Йоганн Ке́плер (нім. Johannes Kepler; 27 грудня 1571, Вайль-дер-Штадт — 15 листопада 1630, Регенсбург) — німецький філософ, математик, астроном, астролог та оптик, відомий насамперед відкриттям законів руху планет, названих законами Кеплера на його честь. В обчислювальній математиці на його честь названо метод наближеного обчислення інтегралів. Він поширював логарифмічне числення у Німеччині, заснував оптику як науку, вдосконалив телескоп-рефрактор та допоміг довести відкриття, зроблені за допомогою телескопа його сучасником Галілео Галілеєм.
Йоганн Кеплер | |
---|---|
нім. Johannes Kepler | |
![]() Портрет Йоганнеса Кеплера (1610 р.), копія втраченого оригіналу з монастиря бенедектинців у Кремзі | |
Ім'я при народженні | Кеплер Йоганнес Фрідріх |
Народився | 27 грудня 1571 Вайль-дер-Штадт, поблизу Штутгарта, |
Помер | 15 листопада 1630 (58 років) Регенсбург |
Поховання | Реґенсбурґ |
Країна | ![]() ![]() |
Національність | |
Діяльність | філософ, математик, астроном, астролог та оптик |
Галузь | оптика, астрономія, математика і механіка |
Відомий завдяки | Закони Кеплера |
Alma mater | Тюбінгенський університет[2], d і Тюбінгенська богословська семінарія |
Науковий ступінь | бакалавр мистецтв[2] (1588) і магістр мистецтв[d][2] (1591) |
Науковий керівник | d |
Вчителі | d і Тихо Браге[3] |
Відомі учні | Петер Крюгер, d[3] і d[3] |
Знання мов | латина[4] і німецька[5] |
Заклад | Ґрацький університет, Рудольф II і Лінц |
Членство | Національна академія дей-Лінчей |
Magnum opus | Нова астрономія[2], Harmonices Mundi[2], Epitome Astronomiae Copernicanae[2], d[2] і Рудольфинські таблиці[2] |
Конфесія | лютеранство[6] |
Батько | d[7] |
Мати | d |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | d і d |
Автограф | ![]() |
Нагороди | d (1996) |
|
Кеплер був викладачем математики в семінарії у місті Грац, асистентом астронома Тихо Браге, придворним математиком кайзера Рудольфа II, викладачем математики у Лінці та придворним астрологом генерала Альбрехта Валленштайна.
Життя
Йоганн Кеплер народився у місті Вайль-дер-Штадт (сьогодні частина Штутгарта). Його батько служив найманцем в Іспанських Нідерландах. Коли хлопцю було 18 років, батько вирушив у черговий похід і зник назавжди. Мати Кеплера, Катаріна Кеплер, утримувала трактир, підробляла ворожінням і лікуванням травами.
Цікавитися астрономією Кеплер почав ще в дитячі роки, коли мати показала йому комету (1577) і місячне затемнення (1580). У 1589 році він закінчив школу при монастирі Маульбронн, де показав відмінні здібності, і в 1591 році поступив на теологічний факультет університету в Тюбінгені, де вперше почув про ідеї Миколи Коперника і одразу став прибічником геліоцентричної системи. Спочатку Кеплер хотів стати протестантським священиком, але завдяки його математичним здібностям був запрошений у 1594 році читати лекції з математики в університеті міста Грац.
Грац
У Граці Кеплер провів 6 років. Тут вийшла в світ (1596) його перша книга «Таємниця світу» (Mysterium Cosmographicum). У ній Кеплер спробував знайти таємну гармонію Всесвіту, для чого зіставив орбітам п'яти відомих тоді планет (сферу Землі він виділяв особливо) різні «платонові тіла» (правильні багатогранники). Орбіту Сатурна він представив як коло (ще не еліпс) на поверхні кулі, описаної навколо куба. У куб, своєю чергою, була вписана куля, яка мала представляти орбіту Юпітера. У цю кулю був вписаний тетраедр, описаний навколо кулі, що представляла орбіту Марса і так далі. Ця робота після подальших відкриттів Кеплера втратила своє первинне значення (хоч би тому, що орбіти планет виявилися не колами); проте в наявність прихованої математичної гармонії Всесвіту Кеплер вірив до кінця життя, і в 1621 році перевидав «Таємницю світу», внісши в неї численні зміни і доповнення.
Книгу «Таємниця світу» Кеплер послав Галілео Галілею і Тихо Браге. Галілей схвалив геліоцентричний підхід Кеплера, хоча містичну нумерологію його не підтримав. Надалі вони вели жваве листування, і це обставина (спілкування з «єретиком»-протестантом) на суді над Галілеєм була особливо підкреслена як обтяження провини Галілея.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpoTDBKaGNtSmhjbUZmVFNWRE15VkNRMnhzWlhKZllXNWtYMHB2YUdGdWJtVnpYMHRsY0d4bGNpNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RRbUZ5WW1GeVlWOU5KVU16SlVKRGJHeGxjbDloYm1SZlNtOW9ZVzV1WlhOZlMyVndiR1Z5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Тихо Браге також відкинув надумані побудови Кеплера, проте високо оцінив його знання, оригінальність думки і запросив Кеплера до себе.
У 1597 році Кеплер одружився з удовою Барбарою Мюллер фон Мулек. Їхні перші двоє дітей померли в дитинстві, а дружина захворіла на епілепсію. На довершення знегод, у католицькому Граці почалися переслідування протестантів. Кеплер, занесений у список «єретиків», був змушений залишити місто. Він прийняв запрошення Тихо Браге, який до того часу переїхав до Праги і служив у імператора Рудольфа II придворним астрономом і астрологом.
Прага
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpqTDBKeVlXaGxYMnRsY0d4bGNpNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RRbkpoYUdWZmEyVndiR1Z5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У 1600 році Кеплер прибув до Праги. Проведені там 10 років — найплідніший період його життя.
Незабаром з'ясувалося, що погляди Коперника й Кеплера на астрономію Тихо Браге поділяв лише частково. Щоб не конфліктувати з церквою, Браге запропонував компромісну модель: усі планети, окрім Землі, обертаються навколо Сонця, а Сонце обертається навколо нерухомої Землі. Ця теорія здобула деяку популярність і протягом кількох десятиліть служила своєрідним прикриттям для тих астрономів, хто не наважувався відкрито визнати правоту Коперника.
Після смерті Браге в 1601 році Кеплер став його наступником на посаді. Скарбниця імператора через нескінченні війни була постійно порожня. Платню Кеплеру платили рідко й бідно. Він вимушений був підробляти складанням гороскопів. Кеплеру довелося також вести багаторічну тяжбу зі спадкоємцями Тихо Браге, які намагалися відібрати у нього, серед іншого майна покійного, також і результати астрономічних спостережень. Врешті-решт від них вдалося відкупитися.
У 1604 році Кеплер опублікував свої спостереження наднової, названої тепер його ім'ям.
Будучи чудовим спостерігачем, Тихо Браге за багато років склав об'ємну працю із спостережень планет і сотень зір, причому точність його вимірювань була істотно вища, ніж у всіх попередників. Для підвищення точності Браге застосовував як технічні удосконалення, так і спеціальну методику нейтралізації похибок спостереження. Особливо цінною була систематичність вимірювань.
Впродовж кількох років Кеплер уважно вивчав дані Браге і в результаті ретельного аналізу дійшов до висновку, що траєкторія руху Марса є не колом, а еліпсом, в одному з фокусів якого розташоване Сонце — твердження, відоме сьогодні як перший закон Кеплера. Подальший аналіз привів до другого закону: радіус-вектор, що сполучає планету й Сонце, за однакові проміжки часу описує однакові площі. Це означало, що чим далі планета від Сонця, тим повільніше вона рухається.
Обидва закони були сформульовані Кеплером у 1609 році в книзі , причому, заради обережності, він відносив їх тільки до Марса.
Нова модель руху викликала величезний інтерес серед науковців-коперниканців, хоча не всі вони її прийняли. Галілей кеплерові еліпси рішуче відкинув.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTltTDJabEwwdGxjR3hsY2w5amIyNXFaV04wZFhKbFh6SXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
У 1610 році Галілей повідомив Кеплера про відкриття супутників Юпітера. Кеплер зустрів це повідомлення недовірливо і в полемічній роботі «Розмова із Зоряним вісником» привів певною мірою гумористичне заперечення: «незрозуміло, до чого бути [супутникам], якщо на цій планеті немає нікого, хто б міг милуватися цим видовищем». Але пізніше, отримавши свій екземпляр телескопа, Кеплер змінив свою думку, підтвердив спостереження супутників і сам зайнявся теорією лінз. Результатом стали вдосконалений телескоп і фундаментальна робота «Діоптрика».
