Япо́нська Імпе́рія (яп. 大日本帝國/大日本帝国, だいにっぽんていこく, МФА: [dai̯ ɲip̚.pon tei̯koku̥], «Велика Японська Імперія») — історична національна держава та велика держава у Східній Азії з центром на Японському архіпелазі. Постала у 1867 році завдяки відновленню прямого імператорського правління в Японії. Офіційно проголошена 26 листопада 1889 року у зв'язку із прийняттям Конституції. Окрім власне Японії, охоплювала території Тайваню, Кореї, південного Сахаліну, Курильських островів, китайську провінцію Квантун, а також низку островів Мікронезії. За формою правління була конституційною монархією й за час свого існування керувалася трьома японськими імператорами — Мейдзі, Тайсьо і Сьова. Поєднуючи політику заморської експансії і визволення країн Азії від колоніального поневолення державами Заходу, брала участь у ряді збройних конфліктів місцевого і глобального масштабу. Припинила існування 2 вересня 1945 року в результаті поразки у Другій світовій війні.
大日本帝國 Dai Nippon Teikoku Dai Nihon Teikoku Велика Японська Імперія | |||||
| |||||
| |||||
Девіз
| |||||
Гімн Кімі ґа Йо | |||||
![]() Придбання (1895–1930) Придбання (1930–1942) | |||||
Столиця | Кіото (1868—1869) Токіо (місто) (1869—1943) Токіо (1943—1947) | ||||
Релігії | De jure: не було De facto: | ||||
Форма правління |
| ||||
Імператори | |||||
- 1867–1912 | Імператор Мейдзі | ||||
- 1912–1926 | Імператор Тайсьо | ||||
- 1926–1947 | Імператор Сьова | ||||
Прем'єр-міністри | |||||
- 1885–1888 | Іто Хіробумі (перший) | ||||
- 1946–1947 | Йосіда Сіґеру (останній) | ||||
Історія | |||||
- Реставрація Мейдзі | 9 листопада 1868 | ||||
- Конституція | 29 листопада 1890 | ||||
- Капітуляція | 2 вересня 1945 | ||||
- Нова конституція | 3 травня 1947 | ||||
Площа | |||||
- 1930—1940 | 19 167 000 км2 | ||||
Населення | |||||
- 1930—1940 | 200 000 000 осіб | ||||
Густота | 10,4 осіб/км² | ||||
Валюта | єна, , корейська єна, | ||||
|
Назва
- Японська держава (日本國) — з 1868, після 1946 року.
- Велика Японська держава (大日本國)
- Японська імперія (日本帝國)
- Велика Японська імперія (大日本帝國) — з 1935 року.
Географія
Цей розділ статті ще . |
Історія
Реставрація Мейдзі
Поштовхом для створення Японської імперії стало відновлення прямого Імператорського правління та кардинальні перетворення, проведені в усіх сферах життя країни. Ці події отримали в історіографії назву «реставрації Мейдзі». 1867 року останній сьоґун повернув державну владу Імператорові Мейдзі, після чого на початку 1868 року сам Імператор оголосив указ про реставрацію, скасував сьоґунат і сформував новий уряд в Кіото. Головні ідеї нового політичного курсу були викладені в Імператорській П'ятистатейній присязі. Противники реставрації розв'язали громадянську війну, яка тривала до 1869 року. В ході конфлікту урядові війська захопили головне вороже місто Едо, а також ліквідували сепаратистські утворення — Північний союз і Республіку Едзо. Після війни Імператор переніс столицю країни до Едо, яке перейменував у «Токіо» — «східна столиця», та проголосив свій девіз «Мейдзі» — «просвітлене правління».
Реставрація започаткувала будівництво японської централізованої національної держави. Головним гаслом нової Японії стало «багата країна, сильне військо!». Від імені Імператора усіма державними справами керувала Велика державна рада, яку очолювали аристократи та військові найвпливовіших регіональних об'єднань. 1871 року центральний уряд перевпорядкував собі усю японську землю, ліквідувавши сотні удільних самурайських автономій та створивши префектури. 1872 року було розпочато формування Імперських армії та флоту, а наступного року впроваджено загальну військову повинність, що поклала край існуванню удільних самурайських військ. Уся поліція в країні була підпорядкована центральному міністерству. В соціальній сфері влада скасувала численні стани і станові обмеження попередніх епох, поділивши населення на три категорії: простолюд, титуловану і нетитуловану шляхту. Для забезпечення державного бюджету уряд провів у 1873 році, а також розпочав індустріалізацію і модернізацію економіки. Для підготовки новітніх кваліфікованих кадрів в усіх галузях японська влада наймала іноземних спеціалістів. 1871 року було впроваджено нову національну валюту — єну, а наступного року створено . Вестернізація охопила всі сфери життя: з 1871 року традиційна система освіти була замінена триступінчастою європейською, а від 1872 року в країні вводився григоріанський календар, західна система відліку часу, шестиденний робочий тиждень. Державною релігією проголошувалося синто, а 300-літня заборона на сповідування християнства скасовувалася. На кінець 1870-х років японський уряд урегулював питання державних кордонів з сусідніми державами, але був не в силі переглянути нерівноправні договори з США та країнами Європи.
