do 50 vuzliv Metoyu ekspediciyi chovna Abora 4 bula demonstraciya mozhlivih torgovih kontaktiv mizh Chornim i Seredzemnim morem u chasi starodavnogo Yegiptu Gerodot zgaduvav u svoyih Istoriyah torgovelni kontakti mizh yegiptyanami ta Kavkazom na shidnomu uzberezhzhi Chornogo morya za jogo slovami cim shlyahom do Yegiptu postachalis rizni tovari osoblivo metali Ekspediciya pochalasya 16 serpnya 2019 roku Abora 4 projshla cherez Chorne more do Bosforu sama protoka bula projdena na buksiri z mirkuvan bezpeki cherez Marmurove more i cherez Dardanelli znovu na buksiri do Chanakkale suchasna gavan poblizu antichnoyi Troyi i dali v Egejske more Pershoyu zupinkoyu buv greckij ostriv Lemnos kudi sudno vstiglo zajti i vijti z doistorichnogo portu Poliohni bez pidtrimki buksira Zvidti sudno vidplivlo do o Santorini tim samim zumivshi projti kilka protok mizh merezheyu greckih ostroviv Pid chas ekspediciyi Dominik Gerlic otrimav propoziciyu vid Ministerstva kulturi Turechchini v Ankari vistaviti ocheretyanij choven v Arheologichnomu parku Patara poblizu Antaliyi yak postijnij eksponat Propoziciyu bulo prijnyato i bulo virisheno vidplivati z Santorini pryamo do Kasha suchasna gavan bilya Patari na likijskomu uzberezhzhi Abora 4 pribula v Kash 19 veresnya Vsya vidstan vid Varni do Kasha bula podolana za 34 dni Yak i planuvalosya sudno zaraz postijno demonstruyetsya na agori starodavnogo likijskogo mista Patara Mata Rangi Kitina Munjosa 1997 roku vidstavnij ispanskij vijskovij z elitnogo pidrozdilu komandos en sprobuvav peretnuti Tihij okean na ocheretyanomu chovni Mata Rangi Mata Rangi nazva yakogo perekladayetsya yak Ochi rayu Choven buv zroblenij z kugi Schoenoplectus californicus subsp tatora z ostrova Pashi na vidstani 3870 km na zahid vid stolici Chili Santyago kudi planuvala dijti ekspediciya Prote Mata Rangi rozvalivsya posered okeanu i ekipazh dovelosya ryatuvati Munjos ne pripiniv svoyih sprob i 1999 roku razom zi svoyeyu komandoyu zbuduvav novij choven Mata Rangi 2 Cogo razu choven dovzhinoyu 29 metriv bulo vigotovleno z 13 000 ocheretin kugi z ozera Titikaka Munjos planuvav projti priblizno 8 470 mil 13 630 km vid Ariki na pivnochi Chili do ostroviv Mikroneziyi roztashovanih pivnichnishe vid Papua Novoyi Gvineyi a zvidti virushiti do Tajvanyu chi Yaponiyi Mata Rangi 2 za 88 dniv zmig projti Tihim okeanom vidstan u 5000 mil 8000 km i dosyagnuti Markizkih ostroviv u Francuzkij Polineziyi Tut ekspediciyu dovelos pripiniti oskilki chastinu chovna poshkodili molyuski yaki znishuvali ocheret i motuzki sho jogo zv yazuvali Diyalnist molyuskiv privabila chislennih rib na yakih svoyeyu chergoyu pochali reaguvati akuli tozh ekipazh zaradi bezpeki buv zmushenij vidrizati poshkodzhenu chastinu chovna i zavershuvati perehid na jogo zalishkah Virakocha Fila Baka Z 2000 do 2019 roku amerikanskij mandrivnik Fil Bak angl Phil Buck zdijsniv tri plavannya cherez Tihij okean na ocheretyanih chovnah en Viracocha Nathnennij prikladom Tura Heyerdala Bak pragnuv pidtrimati teoriyu Tura sho davni pivdennoamerikanski indianci peretinali velichezni okeanski prostori na riznih tipah chovniv zokrema na starodavnih ocheretyanih chovnah sho bulo klyuchovim faktorom migraciyi lyudej i poshirennya civilizaciyi na ostrovah Tihogo okeanu Chovni Fila Baka buli nazvani na chest togo samogo bozhestva andskih indianciv Kon Tiki Virakocha sho j znamenitij pershij derev yanij plit Heyerdala Kon Tiki Virakocha 2 2000 roku persha ekspediciya virushila na chovni Virakocha zbudovanogo indiancyami z ozera Titikaka z kugi zdijsnila podorozh z Ariki v Chili do ostrova Pashi v Polineziyi za 44 dni Ce buv pershij sered primitivnih