До нового 1611 року Кеплер опублікував трактат «Про шестикутні сніжинки» у якому висловив припущення про те, що не існує щільнішої упаковки однакових сфер, ніж гранецентрована кубічна та гексагональна, яке отримало назву гіпотези Кеплера. Доведення гіпотези Кеплера для регулярних ґраток дав у 1831 році Карл Фрідріх Гаусс. Для нерегулярних структур задача виявилася складнішою, й стала 18-ю проблемою Гільберта, розв'язання якої за допомогою комп'ютерних обчислень було отримано 1998 року.
У Празі у Кеплера народилися два сини і дочка.
У 1611 році старший син Фрідріх помер від натуральної віспи. Тоді психічнохворий імператор Рудольф II, програвши війну проти власного брата Матвія, зрікся на його користь від чеської корони і незабаром помер. Кеплер почав збори для переїзду до Лінца, але тут після тривалої хвороби померла його дружина Барбара.
Лінц. Останні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJsTDBwTFpYQnNaWEl1Y0c1bkx6SXlNSEI0TFVwTFpYQnNaWEl1Y0c1bi5wbmc=.png)
У 1612 році, зібравши мізерні кошти, Кеплер переїхав до Лінца, де прожив 14 років. За ним збережена посада придворного математика і астронома, але в справі оплати новий імператор був нічим не кращий за старого. Деякий дохід приносило викладання математики і створювання гороскопів.
У 1613 році Кеплер одружився з 24-річною донькою столяра Сюзаною. У них народилося семеро дітей, вижили четверо.
У 1615 році Кеплер отримав звістку, що його мати звинувачена в чаклунстві. Звинувачення серйозне: минулої зими в Леонберзі, де жила Катаріна, були за тим же обвинуваченням спалено 6 жінок. Звинувачення містило 49 пунктів: зв'язок із дияволом, богохульство, пристріт, некромантія тощо. Кеплер написав міським властям; матір спочатку відпустили, проте потім знову заарештували. Слідство тягнулося 5 років. Нарешті, в 1620 році почався суд. Кеплер сам виступив захисником, і через рік змучену жінку нарешті звільнили. Наступного року вона померла.
Тим часом Кеплер продовжив астрономічні дослідження і в 1618 році відкрив третій закон: співвідношення куба відстані планети від Сонця до періоду обертання її навколо Сонця є величина постійна для всіх планет: a³/T² = const. Цей результат Кеплер опублікував у завершальній книзі «Гармонія світу», причому застосував його вже не тільки до Марса, але і до всіх інших планет (включаючи, природно, і Землю), а також до галілєєвих супутників.
У книзі, разом із цінними науковими відкриттями, викладені також фантастичні розміркування автора про «музику сфер» і платонові тіла, які складають, на думку Кеплера, естетичну суть вищого проекту Всесвіту.
У 1626 році в ході Тридцятилітньої війни Лінц обложений і незабаром захоплений. Почалися грабежі та пожежі; у числі інших згоріла друкарня. Кеплер переїхав до Ульма.
У 1628 році Кеплер перейшов на службу до Валленштейна.
У 1630 році вирушив до імператора в Регенсбург, щоб отримати хоч би частину платні. Дорогою сильно застудився і незабаром помер.
Після смерті Кеплера спадкоємцям дісталося: поношений одяг, 22 флорини готівкою, 29 000 флоринів неоплаченої платні, 27 опублікованих рукописів і безліч неопублікованих; вони пізніше були видані в 22-томній збірці.
Зі смертю Кеплера його пригоди не закінчилися. Наприкінці Тридцятирічної війни було повністю зруйновано кладовище, де він похований, і від його могили нічого не залишилося. Частина архіву Кеплера зникла. У 1774 році більшу частину архіву (18 томів із 22) придбала Петербурзька академія наук, там він і зберігається зараз.
Наукова праця
У його книзі «Таємниця світу» (1596) Кеплер спробував привести орбіти п'яти відомих тоді планет у відповідність з поверхнями п'яти Платонових тіл. Орбіту Сатурна він представив як коло (ще не еліпс) на поверхні кулі, описаного навколо куба. У куб, у свою чергу була вписана куля, що повинна була представляти орбіту Юпітера. У цю кулю був вписаний тетраедр, описаний навколо кулі, що представляли орбіту Марса і т. д. Ця робота після подальших відкриттів Кеплера втратила своє первісне значення, проте представляє не тільки історичний інтерес, але й приваблива з математичної точки зору, представляючи відношення радіусів планетних орбіт ірраціональними числами.
Через складності з католицькою церквою Граца Кеплер із дружиною змушені були в 1600 році покинути це місто і переїхати за запрошенням астронома Тихо Браге у Прагу. Спільна робота двох астрономів була не позбавлена складностей, пов'язаних із відмінностями їхніх поглядів. Погляди Коперника і Кеплера на астрономію Тихо Браге розділяв лише частково. Будучи чудовим спостерігачем, він склав об'ємну працю про спостереження планет і сотень зірок, що носить докладний описовий, але не математичний характер.
Після смерті Браге в 1601 році Кеплер став його спадкоємцем на посаді королівського математика й астронома. У 1604 році він опублікував свої спостереження наднової.
Три закони Кеплера
Детальніші відомості з цієї теми ви можете знайти в статті Закони Кеплера.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDBWd2FYUnZiV1ZmWVhOMGNtOXViMjFwWVdWZlkyOXdaWEp1YVdOaGJtRmxMblJwWmk5c2IzTnplUzF3WVdkbE1TMHlNakJ3ZUMxRmNHbDBiMjFsWDJGemRISnZibTl0YVdGbFgyTnZjR1Z5Ym1sallXNWhaUzUwYVdZdWFuQm4uanBn.jpg)
Протягом декількох років Кеплер уважно вивчав численні дані спостережень Браге й у результаті ретельного аналізу дійшов висновку, що траєкторія руху Марса не коло, а еліпс, у фокусі якого знаходиться Сонце — положення, відоме як перший закон Кеплера. Подальший аналіз привів до другого закону — чим далі планета від Сонця, тим повільніше вона рухається. Обидва закони були описані Кеплером у 1609 році у книзі «Нова астрономія».
У 1611 році Кеплер опублікував книгу «Діоптрика», що, власне кажучи, з'явилася першим викладом оптики як науки. Тут Кеплер докладно описав явище заломлення світла і поняття оптичного зображення. Глибоке розуміння цих питань привело Кеплера до схеми телескопічної підзорної труби, створеної в 1613 Кристофом Шайнером.
У 1612 після смерті празького кайзера Кеплер переїжджає до Лінца. Подальший аналіз орбіти Марса привів Кеплера в 1618 до відкриття третього закону: відношення куба відстані планети від Сонця до періоду обертання її навколо Сонця є величина постійна для всіх планет: . Цей результат Кеплер публікує в книзі «Гармонія світу».
Одним із важливих етапів в історії науки було пророкування Кеплером на основі відкритих ним законів проходження Венери на тлі сонячного диска в 1631 році.
Наприкінці XVI століття в астрономії ще відбувалася боротьба між геоцентричною системою Птолемея і геліоцентричною системою Коперника. Супротивники системи Коперника посилалися на те, що стосовно похибки розрахунків вона нічим не краще птолемеївської. Нагадаємо, що в моделі Коперника планети рівномірно рухаються по кругових орбітах: щоб погоджувати це припущення з видимою нерівномірністю руху планет, Копернику довелося ввести додаткові рухи по епіциклам. Хоча епіциклів у Коперника було менше, ніж у Птолемея, його астрономічні таблиці, спочатку точніші, ніж птолемеєві, незабаром істотно розійшлися із спостереженнями, що немало спантеличило і охолодило захоплених коперниканців.
Відкриті Кеплером три закони руху планет повністю і з чудовою точністю пояснили видиму нерівномірність цих рухів. Замість численних надуманих епіциклів модель Кеплера включає тільки одну криву — еліпс. Другий закон встановив, як змінюється швидкість планети при віддаленні або наближенні до Сонця, а третій дозволяє розрахувати цю швидкість і період обертання навколо Сонця.
Хоча історично кеплерівська система світу заснована на моделі Коперника, фактично у них дуже мало загального (тільки добове обертання Землі). Зникли кругові рухи сфер, що несуть на собі планети, з'явилося поняття планетної орбіти. У системі Коперника Земля все ще займала дещо особливе положення, оскільки тільки у неї не було епіциклів. У Кеплера Земля — рядова планета, рух якої підпорядкований загальним трьом законам. Усі орбіти небесних тіл — еліпси (рух по гіперболічній траєкторії відкрив пізніше Ісаак Ньютон), загальним фокусом орбіт є Сонце.
Кеплер вивів також «рівняння Кеплера», що використовується в астрономії для визначення положення небесних тіл.
Закони динаміки планет, відкриті Кеплером, слугували пізніше Ісааку Ньютону основою для створення теорії гравітації. Ньютон математично довів, що всі закони Кеплера є наслідком закону тяжіння.
Погляди Кеплера на будову Всесвіту за межами Сонячної системи витікали з його містичної філософії. Сонце він вважав нерухомим, а сферу зірок вважав межею світу. У нескінченність Всесвіту Кеплер не вірив і як аргумент запропонував (1610) те, що пізніше отримало назву фотометричний парадокс: якщо число зірок нескінченне, то в будь-якому напрямі погляд наткнувся б на зірку, і на небі не існувало б темних ділянок.
Система світу Кеплера претендувала не тільки на виявлення законів руху планет, але і на набагато більше. Аналогічно піфагорійцям, Кеплер вважав світ реалізацією деякої числової гармонії, одночасно геометричної і музичної; розкриття структури цієї гармонії дало б відповіді на найглибші питання:
Я з'ясував, що всі небесні рухи, як у їхньому цілому, так і у всіх окремих випадках, пройняті загальною гармонією — правда, не тією, яку я припускав, але ще більш досконалою.
Наприклад, Кеплер пояснив, чому планет саме шість і вони розміщені в просторі так, а не якось інакше: виявляється, орбіти планет вписані в правильні багатогранники. Цікаво, що виходячи з цих ненаукових міркувань, Кеплер передбачив існування двох супутників Марса і проміжної планети між Марсом і Юпітером.
Закони Кеплера сполучали в собі ясність, простоту і обчислювальну потужність, хоча містична форма його системи світу ґрунтовно засмічувала реальну суть великих відкриттів Кеплера. Проте вже сучасники Кеплера, відокремивши зерна від лушпиння, переконалися в точності нових законів, хоча їхній глибинний смисл до Ньютона залишався незрозумілим. Ніяких спроб реанімувати модель Птолемея або запропонувати іншу систему руху, окрім геліоцентричної, більше не робилися.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk00TDFSaFluVnNZV1ZmVW5Wa2IyeHdhR2x1WVdWZkxWOUdjbTl1ZEdsemNHbGxZMlV1Y0c1bkx6SXlNSEI0TFZSaFluVnNZV1ZmVW5Wa2IyeHdhR2x1WVdWZkxWOUdjbTl1ZEdsemNHbGxZMlV1Y0c1bi5wbmc=.png)
Він немало зробив для ухвалення протестантами григоріанського календаря (на сеймі в Регенсбурзі, 1613, і в Аахені, 1615).
Кеплер став автором першого обширного (у трьох томах) викладу коперниканської астрономії (Epitome astronomia Copernicanae, 1617—1622), який негайно удостоївся честі потрапити в «Індекс заборонених книг». У цю книгу, свою головну працю, Кеплер включив опис всіх своїх відкриттів в астрономії.
Улітку 1627 року Кеплер після 22 років праць опублікував (за свій рахунок) астрономічні таблиці, які на честь імператора назвав «Рудольфовими». Попит на них був величезний, оскільки всі колишні таблиці давно розійшлися із спостереженнями. Важливо, що праця вперше включала зручні для розрахунків таблиці логарифмів. Кеплерові таблиці служили астрономам і морякам аж до початку XIX століття.
Через рік після смерті Кеплера П'єр Ґассенді спостерігав передбачене ним проходження Меркурія по диску Сонця. У 1665 році італійський фізик і астроном Джованні Альфонсо Бореллі (1608—1679) опублікував книгу, де закони Кеплера застосовуються до відкритих Галілеєм супутників Юпітера.
Інші праці: математика
Поряд із працями з астрономії Кеплер опублікував низку інших цікавих робіт. Зокрема, він описав спосіб визначення об'ємів тіл, використовуючи елементи інтегрального числення (в книзі «Нова стереометрія винних бочок», 1615). Пізніше Бонавентура Кавальєрі використовував той же підхід для розробки винятково плідного «методу неподільних». Завершенням цього процесу стало відкриття математичного аналізу.
Під час астрономічних досліджень Кеплер зробив внесок до теорії конічних перетинів. Він склав одну з перших таблиць логарифмів.
У Кеплера вперше зустрічається термін «середнє арифметичне».
Кеплер увійшов і в історію проєктивної геометрії: він вперше ввів найважливіше поняття нескінченно віддаленої точки. Він також увів поняття фокусу конічного перетину і розглянув проективні перетворення конічних перетинів, зокрема такі, що змінюють їхній тип — наприклад, переводять еліпс у гіперболу.
Крім того, Кеплер докладно проаналізував симетрію сніжинок. Дослідження симетрії привели його до припущень про щільне пакування куль, згідно з яким найбільша щільність пакування досягається при пірамідальному упорядкуванні куль. Математично довести це вдалося лише через 400 років — перше повідомлення про доведення з'явилося в 1998 у роботі математика , але остаточна перевірка його комп'ютерного доведення все ще не завершена. Піонерські роботи Кеплера в області симетрії знайшли застосування в кристалографії та теорії кодування.
Фізика
Саме Кеплер ввів у фізику термін інерція як природжена властивість тіл чинити опір прикладеній силі. Заразом він, як і Галілей, формулює в ясному вигляді перший закон механіки: всяке тіло, на яке не діють інші тіла, знаходиться у спокої або здійснює рівномірний прямолінійний рух.
Кеплер впритул підійшов до відкриття закону тяжіння, хоч і не намагався виразити його математично. Він писав у книзі «Нова астрономія», що в природі існує «взаємне тілесне прагнення схожих (споріднених) тіл до єдності або з'єднання». Джерелом цієї сили, на його думку, є магнетизм у поєднанні з обертанням Сонця і планет навколо своєї осі.
У іншій книзі Кеплер уточнив:
Гравітацію я визначаю як силу, подібну до магнетизму — взаємного тяжіння. Сила тяжіння тим більше, чим обидва тіла ближче одне до іншого.
Правда, Кеплер помилково вважав, що ця сила розповсюджується тільки в площині екліптики. Мабуть, він вважав, що сила тяжіння обернено пропорційна відстані (а не квадрату відстані); втім, його формулювання недосить ясні.
Кеплер перший, майже на сто років раніше Ньютона, висунув гіпотезу про те, що причиною припливів є дія Місяця на поверхню океанів.
Оптика
У 1604 році Кеплер видав змістовний трактат з оптики «Доповнення до Вітеллія», а в 1611 році — ще одну книгу, «Діоптрика». З цих праць починається історія оптики як науки. У цих творах Кеплер детально висловлює як геометричну, так і фізіологічну оптику. Він описує заломлення світла, рефракцію і поняття оптичного зображення, загальну теорію лінз і їхніх систем. Вводить терміни «оптична вісь» і «меніск», вперше формулює закон падіння освітленості обернено пропорційно до квадрата відстані до джерела світла. Уперше описує явище повного внутрішнього віддзеркалення світла при переході в менш щільне середовище.
Описаний ним фізіологічний механізм зору, із сучасних позицій, принципово вірний. Кеплер з'ясував роль кришталика, вірно описав причини короткозорості і далекозорості.
Глибоке проникнення в закони оптики привело Кеплера до схеми телескопічної підзорної труби (телескоп Кеплера), виготовленої в 1613 році Христофом Шайнером. До 1640 року такі труби витіснили в астрономії менш довершений телескоп Галілея.
Кеплер і астрологія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDB0bGNHeGxjaTFYWVd4c1pXNXpkR1ZwYmkxSWIzSnZjMnR2Y0M1cWNHY3ZNakl3Y0hndFMyVndiR1Z5TFZkaGJHeGxibk4wWldsdUxVaHZjbTl6YTI5d0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Ставлення Кеплера до астрології було подвійним. З одного боку, він допускав, що земне і небесне пов'язані якоюсь гармонійною єдністю і взаємозв'язком. З іншого — скептично оцінював можливість використовувати цю гармонію для прогнозу конкретних подій.
Кеплер говорив: «Люди помиляються, думаючи, що від небесних світил залежать земні справи». Широко відомо також інший його відвертий вислів:
Звичайно, ця астрологія — дурна дочка, але, Боже, куди б поділася її мати, високомудра астрономія, якби у неї не було дурнуватої дочки! Адже світ ще значно дурніший і такий дурний, що для користі цієї старої розумної матері дурна дочка повинна базікати і брехати. І платня математиків така нікчемна, що мати, напевно б, голодувала, якби дочка нічого не заробляла.
Проте, Кеплер не поривав з астрологією ніколи. Більш того, він мав свій власний погляд на природу астрології, чим виділявся серед астрологів-сучасників. У праці «Гармонія світу» він стверджує, що «в небесах немає світил, що приносять нещастя», але людська душа здатна «резонувати» з променями світла, що витікають від небесних тіл, вона відображає в пам'яті конфігурацію цих променів у момент свого народження. Самі ж планети, у представленні Кеплера, були живими істотами, наділеними індивідуальною душею.
Завдяки деяким вдалим прогнозам Кеплер заробив репутацію майстерного астролога. У Празі одним з його обов'язків було складання гороскопів для імператора. Слід відмітити, разом з тим, що Кеплер при цьому не займався астрологією виключно ради заробітку і складав гороскопи для себе і своїх близьких. Так, у своїй роботі «Про себе» він приводить опис власного гороскопу, а коли в січні 1598 року у нього народився син, Генріх, Кеплер склав гороскоп і для нього. На його думку, найближчим роком, коли життю його сина загрожувала небезпека, був 1601 рік, але син помер вже в квітні 1598 року.
Спроби Кеплера скласти гороскоп для полководця Валленштейна також зазнали невдачу. У 1608 році Кеплер склав гороскоп полководцеві, у якому передрікав одруження на 33 році життя, називав небезпечними для життя роки 1613, 1625 і 70-й рік життя Валленштейна, а так само описав низку інших подій. Але з самого початку передбачення не справджувалися. Валленштейн повернув гороскоп Кеплеру, який, виправивши в нім час народження на півгодини, отримав точну відповідність між прогнозом і перебігом життя. Проте і цей варіант містив промахи. Так, Кеплер вважав, що період з 1632 по 1634 рік буде благополучним для полководця, і не обіцяє небезпеки. Але в лютому 1634 року Валленштейн був убитий.
Кеплер та фантастика
До наукової фантастики має стосунок посмертно видана книга Кеплера — «Сон» [Somnium] (лат. 1634). Це яскравий приклад «умоглядних міркувань», — романа-трактату, проте сам факт космічного польоту на Місяць і опис місцевого позаземного життя, зроблені з позицій передової науки того часу (Кеплер погоджується з висновками Галілея, але припускає існування на Місяці води і атмосфери), що надає підстави включити книгу до передісторії наукової фантастики.
Пам'ять
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16TDBGVE1USXROVEl0TnpjME5TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RRVk14TWkwMU1pMDNOelExTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
На честь ученого названі:
- Кратери на Місяці і на Марсі.
- Астероїд 1134 Кеплер.
- Наднова 1604, описана ним.
- Орбітальна обсерваторія НАСА, виведена на орбіту в березні 2009 року. Основне завдання: пошук і дослідження планет за межами Сонячної системи.
- Лінцький університет, де він викладав, названий його ім'ям.
- Станція Віденського метрополітену.
- Задача Кеплера
Праці Кеплера
- Mysterium cosmographicum (Таємниця світу), 1596
- Astronomiae Pars Optica (Оптика в астрономії), 1604
- Ad Vitellionem paralipomena (Доповнення до Вітеллія), фізіологічна оптика, 1604
- De Stella nova in pede Serpentarii (Про нову зірку в сузір'ї Змієносця), 1604
- Astronomia nova (), 1609
- Tertius Interveniens (Трибічна інтервенція), 1610
- Dissertatio cum Nuncio Sidereo (Розмова із Зоряним вісником), полеміка з «Зоряним вісником» Галілея, 1610
- Dioptrice (Діоптрика), 1611
- De nive sexangula (Про шестикутні сніжинки), 1611
- De vero Anno, quo aeternus Dei Filius humanam naturam in Utero benedictae Virginis Mariae assumpsit), 1613
- Eclogae Chronicae (1615)
- Nova stereometria doliorum vinariorum (Нова стереометрія винних бочок), 1615
- Epitome astronomiae Copernicanae (Коперниканська астрономія, у трьох томах, що виходили в 1618—1621 роках)
- Harmonices Mundi (Гармонія світу), 1619
- Mysterium cosmographicum (Таємниця світу, 2-ге видання), 1621
- Tabulae Rudolphinae (Рудольфові таблиці), 1627
- Somnium (Мрія, фантастична розповідь про політ у Космос), 1634
- Бібліографія наукових робіт Кеплера з посиланнями на оригінали [ 5 квітня 2009 у Wayback Machine.]
Джерела
- Кеплер Йоганн // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 211. — .
- Berry A. A Short History of Astronomy — London: John Murray, 1898.
- Математичний генеалогічний проєкт — 1997.
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- CONOR.Sl
- Caspar M. Kepler
- Pas L. v. Genealogics.org — 2003.
- Caspar, Max. Kepler. New York: Dover, 1993. , pp 29-36.
- Robert S. Westman. Kepler's Early Physico-Astrological Problematic. Journal for the History of Astronomy, 32 (2001): pp 27-36.
- Field, J. V. Kepler's geometrical cosmology. Chicago: Chicago University Press, 1988, , Chapter IV.
- Caspar, Max. Kepler. New York: Dover, 1993. , pp 111—122.
- Caspar, Max. Kepler. New York: Dover, 1993. , pp 192—197.
- Д. Антисери и Дж. Реале. Западная философия от истоков до наших дней. От Возрождения до Канта. СПб, Пневма, 2002, стр. 195
- Caspar, Max. Kepler. New York: Dover, 1993. , pp 308—328.
- «The Importance of the Transit of Mercury of 1631» [ 2017-07-12 у Wayback Machine.] Journal for the History of Astronomy, 7 (1976): 1-10.
- История математики [ 18 вересня 2011 у Wayback Machine.] / Под редакцией А. П. Юшкевича, в трёх томах. — М.: Наука, 1970. — Т. II. — С. 63
- История математики [ 18 вересня 2011 у Wayback Machine.] / Под редакцией А. П. Юшкевича, в трёх томах. — М.: Наука, 1970. — Т. II. — С. 117—121
- Коперник, Галилей, Кеплер [ 3 липня 2007 у Wayback Machine.], Лаплас, Эйлер, Кетле. Биографические повествования (библиотека Ф.Павленкова). Челябинск, «Урал», 1997, глава V.
- Ронки В. Оптика Кеплера и оптика Ньютона. Вопросы истории естествознания и техники, 1963, выпуск 15.
- Голованов Я. К. «Этюды об ученых»[недоступне посилання з липня 2019]. М.: 1976.