Централізаторські реформи, високі податки та олігархічність уряду викликали незадоволення значної частини населення. Найбільшого удару від політичнно-соціальних перетворень зазнали представники нетитулованої шляхти, колишні самураї. Виступаючи за колегіальність управління, поміркована частина шляхти розпочала формувати політичні партії, започаткувала й вимагала скликати всенародний Парламент для обмеження сваволі уряду. Радикально налаштовані опозиціонери намагалися скинути нову владу збройним шляхом, піднімаючи . Найбільшими з них були Саґське повстання 1874 року та повстання Ліги камікадзе 1876 року. Ці виступи відбувалися паралельно з численними заворушеннями селян, які протестували проти нової системи оподаткування та військової повинності. Останнім великим антиурядовим виступом стала Південно-західна війна 1877 року під проводом Сайґо Такаморі, яка закінчилося остаточною поразкою радикально-консервативної опозиції.
Конституція і японсько-цінська війна
- (Товариство самодопомоги • Патріотичне товариство • • • • • Парламентська ліга Японії • Ліберальна партія Японії (1881—1884) • • • Партія конституційних реформ • Конституційно-монархічна партія • • • • • • •
- Економіка (Мацуката Такайосі • • Національний банк Японії)
- Конституція Японської імперії (Іто Хіробумі • • Кабінет Міністрів Японії • Адміністративний поділ Японії • • Парламент Японії • )
- Закони ( • • • )
- Японсько-цінська війна (Сімоносекський договір • Тайванське генерал-губернаторство)
Японсько-російська війна
- ( • • • Ґенро)
- Японсько-російська війна ( • Повстання боксерів • • • Цусімська битва • Портсмутський мир • Південно-Маньчжурська залізниця)
Перша світова війна
Вашингтонська система
Велика криза
Мілітаризація
Друга світова війна
Адміністративний поділ
01. Хоккайдо | 16. Тояма | 31. Тотторі | 46. Каґосіма |
Влада
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelppTDFCdmJHbDBhV056WDFWdVpHVnlYMDFsYVdwcFgwTnZibk4wYVhSMWRHbHZibDkxYXk1d2JtY3ZNalV3Y0hndFVHOXNhWFJwWTNOZlZXNWtaWEpmVFdWcGFtbGZRMjl1YzNScGRIVjBhVzl1WDNWckxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Система влади в Японській імперії визначалася Конституцією від 2 лютого 1889 року.
Військо
Міжнародні відносини
Головним дипломатичним завданням Японії часів реставрації Мейдзі було скасування кабальних договорів із західними державами, що дісталися їй у спадок від колишнього сьоґунату, а також питання визначення кордонів. 1871 року японці відправили до США і Європи посольство Івакури, якому, однак, не вдалося переглянути старі угоди. Паралельно з цим, того ж року Японія уклала договір із Цінським Китаєм, 1876 року покінчила із ізоляцією Чосонської Кореї, а 1879 року анексувала сусіднє ванство Рюкю. 1875 року японський уряд обміняв Південний Сахалін на Курильські острови в Росії, а 1876 року остаточно встановив свій суверенітет над островами Оґасавара, попри протести Великої Британії та США. Таким чином, проблема кордонів була знята, проте питання касації нерівноправних догорів залишалося актуальним.
Захід 1886:
- Велика Британія
- 1894:
- Росія
- 1891: Інцидент в Оцу • 1904 — 1905: Японсько-російська війна • 1905: Портсмутський договір • 1910: Російсько-японська угода
- США
- 1905: •
Азія
- Китай
1874: Тайванський похід • 1894 — 1895: японсько-цінська війна • 1895: Сімоносекський договір • 1895: Тайванське генерал-губернаторство • 1900: Повстання боксерів • 1906: • 1931: Мукденський інцидент • 1932: Інцидент 28 січня (Шанхай) • Японсько-китайська війна (1937-1945) •
- Корея
- • • • • • 1904: • 1905: • 1905: • 1907: • 1910: Анексія Кореї • 1910:Корейське генерал-губернаторство
1936 року, на тлі зростання міжнародного впливу СРСР, Японія уклала з Німеччиною Антикомінтернівський пакт. Наступного року до нього приєдналася Італія. Утворився , який протистояв поширенню комунізму та прагнув ліквідації версальсько-вашингтонської системи.