chovniv bud yakogo vidu sho dosyag cogo ostrova v suchasnij chas U berezni 2003 roku komanda z vosmi osib na choli z Filom Bakom virushila z Vinya del Mar u Chili na novomu ocheretyanomu chovni Virakocha 2 Viracocha II namagayuchis podolati 10 000 morskih mil cherez ves Tihij okean do Kernsa v Avstraliyi cherez ostriv Pashi ta inshi ostrovi Polineziyi Na zhal choven buv serjozno poshkodzhenij pid chas spusku na vodu i komanda ne zmogla viprobuvati jogo povnoyu miroyu Ale navit zi serjozno poshkodzhenim pravim bortom Virakocha 2 vse zh taki zmogla zdijsniti dovgu podorozh i znovu dijti do ostrova Pashi Virakocha 3 startuvala v berezni 2019 roku z metoyu dijti do Avstraliyi Choven dosyagnuv Tayiti cherez chotiri misyaci de ekspediciya bula pripinena oskilki Virakocha 3 zaznala serjoznih poshkodzhen korpusu pid chas shtormu bilya Tuamotu Usi chovni Virakocha buduvalis z kugi indiancyami ajmara z ozera Titikaka v pivdennoamerikanskih Andah Yak i chovni dlya Tura Heyerdala Virakochu buduvali predstavniki rodini Limachi z bolivijskogo boku ozera PosilannyaGerman Stone Age sailor to cross seas in reed boat angl Mission Abora nim angl PrimitkiHornell J 1946 Water transport origins and early evolution McGrail S 1985 Towards a classification of Water transport World Archeology 16 3 Lawler Andrew 7 chervnya 2002 Report of Oldest Boat Hints at Early Trade Routes Science AAAS 296 5574 1791 1792 doi 10 1126 science 296 5574 1791 PMID 12052936 Procitovano 5 travnya 2008 Secrets of world s oldest boat are discovered in Kuwait sands The Telegraph brit Procitovano 8 lyutogo 2021 Schwartz Mark 2015 Early evidence of reed boats from southeast Anatolia Dzhafarzade I M Naskalnye izobrazheniya Gobustana Sb Arheologicheskie issledovaniya v Azerbajdzhane Baku 1965 ros McGrail Sean 2004 Boats of the World From the Stone Age to Medieval Times Oxford University Press ISBN 978 0 19 927186 3 Early boats FutureLearn amer Procitovano 15 lyutogo 2021 Gomer Odisseya Pisnya 21 ryadok 390 Per iz starogreckoyi primitki slovnik imen i nazv Borisa Tena Harkiv Folio 2002 574 s nedostupne posilannya Sir Arthur F Hort 1916 Theophrastus Enquiry into Plants Loeb Classical Library Starij Zavit Isajya 18 2 Papyrus and Lake Tana www selamtamagazine com angl 18 listopada 2015 Procitovano 4 lipnya 2021 Ancient Lake Titicaca reed boats set to make history Chimu Adventures Blog en AU 14 listopada 2016 Procitovano 15 lyutogo 2021 Heyerdahl Thor 1972 The Ra Expeditions PDF Mincetur Arhiv originalu PDF za 17 lyutogo 2012 Procitovano 9 lyutogo 2021 Encyclopaedia Britannica Online Lake Titicaca Retrieved 12 July 2007 Isbell W H 2004 Palaces and Politics in the Andean Middle Horizon in S T Evans and J Pillsbury eds pp 191 246 Palaces of the Ancient New World 2010 03 16 u Wayback Machine Dumbarton Oaks Research Library and Collection Washington D C Ponce Sangines C and G M Terrazas 1970 Acerca De La Procedencia Del Material Litico De Los Monumentos De Tiwanaku Publication no 21 Academia Nacional de Ciencias de Bolivia Harmon P 2002 Experimental Archaeology Interactive Dig Archaeology Magazine s Online Excavations web page Archaeology Magazine SurferToday com Editor at What are Caballitos de Totora Surfertoday en us Procitovano 2 lipnya 2021 Heiser C B 1974 Totoras Taxonomy and Thor Plant ScienceBulletin 20 2 Box Ben 1998 South American Handbook Footprint Handbooks s 292 ISBN 978 0 8442 4886 8 TULE REED BOAT PROJECT www wpn org Procitovano 10 lyutogo 2021 Jones TL and Klar K 2007 California prehistory colonization culture and complexity Walnut Creek CA Altamira Press Hogan CM 2008 Morro Creek Megalithic Portal ed Andy Burnham Dall