Посилання
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Йоганн Кеплер |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Йоганн Кеплер |
- http://www.sf-encyclopedia.com/entry/kepler_johannes [ 18 серпня 2016 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Zapit Kepler perenapravlyaye syudi div takozh inshi znachennya Jogann Ke pler nim Johannes Kepler 27 grudnya 1571 Vajl der Shtadt 15 listopada 1630 Regensburg nimeckij filosof matematik astronom astrolog ta optik vidomij nasampered vidkrittyam zakoniv ruhu planet nazvanih zakonami Keplera na jogo chest V obchislyuvalnij matematici na jogo chest nazvano metod nablizhenogo obchislennya integraliv Vin poshiryuvav logarifmichne chislennya u Nimechchini zasnuvav optiku yak nauku vdoskonaliv teleskop refraktor ta dopomig dovesti vidkrittya zrobleni za dopomogoyu teleskopa jogo suchasnikom Galileo Galileyem Jogann Keplernim Johannes KeplerPortret Jogannesa Keplera 1610 r kopiya vtrachenogo originalu z monastirya benedektinciv u KremziIm ya pri narodzhenni Kepler Jogannes FridrihNarodivsya 27 grudnya 1571 1571 12 27 Vajl der Shtadt poblizu Shtutgarta NimechchinaPomer 15 listopada 1630 1630 11 15 58 rokiv RegensburgPohovannya RegensburgKrayina Svyashenna Rimska imperiya Gercogstvo VyurtembergNacionalnist NimechchinaDiyalnist filosof matematik astronom astrolog ta optikGaluz optika astronomiya matematika i mehanikaVidomij zavdyaki Zakoni KepleraAlma mater Tyubingenskij universitet 2 d i Tyubingenska bogoslovska seminariyaNaukovij stupin bakalavr mistectv 2 1588 i magistr mistectv d 2 1591 Naukovij kerivnik dVchiteli d i Tiho Brage 3 Vidomi uchni Peter Kryuger d 3 i d 3 Znannya mov latina 4 i nimecka 5 Zaklad Grackij universitet Rudolf II i LincChlenstvo Nacionalna akademiya dej LinchejMagnum opus Nova astronomiya 2 Harmonices Mundi 2 Epitome Astronomiae Copernicanae 2 d 2 i Rudolfinski tablici 2 Konfesiya lyuteranstvo 6 Batko d 7 Mati dBrati sestri dU shlyubi z d i dAvtografNagorodi d 1996 Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u Vikishovishi Kepler buv vikladachem matematiki v seminariyi u misti Grac asistentom astronoma Tiho Brage pridvornim matematikom kajzera Rudolfa II vikladachem matematiki u Linci ta pridvornim astrologom generala Albrehta Vallenshtajna ZhittyaJogann Kepler narodivsya u misti Vajl der Shtadt sogodni chastina Shtutgarta Jogo batko sluzhiv najmancem v Ispanskih Niderlandah Koli hlopcyu bulo 18 rokiv batko virushiv u chergovij pohid i znik nazavzhdi Mati Keplera Katarina Kepler utrimuvala traktir pidroblyala vorozhinnyam i likuvannyam travami Cikavitisya astronomiyeyu Kepler pochav she v dityachi roki koli mati pokazala jomu kometu 1577 i misyachne zatemnennya 1580 U 1589 roci vin zakinchiv shkolu pri monastiri Maulbronn de pokazav vidminni zdibnosti i v 1591 roci postupiv na teologichnij fakultet universitetu v Tyubingeni de vpershe pochuv pro ideyi Mikoli Kopernika i odrazu stav pribichnikom geliocentrichnoyi sistemi Spochatku Kepler hotiv stati protestantskim svyashenikom ale zavdyaki jogo matematichnim zdibnostyam buv zaproshenij u 1594 roci chitati lekciyi z matematiki v universiteti mista Grac Grac U Graci Kepler proviv 6 rokiv Tut vijshla v svit 1596 jogo persha kniga Tayemnicya svitu Mysterium Cosmographicum U nij Kepler sprobuvav znajti tayemnu garmoniyu Vsesvitu dlya chogo zistaviv orbitam p yati vidomih todi planet sferu Zemli vin vidilyav osoblivo rizni platonovi tila pravilni bagatogranniki Orbitu Saturna vin predstaviv yak kolo she ne elips na poverhni kuli opisanoyi navkolo kuba U kub svoyeyu chergoyu bula vpisana kulya yaka mala predstavlyati orbitu Yupitera U cyu kulyu buv vpisanij tetraedr opisanij navkolo kuli sho predstavlyala orbitu Marsa i tak dali Cya robota pislya podalshih vidkrittiv Keplera vtratila svoye pervinne znachennya hoch bi tomu sho orbiti planet viyavilisya ne kolami prote v nayavnist prihovanoyi matematichnoyi garmoniyi Vsesvitu Kepler viriv do kincya zhittya i v 1621 roci perevidav Tayemnicyu svitu vnisshi v neyi chislenni zmini i dopovnennya Knigu Tayemnicya svitu Kepler poslav Galileo Galileyu i Tiho Brage Galilej shvaliv geliocentrichnij pidhid Keplera hocha mistichnu numerologiyu jogo ne pidtrimav Nadali voni veli zhvave listuvannya i ce obstavina spilkuvannya z yeretikom protestantom na sudi nad Galileyem bula osoblivo pidkreslena yak obtyazhennya provini Galileya Portreti Joganna i Barbari v medaljoni Tiho Brage takozh vidkinuv nadumani pobudovi Keplera prote visoko ociniv jogo znannya originalnist dumki i zaprosiv Keplera do sebe U 1597 roci Kepler odruzhivsya z udovoyu Barbaroyu Myuller fon Mulek Yihni pershi dvoye ditej pomerli v ditinstvi a druzhina zahvorila na epilepsiyu Na dovershennya znegod u katolickomu Graci pochalisya peresliduvannya protestantiv Kepler zanesenij u spisok yeretikiv buv zmushenij zalishiti misto Vin prijnyav zaproshennya Tiho Brage yakij do togo chasu pereyihav do Pragi i sluzhiv u imperatora Rudolfa II pridvornim astronomom i astrologom Praga Pam yatnik Kepleru i Tiho Brage Praga U 1600 roci Kepler pribuv do Pragi Provedeni tam 10 rokiv najplidnishij period jogo zhittya Nezabarom z yasuvalosya sho poglyadi Kopernika j Keplera na astronomiyu Tiho Brage podilyav lishe chastkovo Shob ne konfliktuvati z cerkvoyu Brage zaproponuvav kompromisnu model usi planeti okrim Zemli obertayutsya navkolo Soncya a Sonce obertayetsya navkolo neruhomoyi Zemli Cya teoriya zdobula deyaku populyarnist i protyagom kilkoh desyatilit sluzhila svoyeridnim prikrittyam dlya tih astronomiv hto ne navazhuvavsya vidkrito viznati pravotu Kopernika Pislya smerti Brage v 1601 roci Kepler stav jogo nastupnikom na posadi Skarbnicya imperatora cherez neskinchenni vijni bula postijno porozhnya Platnyu Kepleru platili ridko j bidno Vin vimushenij buv pidroblyati skladannyam goroskopiv Kepleru dovelosya takozh vesti bagatorichnu tyazhbu zi spadkoyemcyami Tiho Brage yaki namagalisya vidibrati u nogo sered inshogo majna pokijnogo takozh i rezultati astronomichnih sposterezhen Vreshti resht vid nih vdalosya vidkupitisya U 1604 roci Kepler opublikuvav svoyi sposterezhennya nadnovoyi nazvanoyi teper jogo im yam Buduchi chudovim sposterigachem Tiho Brage za bagato rokiv sklav ob yemnu pracyu iz sposterezhen planet i soten zir prichomu tochnist jogo vimiryuvan bula istotno visha nizh u vsih poperednikiv Dlya pidvishennya tochnosti Brage zastosovuvav yak tehnichni udoskonalennya tak i specialnu metodiku nejtralizaciyi pohibok sposterezhennya Osoblivo cinnoyu bula sistematichnist vimiryuvan Vprodovzh kilkoh rokiv Kepler uvazhno vivchav dani Brage i v rezultati retelnogo analizu dijshov do visnovku sho trayektoriya ruhu Marsa ye ne kolom a elipsom v odnomu z fokusiv yakogo roztashovane Sonce tverdzhennya vidome sogodni yak pershij zakon Keplera Podalshij analiz priviv do drugogo zakonu radius vektor sho spoluchaye planetu j Sonce za odnakovi promizhki chasu opisuye odnakovi ploshi Ce oznachalo sho chim dali planeta vid Soncya tim povilnishe vona ruhayetsya Obidva zakoni buli sformulovani Keplerom u 1609 roci v knizi prichomu zaradi oberezhnosti vin vidnosiv yih tilki do Marsa Nova model ruhu viklikala velicheznij interes sered naukovciv kopernikanciv hocha ne vsi voni yiyi prijnyali Galilej keplerovi elipsi rishuche vidkinuv Diagrama z traktatu Pro shestikutni snizhinki yakoyu ilyustruyetsya gipoteza Keplera U 1610 roci Galilej povidomiv Keplera pro vidkrittya suputnikiv Yupitera Kepler zustriv ce povidomlennya nedovirlivo i v polemichnij roboti Rozmova iz Zoryanim visnikom priviv pevnoyu miroyu gumoristichne zaperechennya nezrozumilo do chogo buti suputnikam yaksho na cij planeti nemaye nikogo hto b mig miluvatisya cim vidovishem Ale piznishe otrimavshi svij ekzemplyar teleskopa Kepler zminiv svoyu dumku pidtverdiv sposterezhennya suputnikiv i sam zajnyavsya teoriyeyu linz Rezultatom stali vdoskonalenij teleskop i fundamentalna robota Dioptrika Do novogo 1611 roku Kepler opublikuvav traktat Pro shestikutni snizhinki u yakomu visloviv pripushennya pro te sho ne isnuye shilnishoyi upakovki odnakovih sfer nizh granecentrovana kubichna ta geksagonalna yake otrimalo nazvu gipotezi Keplera Dovedennya gipotezi Keplera dlya regulyarnih gratok dav u 1831 roci Karl Fridrih Gauss Dlya neregulyarnih struktur zadacha viyavilasya skladnishoyu j stala 18 yu problemoyu Gilberta rozv yazannya yakoyi za dopomogoyu komp yuternih obchislen bulo otrimano 1998 roku U Prazi u Keplera narodilisya dva sini i dochka U 1611 roci starshij sin Fridrih pomer vid naturalnoyi vispi Todi psihichnohvorij imperator Rudolf II progravshi vijnu proti vlasnogo brata Matviya zriksya na jogo korist vid cheskoyi koroni i nezabarom pomer Kepler pochav zbori dlya pereyizdu do Linca ale tut pislya trivaloyi hvorobi pomerla jogo druzhina Barbara Linc Ostanni roki Portret Keplera U 1612 roci zibravshi mizerni koshti Kepler pereyihav do Linca de prozhiv 14 rokiv Za nim zberezhena posada pridvornogo matematika i astronoma ale v spravi oplati novij imperator buv nichim ne krashij za starogo Deyakij dohid prinosilo vikladannya matematiki i stvoryuvannya goroskopiv U 1613 roci Kepler odruzhivsya z 24 richnoyu donkoyu stolyara Syuzanoyu U nih narodilosya semero ditej vizhili chetvero U 1615 roci Kepler otrimav zvistku sho jogo mati zvinuvachena v chaklunstvi Zvinuvachennya serjozne minuloyi zimi v Leonberzi de zhila Katarina buli za tim zhe obvinuvachennyam spaleno 6 zhinok Zvinuvachennya mistilo 49 punktiv zv yazok iz diyavolom bogohulstvo pristrit nekromantiya tosho Kepler napisav miskim vlastyam matir spochatku vidpustili prote potim znovu zaareshtuvali Slidstvo tyagnulosya 5 rokiv Nareshti v 1620 roci pochavsya sud Kepler sam vistupiv zahisnikom i cherez rik zmuchenu zhinku nareshti zvilnili Nastupnogo roku vona pomerla Tim chasom Kepler prodovzhiv astronomichni doslidzhennya i v 1618 roci vidkriv tretij zakon spivvidnoshennya kuba vidstani planeti vid Soncya do periodu obertannya yiyi navkolo Soncya ye velichina postijna dlya vsih planet a T const Cej rezultat Kepler opublikuvav u zavershalnij knizi Garmoniya svitu prichomu zastosuvav jogo vzhe ne tilki do Marsa ale i do vsih inshih planet vklyuchayuchi prirodno i Zemlyu a takozh do galilyeyevih suputnikiv U knizi razom iz cinnimi naukovimi vidkrittyami vikladeni takozh fantastichni rozmirkuvannya avtora pro muziku sfer i platonovi tila yaki skladayut na dumku Keplera estetichnu sut vishogo proektu Vsesvitu U 1626 roci v hodi Tridcyatilitnoyi vijni Linc oblozhenij i nezabarom zahoplenij Pochalisya grabezhi ta pozhezhi u chisli inshih zgorila drukarnya Kepler pereyihav do Ulma U 1628 roci Kepler perejshov na sluzhbu do Vallenshtejna U 1630 roci virushiv do imperatora v Regensburg shob otrimati hoch bi chastinu platni Dorogoyu silno zastudivsya i nezabarom pomer Pislya smerti Keplera spadkoyemcyam distalosya ponoshenij odyag 22 florini gotivkoyu 29 000 floriniv neoplachenoyi platni 27 opublikovanih rukopisiv i bezlich neopublikovanih voni piznishe buli vidani v 22 tomnij zbirci Zi smertyu Keplera jogo prigodi ne zakinchilisya Naprikinci Tridcyatirichnoyi vijni bulo povnistyu zrujnovano kladovishe de vin pohovanij i vid jogo mogili nichogo ne zalishilosya Chastina arhivu Keplera znikla U 1774 roci bilshu chastinu arhivu 18 tomiv iz 22 pridbala Peterburzka akademiya nauk tam vin i zberigayetsya zaraz Naukova pracyaU jogo knizi Tayemnicya svitu 1596 Kepler sprobuvav privesti orbiti p yati vidomih todi planet u vidpovidnist z poverhnyami p yati Platonovih til Orbitu Saturna vin predstaviv yak kolo she ne elips na poverhni kuli opisanogo navkolo kuba U kub u svoyu chergu bula vpisana kulya sho povinna bula predstavlyati orbitu Yupitera U cyu kulyu buv vpisanij tetraedr opisanij navkolo kuli sho predstavlyali orbitu Marsa i t d Cya robota pislya podalshih vidkrittiv Keplera vtratila svoye pervisne znachennya prote predstavlyaye ne tilki istorichnij interes ale j privabliva z matematichnoyi tochki zoru predstavlyayuchi vidnoshennya radiusiv planetnih orbit irracionalnimi chislami Cherez skladnosti z katolickoyu cerkvoyu Graca Kepler iz druzhinoyu zmusheni buli v 1600 roci pokinuti ce misto i pereyihati za zaproshennyam astronoma Tiho Brage u Pragu Spilna robota dvoh astronomiv bula ne pozbavlena skladnostej pov yazanih iz vidminnostyami yihnih poglyadiv Poglyadi Kopernika i Keplera na astronomiyu Tiho Brage rozdilyav lishe chastkovo Buduchi chudovim sposterigachem vin sklav ob yemnu pracyu pro sposterezhennya planet i soten zirok sho nosit dokladnij opisovij ale ne matematichnij harakter Pislya smerti Brage v 1601 roci Kepler stav jogo spadkoyemcem na posadi korolivskogo matematika j astronoma U 1604 roci vin opublikuvav svoyi sposterezhennya nadnovoyi Tri zakoni Keplera Detalnishi vidomosti z ciyeyi temi vi mozhete znajti v statti Zakoni Keplera Epitome astronomiae copernicanae 1618 Protyagom dekilkoh rokiv Kepler uvazhno vivchav chislenni dani sposterezhen Brage j u rezultati retelnogo analizu dijshov visnovku sho trayektoriya ruhu Marsa ne kolo a elips u fokusi yakogo znahoditsya Sonce polozhennya vidome yak pershij zakon Keplera Podalshij analiz priviv do drugogo zakonu chim dali planeta vid Soncya tim povilnishe vona ruhayetsya Obidva zakoni buli opisani Keplerom u 1609 roci u knizi Nova astronomiya U 1611 roci Kepler opublikuvav knigu Dioptrika sho vlasne kazhuchi z yavilasya pershim vikladom optiki yak nauki Tut Kepler dokladno opisav yavishe zalomlennya svitla i ponyattya optichnogo zobrazhennya Gliboke rozuminnya cih pitan privelo Keplera do shemi teleskopichnoyi pidzornoyi trubi stvorenoyi v 1613 Kristofom Shajnerom U 1612 pislya smerti prazkogo kajzera Kepler pereyizhdzhaye do Linca Podalshij analiz orbiti Marsa priviv Keplera v 1618 do vidkrittya tretogo zakonu vidnoshennya kuba vidstani planeti vid Soncya do periodu obertannya yiyi navkolo Soncya ye velichina postijna dlya vsih planet a3T2 const displaystyle a 3 over T 2 text const Cej rezultat Kepler publikuye v knizi Garmoniya svitu Odnim iz vazhlivih etapiv v istoriyi nauki bulo prorokuvannya Keplerom na osnovi vidkritih nim zakoniv prohodzhennya Veneri na tli sonyachnogo diska v 1631 roci Naprikinci XVI stolittya v astronomiyi she vidbuvalasya borotba mizh geocentrichnoyu sistemoyu Ptolemeya i geliocentrichnoyu sistemoyu Kopernika Suprotivniki sistemi Kopernika posilalisya na te sho stosovno pohibki rozrahunkiv vona nichim ne krashe ptolemeyivskoyi Nagadayemo sho v modeli Kopernika planeti rivnomirno ruhayutsya po krugovih orbitah shob pogodzhuvati ce pripushennya z vidimoyu nerivnomirnistyu ruhu planet Koperniku dovelosya vvesti dodatkovi ruhi po epiciklam Hocha epicikliv u Kopernika bulo menshe nizh u Ptolemeya jogo astronomichni tablici spochatku tochnishi nizh ptolemeyevi nezabarom istotno rozijshlisya iz sposterezhennyami sho nemalo spantelichilo i oholodilo zahoplenih kopernikanciv Vidkriti Keplerom tri zakoni ruhu planet povnistyu i z chudovoyu tochnistyu poyasnili vidimu nerivnomirnist cih ruhiv Zamist chislennih nadumanih epicikliv model Keplera vklyuchaye tilki odnu krivu elips Drugij zakon vstanoviv yak zminyuyetsya shvidkist planeti pri viddalenni abo nablizhenni do Soncya a tretij dozvolyaye rozrahuvati cyu shvidkist i period obertannya navkolo Soncya Hocha istorichno keplerivska sistema svitu zasnovana na modeli Kopernika faktichno u nih duzhe malo zagalnogo tilki dobove obertannya Zemli Znikli krugovi ruhi sfer sho nesut na sobi planeti z yavilosya ponyattya planetnoyi orbiti U sistemi Kopernika Zemlya vse she zajmala desho osoblive polozhennya oskilki tilki u neyi ne bulo epicikliv U Keplera Zemlya ryadova planeta ruh yakoyi pidporyadkovanij zagalnim trom zakonam Usi orbiti nebesnih til elipsi ruh po giperbolichnij trayektoriyi vidkriv piznishe Isaak Nyuton zagalnim fokusom orbit ye Sonce Kepler viviv takozh rivnyannya Keplera sho vikoristovuyetsya v astronomiyi dlya viznachennya polozhennya nebesnih til Zakoni dinamiki planet vidkriti Keplerom sluguvali piznishe Isaaku Nyutonu osnovoyu dlya stvorennya teoriyi gravitaciyi Nyuton matematichno doviv sho vsi zakoni Keplera ye naslidkom zakonu tyazhinnya Poglyadi Keplera na budovu Vsesvitu za mezhami Sonyachnoyi sistemi vitikali z jogo mistichnoyi filosofiyi Sonce vin vvazhav neruhomim a sferu zirok vvazhav mezheyu svitu U neskinchennist Vsesvitu Kepler ne viriv i yak argument zaproponuvav 1610 te sho piznishe otrimalo nazvu fotometrichnij paradoks yaksho chislo zirok neskinchenne to v bud yakomu napryami poglyad natknuvsya b na zirku i na nebi ne isnuvalo b temnih dilyanok Sistema svitu Keplera pretenduvala ne tilki na viyavlennya zakoniv ruhu planet ale i na nabagato bilshe Analogichno pifagorijcyam Kepler vvazhav svit realizaciyeyu deyakoyi chislovoyi garmoniyi odnochasno geometrichnoyi i muzichnoyi rozkrittya strukturi ciyeyi garmoniyi dalo b vidpovidi na najglibshi pitannya Ya z yasuvav sho vsi nebesni ruhi yak u yihnomu cilomu tak i u vsih okremih vipadkah projnyati zagalnoyu garmoniyeyu pravda ne tiyeyu yaku ya pripuskav ale she bilsh doskonaloyu Napriklad Kepler poyasniv chomu planet same shist i voni rozmisheni v prostori tak a ne yakos inakshe viyavlyayetsya orbiti planet vpisani v pravilni bagatogranniki Cikavo sho vihodyachi z cih nenaukovih mirkuvan Kepler peredbachiv isnuvannya dvoh suputnikiv Marsa i promizhnoyi planeti mizh Marsom i Yupiterom Zakoni Keplera spoluchali v sobi yasnist prostotu i obchislyuvalnu potuzhnist hocha mistichna forma jogo sistemi svitu gruntovno zasmichuvala realnu sut velikih vidkrittiv Keplera Prote vzhe suchasniki Keplera vidokremivshi zerna vid lushpinnya perekonalisya v tochnosti novih zakoniv hocha yihnij glibinnij smisl do Nyutona zalishavsya nezrozumilim Niyakih sprob reanimuvati model Ptolemeya abo zaproponuvati inshu sistemu ruhu okrim geliocentrichnoyi bilshe ne robilisya Frontispis Rudolfovih tablic Vin nemalo zrobiv dlya uhvalennya protestantami grigorianskogo kalendarya na sejmi v Regensburzi 1613 i v Aaheni 1615 Kepler stav avtorom pershogo obshirnogo u troh tomah vikladu kopernikanskoyi astronomiyi Epitome astronomia Copernicanae 1617 1622 yakij negajno udostoyivsya chesti potrapiti v Indeks zaboronenih knig U cyu knigu svoyu golovnu pracyu Kepler vklyuchiv opis vsih svoyih vidkrittiv v astronomiyi Ulitku 1627 roku Kepler pislya 22 rokiv prac opublikuvav za svij rahunok astronomichni tablici yaki na chest imperatora nazvav Rudolfovimi Popit na nih buv velicheznij oskilki vsi kolishni tablici davno rozijshlisya iz sposterezhennyami Vazhlivo sho pracya vpershe vklyuchala zruchni dlya rozrahunkiv tablici logarifmiv Keplerovi tablici sluzhili astronomam i moryakam azh do pochatku XIX stolittya Cherez rik pislya smerti Keplera P yer Gassendi sposterigav peredbachene nim prohodzhennya Merkuriya po disku Soncya U 1665 roci italijskij fizik i astronom Dzhovanni Alfonso Borelli 1608 1679 opublikuvav knigu de zakoni Keplera zastosovuyutsya do vidkritih Galileyem suputnikiv Yupitera Inshi praci matematika Poryad iz pracyami z astronomiyi Kepler opublikuvav nizku inshih cikavih robit Zokrema vin opisav sposib viznachennya ob yemiv til vikoristovuyuchi elementi integralnogo chislennya v knizi Nova stereometriya vinnih bochok 1615 Piznishe Bonaventura Kavalyeri vikoristovuvav toj zhe pidhid dlya rozrobki vinyatkovo plidnogo metodu nepodilnih Zavershennyam cogo procesu stalo vidkrittya matematichnogo analizu Pid chas astronomichnih doslidzhen Kepler zrobiv vnesok do teoriyi konichnih peretiniv Vin sklav odnu z pershih tablic logarifmiv U Keplera vpershe zustrichayetsya termin serednye arifmetichne Kepler uvijshov i v istoriyu proyektivnoyi geometriyi vin vpershe vviv najvazhlivishe ponyattya neskinchenno viddalenoyi tochki Vin takozh uviv ponyattya fokusu konichnogo peretinu i rozglyanuv proektivni peretvorennya konichnih peretiniv zokrema taki sho zminyuyut yihnij tip napriklad perevodyat elips u giperbolu Krim togo Kepler dokladno proanalizuvav simetriyu snizhinok Doslidzhennya simetriyi priveli jogo do pripushen pro shilne pakuvannya kul zgidno z yakim najbilsha shilnist pakuvannya dosyagayetsya pri piramidalnomu uporyadkuvanni kul Matematichno dovesti ce vdalosya lishe cherez 400 rokiv pershe povidomlennya pro dovedennya z yavilosya v 1998 u roboti matematika ale ostatochna perevirka jogo komp yuternogo dovedennya vse she ne zavershena Pionerski roboti Keplera v oblasti simetriyi znajshli zastosuvannya v kristalografiyi ta teoriyi koduvannya Fizika Same Kepler vviv u fiziku termin inerciya yak prirodzhena vlastivist til chiniti opir prikladenij sili Zarazom vin yak i Galilej formulyuye v yasnomu viglyadi pershij zakon mehaniki vsyake tilo na yake ne diyut inshi tila znahoditsya u spokoyi abo zdijsnyuye rivnomirnij pryamolinijnij ruh Kepler vpritul pidijshov do vidkrittya zakonu tyazhinnya hoch i ne namagavsya viraziti jogo matematichno Vin pisav u knizi Nova astronomiya sho v prirodi isnuye vzayemne tilesne pragnennya shozhih sporidnenih til do yednosti abo z yednannya Dzherelom ciyeyi sili na jogo dumku ye magnetizm u poyednanni z obertannyam Soncya i planet navkolo svoyeyi osi U inshij knizi Kepler utochniv Gravitaciyu ya viznachayu yak silu podibnu do magnetizmu vzayemnogo tyazhinnya Sila tyazhinnya tim bilshe chim obidva tila blizhche odne do inshogo Pravda Kepler pomilkovo vvazhav sho cya sila rozpovsyudzhuyetsya tilki v ploshini ekliptiki Mabut vin vvazhav sho sila tyazhinnya oberneno proporcijna vidstani a ne kvadratu vidstani vtim jogo formulyuvannya nedosit yasni Kepler pershij majzhe na sto rokiv ranishe Nyutona visunuv gipotezu pro te sho prichinoyu pripliviv ye diya Misyacya na poverhnyu okeaniv Optika U 1604 roci Kepler vidav zmistovnij traktat z optiki Dopovnennya do Vitelliya a v 1611 roci she odnu knigu Dioptrika Z cih prac pochinayetsya istoriya optiki yak nauki U cih tvorah Kepler detalno vislovlyuye yak geometrichnu tak i fiziologichnu optiku Vin opisuye zalomlennya svitla refrakciyu i ponyattya optichnogo zobrazhennya zagalnu teoriyu linz i yihnih sistem Vvodit termini optichna vis i menisk vpershe formulyuye zakon padinnya osvitlenosti oberneno proporcijno do kvadrata vidstani do dzherela svitla Upershe opisuye yavishe povnogo vnutrishnogo viddzerkalennya svitla pri perehodi v mensh shilne seredovishe Opisanij nim fiziologichnij mehanizm zoru iz suchasnih pozicij principovo virnij Kepler z yasuvav rol krishtalika virno opisav prichini korotkozorosti i dalekozorosti Gliboke proniknennya v zakoni optiki privelo Keplera do shemi teleskopichnoyi pidzornoyi trubi teleskop Keplera vigotovlenoyi v 1613 roci Hristofom Shajnerom Do 1640 roku taki trubi vitisnili v astronomiyi mensh dovershenij teleskop Galileya Kepler i astrologiyaGoroskop Vallenshtejna pobudovanij Keplerom Stavlennya Keplera do astrologiyi bulo podvijnim Z odnogo boku vin dopuskav sho zemne i nebesne pov yazani yakoyus garmonijnoyu yednistyu i vzayemozv yazkom Z inshogo skeptichno ocinyuvav mozhlivist vikoristovuvati cyu garmoniyu dlya prognozu konkretnih podij Kepler govoriv Lyudi pomilyayutsya dumayuchi sho vid nebesnih svitil zalezhat zemni spravi Shiroko vidomo takozh inshij jogo vidvertij visliv Zvichajno cya astrologiya durna dochka ale Bozhe kudi b podilasya yiyi mati visokomudra astronomiya yakbi u neyi ne bulo durnuvatoyi dochki Adzhe svit she znachno durnishij i takij durnij sho dlya koristi ciyeyi staroyi rozumnoyi materi durna dochka povinna bazikati i brehati I platnya matematikiv taka nikchemna sho mati napevno b goloduvala yakbi dochka nichogo ne zaroblyala Prote Kepler ne porivav z astrologiyeyu nikoli Bilsh togo vin mav svij vlasnij poglyad na prirodu astrologiyi chim vidilyavsya sered astrologiv suchasnikiv U praci Garmoniya svitu vin stverdzhuye sho v nebesah nemaye svitil sho prinosyat neshastya ale lyudska dusha zdatna rezonuvati z promenyami svitla sho vitikayut vid nebesnih til vona vidobrazhaye v pam yati konfiguraciyu cih promeniv u moment svogo narodzhennya Sami zh planeti u predstavlenni Keplera buli zhivimi istotami nadilenimi individualnoyu dusheyu Zavdyaki deyakim vdalim prognozam Kepler zarobiv reputaciyu majsternogo astrologa U Prazi odnim z jogo obov yazkiv bulo skladannya goroskopiv dlya imperatora Slid vidmititi razom z tim sho Kepler pri comu ne zajmavsya astrologiyeyu viklyuchno radi zarobitku i skladav goroskopi dlya sebe i svoyih blizkih Tak u svoyij roboti Pro sebe vin privodit opis vlasnogo goroskopu a koli v sichni 1598 roku u nogo narodivsya sin Genrih Kepler sklav goroskop i dlya nogo Na jogo dumku najblizhchim rokom koli zhittyu jogo sina zagrozhuvala nebezpeka buv 1601 rik ale sin pomer vzhe v kvitni 1598 roku Sprobi Keplera sklasti goroskop dlya polkovodcya Vallenshtejna takozh zaznali nevdachu U 1608 roci Kepler sklav goroskop polkovodcevi u yakomu peredrikav odruzhennya na 33 roci zhittya nazivav nebezpechnimi dlya zhittya roki 1613 1625 i 70 j rik zhittya Vallenshtejna a tak samo opisav nizku inshih podij Ale z samogo pochatku peredbachennya ne spravdzhuvalisya Vallenshtejn povernuv goroskop Kepleru yakij vipravivshi v nim chas narodzhennya na pivgodini otrimav tochnu vidpovidnist mizh prognozom i perebigom zhittya Prote i cej variant mistiv promahi Tak Kepler vvazhav sho period z 1632 po 1634 rik bude blagopoluchnim dlya polkovodcya i ne obicyaye nebezpeki Ale v lyutomu 1634 roku Vallenshtejn buv ubitij Kepler ta fantastikaDo naukovoyi fantastiki maye stosunok posmertno vidana kniga Keplera Son Somnium lat 1634 Ce yaskravij priklad umoglyadnih mirkuvan romana traktatu prote sam fakt kosmichnogo polotu na Misyac i opis miscevogo pozazemnogo zhittya zrobleni z pozicij peredovoyi nauki togo chasu Kepler pogodzhuyetsya z visnovkami Galileya ale pripuskaye isnuvannya na Misyaci vodi i atmosferi sho nadaye pidstavi vklyuchiti knigu do peredistoriyi naukovoyi fantastiki Pam yatKrater Kepler na Misyaci Na chest uchenogo nazvani Krateri na Misyaci i na Marsi Asteroyid 1134 Kepler Nadnova 1604 opisana nim Orbitalna observatoriya NASA vivedena na orbitu v berezni 2009 roku Osnovne zavdannya poshuk i doslidzhennya planet za mezhami Sonyachnoyi sistemi Linckij universitet de vin vikladav nazvanij jogo im yam Stanciya Videnskogo metropolitenu Zadacha KepleraPraci KepleraMysterium cosmographicum Tayemnicya svitu 1596 Astronomiae Pars Optica Optika v astronomiyi 1604 Ad Vitellionem paralipomena Dopovnennya do Vitelliya fiziologichna optika 1604 De Stella nova in pede Serpentarii Pro novu zirku v suzir yi Zmiyenoscya 1604 Astronomia nova 1609 Tertius Interveniens Tribichna intervenciya 1610 Dissertatio cum Nuncio Sidereo Rozmova iz Zoryanim visnikom polemika z Zoryanim visnikom Galileya 1610 Dioptrice Dioptrika 1611 De nive sexangula Pro shestikutni snizhinki 1611 De vero Anno quo aeternus Dei Filius humanam naturam in Utero benedictae Virginis Mariae assumpsit 1613 Eclogae Chronicae 1615 Nova stereometria doliorum vinariorum Nova stereometriya vinnih bochok 1615 Epitome astronomiae Copernicanae Kopernikanska astronomiya u troh tomah sho vihodili v 1618 1621 rokah Harmonices Mundi Garmoniya svitu 1619 Mysterium cosmographicum Tayemnicya svitu 2 ge vidannya 1621 Tabulae Rudolphinae Rudolfovi tablici 1627 Somnium Mriya fantastichna rozpovid pro polit u Kosmos 1634 Bibliografiya naukovih robit Keplera z posilannyami na originali 5 kvitnya 2009 u Wayback Machine DzherelaKepler Jogann Astronomichnij enciklopedichnij slovnik za zag red I A Klimishina ta A O Korsun Lviv Golov astronom observatoriya NAN Ukrayini Lviv nac un t im Ivana Franka 2003 S 211 ISBN 966 613 263 X Berry A A Short History of Astronomy London John Murray 1898 d Track Q19939115d Track Q84d Track Q19025604d Track Q1232629 Matematichnij genealogichnij proyekt 1997 d Track Q829984 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 CONOR Sl d Track Q16744133 Caspar M Kepler d Track Q101784829d Track Q1710203 Pas L v Genealogics org 2003 d Track Q19847329d Track Q19847326 Caspar Max Kepler New York Dover 1993 ISBN 0 486 67605 6 pp 29 36 Robert S Westman Kepler s Early Physico Astrological Problematic Journal for the History of Astronomy 32 2001 pp 27 36 Field J V Kepler s geometrical cosmology Chicago Chicago University Press 1988 ISBN 0 226 24823 2 Chapter IV Caspar Max Kepler New York Dover 1993 ISBN 0 486 67605 6 pp 111 122 Caspar Max Kepler New York Dover 1993 ISBN 0 486 67605 6 pp 192 197 D Antiseri i Dzh Reale Zapadnaya filosofiya ot istokov do nashih dnej Ot Vozrozhdeniya do Kanta SPb Pnevma 2002 str 195 Caspar Max Kepler New York Dover 1993 ISBN 0 486 67605 6 pp 308 328 The Importance of the Transit of Mercury of 1631 2017 07 12 u Wayback Machine Journal for the History of Astronomy 7 1976 1 10 Istoriya matematiki 18 veresnya 2011 u Wayback Machine Pod redakciej A P Yushkevicha v tryoh tomah M Nauka 1970 T II S 63 Istoriya matematiki 18 veresnya 2011 u Wayback Machine Pod redakciej A P Yushkevicha v tryoh tomah M Nauka 1970 T II S 117 121 Kopernik Galilej Kepler 3 lipnya 2007 u Wayback Machine Laplas Ejler Ketle Biograficheskie povestvovaniya biblioteka F Pavlenkova Chelyabinsk Ural 1997 glava V Ronki V Optika Keplera i optika Nyutona Voprosy istorii estestvoznaniya i tehniki 1963 vypusk 15 Golovanov Ya K Etyudy ob uchenyh nedostupne posilannya z lipnya 2019 M 1976 PosilannyaVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Jogann KeplerVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Jogann Keplerhttp www sf encyclopedia com entry kepler johannes 18 serpnya 2016 u Wayback Machine