Злочини вчинені Японською імперією
За час свого існування, Японської імперії на зайнятих нею територіях проводила політику колоніалізм, асиміляції, етноциду та геноциду підкорених нею народів. Також під час своїх військових компаній, Японська імперія цілеспрямовано порушувала закони та звичаї війни, що стало підставою для організації та проведення "Токійського трибуналу".
Економіка
Засоби масової інформації
Населення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEwTDFOb2IzZGhYMlpoYldsc2VWOHhPVE0yTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVGFHOTNZVjltWVcxcGJIbGZNVGt6Tmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Станом на 1925 рік Японська імперія була п'ятою найбільшою країною світу за кількістю населення. Воно нараховувало близько 83 457 000 осіб. З них понад 59 736 000 осіб (72 %) мешкали на території Японського архіпелагу, 19 522 000 осіб (23 %) на Корейському півострові, 3 993 000 осіб (5 %) на Тайвані й близько 20 000 (0,2 %) на Сахаліні. В Квантунській провінції Китаю та Південній Маньчжурії проживало 1 055 000 громадян імперії. На південних тихоокеанських островах, на які країна контролювала від імені Ліги Націй, — 58 000 японських громадян.
Серед населення переважали чоловіки. На 100 жінок припадало 120 чоловіків. Вікова структура була наступною: молодші 14 років — 37 %, між 15 і 59 роками — 56 %, старші 60 років — 0,8 %. Лише 40 % громадян перебували у шлюбі. Середня сім'я складалася з 5 осіб. 48 % громадян були зайняті в первинному секторі економіки, 19 % — у вторинному і 13 % — у третинному. Серед населення переважали етнічні японці (яматосці). Друге і третє місця посідали корейці та китайці (ханьці). Найменші спільноти мали рюкюсці, айни, маньчжури та аборигени Тайваню.
Найбільш населеним місцем Імперії було Токіо (4,5 млн осіб), а найменш заселеним — префектура Тотторі (472 тис. осіб). Великі урбаністичні центри існували в префектурах Осака, Хоккайдо, Хьоґо, Айті та Фукуока.
Освіта і наука
Культура
Для культури Японії періоду Мейдзі був притаманний симбіоз японських традицій періоду Едо і західних культурних нововведень. Серед японської інтелектуальної еліти панували просвітницькі настрої. Громадянське суспільство лише створювалося, тому провідну роль в поширенні культури, освіти, книговидання і зв'язку грав центральний уряд. Його зусилля дали поштовх самостійному розвитку японської національної культури нової доби.
Дивіт. також
Нотатки
- Хоча Японська імперія офіційно не мала державної релігії, синто відігравало важливу роль для японського держави: Маріус Янсен зазначає: «Уряд Мейдзі із самого початку включив і, у певному сенсі, створив синто та використовував його розповіді про божественне походження правлячого дому в якості основи свого ритуалу, адресованого предкам „минулих століть“. У міру зростання Японської імперії твердження божественної місії японців підкреслювалося все сильніше. Синтоїзм був нав'язаний колоніальним землям на Тайвані і в Кореї, а державні кошти використовувалися для будівництва та підтримки там нових святинь. Синтоїстські священики були прикріплені до армійських підрозділів як капелани, а культ загиблих на війні, закріплений у дзіндзя Ясукуні в Токіо, набував все більших масштабів у міру зростання їхньої кількості.»
- «Протягом другої половини XIX століття японські націонал-будівельники вибудували національну державу Мейдзі зі старої, неоднорідної держави Токугави, інтегруючи напівавтономні області в єдину політичну спільноту.» «Замість того, щоб відновлювати древній (і, можливо, уявний) порядок центральної периферії, Реставрація Мейдзі прискорила створення нової та однозначно централізованої і сучасної національної держави. Протягом декількох десятиліть після офіційного початку проекту національного будівництва Токіо став політичною та економічною столицею держави, яке замінило напівавтономні області нещодавно створеними префектурами, підпорядкованими центральним законам і призначеним з центру адміністраторам.»
Примітки
- Schellinger and Salkin, ред. (1996). . International Dictionary of Historic Places: Asia and Oceania. UK: Routledge. с. 515+. ISBN . Архів оригіналу за 9 липня 2020. Процитовано 7 лютого 2020.
- Josephson, Jason Ānanda (2012). The Invention of Religion in Japan. University of Chicago Press. с. 133. ISBN .
- Thomas, Jolyon Baraka (2014). Japan's Preoccupation with Religious Freedom (Ph.D.). Princeton University. с. 76.
- Jansen, 2002, с. 669.
- Hunter, 1984, с. 31—32.
- . Національна парламентська бібліотека Японії. Архів оригіналу за 22 липня 2019. Процитовано 30 вересня 2010.
- Оцінка населення в часи найбільшого розширення Імперії. Включає населення Кореї і китайських територій.
- Shillony, Ben-Ami (2013). . Routledge. с. 83. ISBN . Архів оригіналу за 18 травня 2020. Процитовано 7 лютого 2020.
- Tsutsui, 2009, с. 234.
- Tsutsui, 2009, с. 433.
- Тояма Сіґекі. Реставрація Мейдзі // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
- Ґото Ясусі. Повстання нетитулованої шляхти // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
- Морі Тосіхіко. Південно-західна війна // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
- 第48回日本帝国統計年鑑 [48-й Статистичний щорічник Японської імперії]. — 東京: 内閣統計局 [Служба статистики Кабінету міністрів Японії]. 1929. — II.人口. — 頁3.
Джерела та література
- (яп.) 詳説日本史 / 石井進著. — 改訂版. — 東京: 山川出版社, 1998. — 383p.
- Детальна історія Японії [підручник для вищої школи] / ред. Ісії Сусуму. Оновленне видання; затверджено Міністерством культури 1997 року. — Токіо: Видавництво Ямакава, 1998. — 383 с.
- (яп.) Японія // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
- Tsutsui, William M. (2009). A Companion to Japanese History. John Wiley & Sons. ISBN .
- Hunter, Janet (1984). Concise Dictionary of Modern Japanese History. University of California Press. ISBN .
- Jansen, Marius B. (2002). The Making of Modern Japan. Cambridge, Mass: Harvard University Press. ISBN . OCLC 44090600 [ 3 квітня 2020 у Wayback Machine.]
Див. також
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Японська імперія
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Yapo nska Impe riya yap 大日本帝國 大日本帝国 だいにっぽんていこく MFA dai ɲip pon tei koku Velika Yaponska Imperiya istorichna nacionalna derzhava ta velika derzhava u Shidnij Aziyi z centrom na Yaponskomu arhipelazi Postala u 1867 roci zavdyaki vidnovlennyu pryamogo imperatorskogo pravlinnya v Yaponiyi Oficijno progoloshena 26 listopada 1889 roku u zv yazku iz prijnyattyam Konstituciyi Okrim vlasne Yaponiyi ohoplyuvala teritoriyi Tajvanyu Koreyi pivdennogo Sahalinu Kurilskih ostroviv kitajsku provinciyu Kvantun a takozh nizku ostroviv Mikroneziyi Za formoyu pravlinnya bula konstitucijnoyu monarhiyeyu j za chas svogo isnuvannya keruvalasya troma yaponskimi imperatorami Mejdzi Tajso i Sova Poyednuyuchi politiku zamorskoyi ekspansiyi i vizvolennya krayin Aziyi vid kolonialnogo ponevolennya derzhavami Zahodu brala uchast u ryadi zbrojnih konfliktiv miscevogo i globalnogo masshtabu Pripinila isnuvannya 2 veresnya 1945 roku v rezultati porazki u Drugij svitovij vijni 大日本帝國 Dai Nippon Teikoku Dai Nihon Teikoku Velika Yaponska Imperiya 1868 1947 Prapor Emblema imperatora Deviz 1868 1912 五箇条の御誓文 Gokajō no Goseimon Prisyaga statutu abo P yatistatejna prisyaga 1940 1945 八紘一宇 Hakkō ichiu Svit pid odnim dahom abo Vsi visim kutiv svitu Gimn Kimi ga Jo Yaponiyi istorichni kordoni na kartiYaponska imperiya u rozkviti 1942 Teritoriya 1870 1895 Pridbannya 1895 1930 Pridbannya 1930 1942 Stolicya Kioto 1868 1869 Tokio misto 1869 1943 Tokio 1943 1947 Religiyi De jure ne bulo De facto Forma pravlinnya Dajdzokan pri absolyutnij monarhiyi 1868 1885 Konstitucijna monarhiya 1885 1931 Vijskova diktatura Tosejhi pri konstitucijnij monarhiyi 1931 1940 Etatistska odnopartijna totalitarna diktatura pri konstitucijnij monarhiyi 1940 1945 Konstitucijna monarhiya pri Soyuznickij okupaciyi Yaponiyi 1945 1947 Imperatori 1867 1912 Imperator Mejdzi 1912 1926 Imperator Tajso 1926 1947 Imperator Sova Prem yer ministri 1885 1888 Ito Hirobumi pershij 1946 1947 Josida Sigeru ostannij Istoriya Restavraciya Mejdzi 9 listopada 1868 Konstituciya 29 listopada 1890 Kapitulyaciya 2 veresnya 1945 Nova konstituciya 3 travnya 1947 Plosha 1930 1940 19 167 000 km2 Naselennya 1930 1940 200 000 000 osib Gustota 10 4 osib km Valyuta yena korejska yena Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Yaponska imperiyaNazvaYaponska derzhava 日本國 z 1868 pislya 1946 roku Velika Yaponska derzhava 大日本國 Yaponska imperiya 日本帝國 Velika Yaponska imperiya 大日本帝國 z 1935 roku GeografiyaCej rozdil statti she ne napisano Vi mozhete dopomogti proyektu napisavshi jogo IstoriyaRestavraciya Mejdzi Dokladnishe Restavraciya Mejdzi Vijna Bosin P yatistatejna prisyaga ta Pivdenno zahidna vijna Poshtovhom dlya stvorennya Yaponskoyi imperiyi stalo vidnovlennya pryamogo Imperatorskogo pravlinnya ta kardinalni peretvorennya provedeni v usih sferah zhittya krayini Ci podiyi otrimali v istoriografiyi nazvu restavraciyi Mejdzi 1867 roku ostannij sogun povernuv derzhavnu vladu Imperatorovi Mejdzi pislya chogo na pochatku 1868 roku sam Imperator ogolosiv ukaz pro restavraciyu skasuvav sogunat i sformuvav novij uryad v Kioto Golovni ideyi novogo politichnogo kursu buli vikladeni v Imperatorskij P yatistatejnij prisyazi Protivniki restavraciyi rozv yazali gromadyansku vijnu yaka trivala do 1869 roku V hodi konfliktu uryadovi vijska zahopili golovne vorozhe misto Edo a takozh likviduvali separatistski utvorennya Pivnichnij soyuz i Respubliku Edzo Pislya vijni Imperator perenis stolicyu krayini do Edo yake perejmenuvav u Tokio shidna stolicya ta progolosiv svij deviz Mejdzi prosvitlene pravlinnya Restavraciya zapochatkuvala budivnictvo yaponskoyi centralizovanoyi nacionalnoyi derzhavi Golovnim gaslom novoyi Yaponiyi stalo bagata krayina silne vijsko Vid imeni Imperatora usima derzhavnimi spravami keruvala Velika derzhavna rada yaku ocholyuvali aristokrati ta vijskovi najvplivovishih regionalnih ob yednan 1871 roku centralnij uryad perevporyadkuvav sobi usyu yaponsku zemlyu likviduvavshi sotni udilnih samurajskih avtonomij ta stvorivshi prefekturi 1872 roku bulo rozpochato formuvannya Imperskih armiyi ta flotu a nastupnogo roku vprovadzheno zagalnu vijskovu povinnist sho poklala kraj isnuvannyu udilnih samurajskih vijsk Usya policiya v krayini bula pidporyadkovana centralnomu ministerstvu V socialnij sferi vlada skasuvala chislenni stani i stanovi obmezhennya poperednih epoh podilivshi naselennya na tri kategoriyi prostolyud titulovanu i netitulovanu shlyahtu Dlya zabezpechennya derzhavnogo byudzhetu uryad proviv u 1873 roci a takozh rozpochav industrializaciyu i modernizaciyu ekonomiki Dlya pidgotovki novitnih kvalifikovanih kadriv v usih galuzyah yaponska vlada najmala inozemnih specialistiv 1871 roku bulo vprovadzheno novu nacionalnu valyutu yenu a nastupnogo roku stvoreno Vesternizaciya ohopila vsi sferi zhittya z 1871 roku tradicijna sistema osviti bula zaminena tristupinchastoyu yevropejskoyu a vid 1872 roku v krayini vvodivsya grigorianskij kalendar zahidna sistema vidliku chasu shestidennij robochij tizhden Derzhavnoyu religiyeyu progoloshuvalosya sinto a 300 litnya zaborona na spoviduvannya hristiyanstva skasovuvalasya Na kinec 1870 h rokiv yaponskij uryad uregulyuvav pitannya derzhavnih kordoniv z susidnimi derzhavami ale buv ne v sili pereglyanuti nerivnopravni dogovori z SShA ta krayinami Yevropi Centralizatorski reformi visoki podatki ta oligarhichnist uryadu viklikali nezadovolennya znachnoyi chastini naselennya Najbilshogo udaru vid politichnno socialnih peretvoren zaznali predstavniki netitulovanoyi shlyahti kolishni samurayi Vistupayuchi za kolegialnist upravlinnya pomirkovana chastina shlyahti rozpochala formuvati politichni partiyi zapochatkuvala j vimagala sklikati vsenarodnij Parlament dlya obmezhennya svavoli uryadu Radikalno nalashtovani opozicioneri namagalisya skinuti novu vladu zbrojnim shlyahom pidnimayuchi Najbilshimi z nih buli Sagske povstannya 1874 roku ta povstannya Ligi kamikadze 1876 roku Ci vistupi vidbuvalisya paralelno z chislennimi zavorushennyami selyan yaki protestuvali proti novoyi sistemi opodatkuvannya ta vijskovoyi povinnosti Ostannim velikim antiuryadovim vistupom stala Pivdenno zahidna vijna 1877 roku pid provodom Sajgo Takamori yaka zakinchilosya ostatochnoyu porazkoyu radikalno konservativnoyi opoziciyi Konstituciya i yaponsko cinska vijna Tovaristvo samodopomogi Patriotichne tovaristvo Parlamentska liga Yaponiyi Liberalna partiya Yaponiyi 1881 1884 Partiya konstitucijnih reform Konstitucijno monarhichna partiya Ekonomika Macukata Takajosi Nacionalnij bank Yaponiyi Konstituciya Yaponskoyi imperiyi Ito Hirobumi Kabinet Ministriv Yaponiyi Administrativnij podil Yaponiyi Parlament Yaponiyi Zakoni Yaponsko cinska vijna Simonosekskij dogovir Tajvanske general gubernatorstvo Yaponsko rosijska vijna Dokladnishe Yaponsko rosijska vijna Genro Yaponsko rosijska vijna Povstannya bokseriv Cusimska bitva Portsmutskij mir Pivdenno Manchzhurska zaliznicya Persha svitova vijna Dokladnishe Persha svitova vijna ta Vashingtonska sistema Dokladnishe Vashingtonska konferenciya Velika kriza Militarizaciya Div takozh Tovaristvo chornogo drakona Druga svitova vijna Dokladnishe Yaponsko kitajska vijna 1937 1945 Tihookeanskij teatr voyennih dij Drugoyi svitovoyi vijni ta Okupaciya YaponiyiAdministrativnij podil01 Hokkajdo 02 Aomori 03 Ivate 04 Miyagi 05 Akita 06 Yamagata 07 Fukusima 08 Ibaraki 09 Totigi 10 Gumma 11 Sajtama 12 Tiba 13 Tokio 14 Kanagava 15 Niyigata 16 Toyama 17 Isikava 18 Fukuj 19 Yamanasi 20 Nagano 21 Gifu 22 Sidzuoka 23 Ajti 24 Miye 25 Siga 26 Kioto 27 Osaka 28 Hogo 29 Nara 30 Vakayama 31 Tottori 32 Simane 33 Okayama 34 Hirosima 35 Yamaguti 36 Tokusima 37 Kagava 38 Ehime 39 Koti 40 Fukuoka 41 Saga 42 Nagasaki 43 Kumamoto 44 Ojta 45 Miyadzaki 46 Kagosima 47 Okinava 48 Karafuto 49 Tajvanske general gubernatorstvo 50 Korejske general gubernatorstvo 51 NanjoVladaSistema vladi v Yaponskij imperiyi viznachalasya Konstituciyeyu vid 2 lyutogo 1889 roku Imperator Yaponiyi Parlament Yaponiyi Kabinet Ministriv Yaponiyi Tayemna Rada Yaponiya Genro Verhovnij sud Yaponiyi Zbrojni siliVijskoImperska armiya Yaponiyi Imperskij flot YaponiyiMizhnarodni vidnosiniGolovnim diplomatichnim zavdannyam Yaponiyi chasiv restavraciyi Mejdzi bulo skasuvannya kabalnih dogovoriv iz zahidnimi derzhavami sho distalisya yij u spadok vid kolishnogo sogunatu a takozh pitannya viznachennya kordoniv 1871 roku yaponci vidpravili do SShA i Yevropi posolstvo Ivakuri yakomu odnak ne vdalosya pereglyanuti stari ugodi Paralelno z cim togo zh roku Yaponiya uklala dogovir iz Cinskim Kitayem 1876 roku pokinchila iz izolyaciyeyu Chosonskoyi Koreyi a 1879 roku aneksuvala susidnye vanstvo Ryukyu 1875 roku yaponskij uryad obminyav Pivdennij Sahalin na Kurilski ostrovi v Rosiyi a 1876 roku ostatochno vstanoviv svij suverenitet nad ostrovami Ogasavara popri protesti Velikoyi Britaniyi ta SShA Takim chinom problema kordoniv bula znyata prote pitannya kasaciyi nerivnopravnih dogoriv zalishalosya aktualnim Zahid 1886 Velika Britaniya 1894 Rosiya 1891 Incident v Ocu 1904 1905 Yaponsko rosijska vijna 1905 Portsmutskij dogovir 1910 Rosijsko yaponska ugoda SShA 1905 Aziya Kitaj 1874 Tajvanskij pohid 1894 1895 yaponsko cinska vijna 1895 Simonosekskij dogovir 1895 Tajvanske general gubernatorstvo 1900 Povstannya bokseriv 1906 1931 Mukdenskij incident 1932 Incident 28 sichnya Shanhaj Yaponsko kitajska vijna 1937 1945 Koreya 1904 1905 1905 1907 1910 Aneksiya Koreyi 1910 Korejske general gubernatorstvo 1936 roku na tli zrostannya mizhnarodnogo vplivu SRSR Yaponiya uklala z Nimechchinoyu Antikominternivskij pakt Nastupnogo roku do nogo priyednalasya Italiya Utvorivsya yakij protistoyav poshirennyu komunizmu ta pragnuv likvidaciyi versalsko vashingtonskoyi sistemi Zlochini vchineni Yaponskoyu imperiyeyuDokladnishe Yaponski vijskovi zlochini Za chas svogo isnuvannya Yaponskoyi imperiyi na zajnyatih neyu teritoriyah provodila politiku kolonializm asimilyaciyi etnocidu ta genocidu pidkorenih neyu narodiv Takozh pid chas svoyih vijskovih kompanij Yaponska imperiya cilespryamovano porushuvala zakoni ta zvichayi vijni sho stalo pidstavoyu dlya organizaciyi ta provedennya Tokijskogo tribunalu EkonomikaZasobi masovoyi informaciyiAsahi simbun Majniti simbunNaselennyaDokladnishe Naselennya Yaponiyi ta Perepis naselennya Yaponiyi Imperator Sova z rodinoyu Stanom na 1925 rik Yaponska imperiya bula p yatoyu najbilshoyu krayinoyu svitu za kilkistyu naselennya Vono narahovuvalo blizko amp amp amp amp amp amp amp 083457000 amp amp amp amp 00 83 457 000 osib Z nih ponad amp amp amp amp amp amp amp 059736000 amp amp amp amp 00 59 736 000 osib 72 meshkali na teritoriyi Yaponskogo arhipelagu amp amp amp amp amp amp amp 019522000 amp amp amp amp 00 19 522 000 osib 23 na Korejskomu pivostrovi amp amp amp amp amp amp amp amp 03993000 amp amp amp amp 00 3 993 000 osib 5 na Tajvani j blizko amp amp amp amp amp amp amp amp amp amp 020000 amp amp amp amp 00 20 000 0 2 na Sahalini V Kvantunskij provinciyi Kitayu ta Pivdennij Manchzhuriyi prozhivalo amp amp amp amp amp amp amp amp 01055000 amp amp amp amp 00 1 055 000 gromadyan imperiyi Na pivdennih tihookeanskih ostrovah na yaki krayina kontrolyuvala vid imeni Ligi Nacij amp amp amp amp amp amp amp amp amp amp 058000 amp amp amp amp 00 58 000 yaponskih gromadyan Sered naselennya perevazhali choloviki Na 100 zhinok pripadalo 120 cholovikiv Vikova struktura bula nastupnoyu molodshi 14 rokiv 37 mizh 15 i 59 rokami 56 starshi 60 rokiv 0 8 Lishe 40 gromadyan perebuvali u shlyubi Serednya sim ya skladalasya z 5 osib 48 gromadyan buli zajnyati v pervinnomu sektori ekonomiki 19 u vtorinnomu i 13 u tretinnomu Sered naselennya perevazhali etnichni yaponci yamatosci Druge i tretye miscya posidali korejci ta kitajci hanci Najmenshi spilnoti mali ryukyusci ajni manchzhuri ta aborigeni Tajvanyu Najbilsh naselenim miscem Imperiyi bulo Tokio 4 5 mln osib a najmensh zaselenim prefektura Tottori 472 tis osib Veliki urbanistichni centri isnuvali v prefekturah Osaka Hokkajdo Hogo Ajti ta Fukuoka Osvita i naukaTokijskij Imperskij universitet Kiotskij Imperskij universitet Nagojskij Imperskij universitet Kyusyuskij Imperskij universitet Tohokuskij Imperskij universitetKulturaDlya kulturi Yaponiyi periodu Mejdzi buv pritamannij simbioz yaponskih tradicij periodu Edo i zahidnih kulturnih novovveden Sered yaponskoyi intelektualnoyi eliti panuvali prosvitnicki nastroyi Gromadyanske suspilstvo lishe stvoryuvalosya tomu providnu rol v poshirenni kulturi osviti knigovidannya i zv yazku grav centralnij uryad Jogo zusillya dali poshtovh samostijnomu rozvitku yaponskoyi nacionalnoyi kulturi novoyi dobi Divit takozhYaponskij nacionalizm Ves svit pid odnim dahom Imperska armiya Yaponiyi Imperskij flot Yaponiyi Yaponski vijskovi zlochini Ekspansionizm Yaponskoyi imperiyi 1920 1945 rokivNotatkiHocha Yaponska imperiya oficijno ne mala derzhavnoyi religiyi sinto vidigravalo vazhlivu rol dlya yaponskogo derzhavi Marius Yansen zaznachaye Uryad Mejdzi iz samogo pochatku vklyuchiv i u pevnomu sensi stvoriv sinto ta vikoristovuvav jogo rozpovidi pro bozhestvenne pohodzhennya pravlyachogo domu v yakosti osnovi svogo ritualu adresovanogo predkam minulih stolit U miru zrostannya Yaponskoyi imperiyi tverdzhennya bozhestvennoyi misiyi yaponciv pidkreslyuvalosya vse silnishe Sintoyizm buv nav yazanij kolonialnim zemlyam na Tajvani i v Koreyi a derzhavni koshti vikoristovuvalisya dlya budivnictva ta pidtrimki tam novih svyatin Sintoyistski svyasheniki buli prikripleni do armijskih pidrozdiliv yak kapelani a kult zagiblih na vijni zakriplenij u dzindzya Yasukuni v Tokio nabuvav vse bilshih masshtabiv u miru zrostannya yihnoyi kilkosti Protyagom drugoyi polovini XIX stolittya yaponski nacional budivelniki vibuduvali nacionalnu derzhavu Mejdzi zi staroyi neodnoridnoyi derzhavi Tokugavi integruyuchi napivavtonomni oblasti v yedinu politichnu spilnotu Zamist togo shob vidnovlyuvati drevnij i mozhlivo uyavnij poryadok centralnoyi periferiyi Restavraciya Mejdzi priskorila stvorennya novoyi ta odnoznachno centralizovanoyi i suchasnoyi nacionalnoyi derzhavi Protyagom dekilkoh desyatilit pislya oficijnogo pochatku proektu nacionalnogo budivnictva Tokio stav politichnoyu ta ekonomichnoyu stoliceyu derzhavi yake zaminilo napivavtonomni oblasti neshodavno stvorenimi prefekturami pidporyadkovanimi centralnim zakonam i priznachenim z centru administratoram PrimitkiSchellinger and Salkin red 1996 International Dictionary of Historic Places Asia and Oceania UK Routledge s 515 ISBN 9781884964046 Arhiv originalu za 9 lipnya 2020 Procitovano 7 lyutogo 2020 Josephson Jason Ananda 2012 The Invention of Religion in Japan University of Chicago Press s 133 ISBN 0226412342 Thomas Jolyon Baraka 2014 Japan s Preoccupation with Religious Freedom Ph D Princeton University s 76 Jansen 2002 s 669 Hunter 1984 s 31 32 Nacionalna parlamentska biblioteka Yaponiyi Arhiv originalu za 22 lipnya 2019 Procitovano 30 veresnya 2010 Ocinka naselennya v chasi najbilshogo rozshirennya Imperiyi Vklyuchaye naselennya Koreyi i kitajskih teritorij Shillony Ben Ami 2013 Routledge s 83 ISBN 1134252307 Arhiv originalu za 18 travnya 2020 Procitovano 7 lyutogo 2020 Tsutsui 2009 s 234 Tsutsui 2009 s 433 Toyama Sigeki Restavraciya Mejdzi Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 Goto Yasusi Povstannya netitulovanoyi shlyahti Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 Mori Tosihiko Pivdenno zahidna vijna Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 第48回日本帝国統計年鑑 48 j Statistichnij shorichnik Yaponskoyi imperiyi 東京 内閣統計局 Sluzhba statistiki Kabinetu ministriv Yaponiyi 1929 II 人口 頁3 Dzherela ta literatura yap 詳説日本史 石井進著 改訂版 東京 山川出版社 1998 383p Detalna istoriya Yaponiyi pidruchnik dlya vishoyi shkoli red Isiyi Susumu Onovlenne vidannya zatverdzheno Ministerstvom kulturi 1997 roku Tokio Vidavnictvo Yamakava 1998 383 s dd yap Yaponiya Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 Tsutsui William M 2009 A Companion to Japanese History John Wiley amp Sons ISBN 1 405 19339 5 Hunter Janet 1984 Concise Dictionary of Modern Japanese History University of California Press ISBN 0 5200 4557 2 Jansen Marius B 2002 The Making of Modern Japan Cambridge Mass Harvard University Press ISBN 0 674 00334 9 OCLC 44090600 3 kvitnya 2020 u Wayback Machine Div takozhTovaristvo patriotok Incident z AjdzavoyuPosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Yaponska imperiya