Egitto alla Sardegna Il fassone non deve morire Abbanews it IT 31 zhovtnya 2019 Procitovano 19 chervnya 2023 Sordinas A 1970 Stone implements from northwestern Corfu 2011 07 21 u Wayback Machine Anthropological Research Center University of Memphis PDF web archive org 20 chervnya 2010 Arhiv originalu PDF za 20 chervnya 2010 Procitovano 11 lyutogo 2021 de Graafa M van Zwietenb PAM Machielsb MAM Lemmac E Wudnehd T Dejene E and Sibbing FA Vulnerability to a small scale commercial fishery of Lake Tana s Ethiopia endemic Labeobarbus compared with African catfish and Nile tilapia An example of recruitment overfishing Fisheries Research 82 1 3 304 318 Papyrus and Lake Tana www selamtamagazine com angl 18 listopada 2015 Procitovano 10 lyutogo 2021 waitaha org Arhiv originalu za 2 bereznya 2021 Procitovano 11 lyutogo 2021 https www ramsar org sites default files documents library wwd2002 activities pdf History of Reed Ships www atlantisbolivia org Procitovano 15 lyutogo 2021 THOR HEYERDAHL RA AND RA II REED BOATS www solarnavigator net Procitovano 15 lyutogo 2021 Box Ben 1998 South American Handbook Footprint Handbooks s 292 ISBN 978 0 8442 4886 8 Ryne Linn Voyages into History at Norway Mission Abora www abora eu Procitovano 22 travnya 2021 Welle www dw com Deutsche German Stone Age sailor to cross seas in reed boat DW 04 08 2019 DW COM brit Procitovano 9 lyutogo 2021 An ancient Egypt to Black Sea route Adventurers to test theory phys org angl Procitovano 9 lyutogo 2021 Mission Abora new Pojects ABORA IV www abora eu Procitovano 9 lyutogo 2021 Shamim ukr procitovano 9 lyutogo 2021 German archaeologist donates replica of ancient ship to Turkey Turkey News Hurriyet Daily News angl Procitovano 9 lyutogo 2021 Spanish adventurer crosses Pacific in reed boat www latinamericanstudies org Procitovano 13 lyutogo 2021 Thorpe Nick 2003 Pollard Thom Viracocha II Reedship Expedition Part 1 Youtube Pollard Thom The Disastrous Launch of the Viracocha II Vimeo World Yachting 12 listopada 2019 Viracocha III The Chilean reed boat built to sail across the Pacific Yachting World amer Procitovano 13 lyutogo 2021 Attempt to Sail Reed Raft Across Pacific Ends in Tahiti The Adventure Blog amer Procitovano 13 lyutogo 2021 DzherelaGilbert Gregory Phillip 1962 Ancient Egyptian Sea Power and the Origin of Maritime Forces National Library of Australian Cataloguing in Publication entry ISBN 978 0 642 29680 1 angl Heyerdahl Thor 1972 The Ra Expeditions Amazon Signet ISBN 978 0451051219 angl Heyerdahl Thor 1984 The Tigris Expedition In Search of Our Beginnings Doubleday Amazon ISBN 978 0385173575 angl Hornell James 1946 Water transport origins and early evolution Cambridge Cambridge University Press Google Scholar angl Johnstone Paul 1980 The sea craft of prehistory Cambridge MA Harvard University Press Google Scholar angl McGrail Sean 1985 Towards a classification of Water transport World Archeology 16 3 angl McGrail Sean 2004 Boats of the World From the stone age to medieval times Oxford University Press Amazon ISBN 978 0199271863 McGrail Sean 2014 Early Ships and Seafaring Water Transport within Europe Pen amp Sword Archaeology ISBN 9781473847774 angl McGrail Sean 2015 Early Ships and Seafaring Water Transport Beyond Europe Amazon Pen amp Sword Archaeology ISBN 978 1473825598 angl Schwartz Mark 2002 Early evidence of reed boats from southeast Anatolia Antiquity 76 293 September 2002 617 618 doi 10 1017 S0003598X0009092X Published online by Cambridge University Press 02 January 2015 angl Thorpe Nick 2003 Eight Men and a Duck London ABACUS ISBN 0 349 11454 4 angl Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi