![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRoTDFKMWMzTnBZVzVmU1cxd1pYSnBZV3hmUm1GdGFXeDVYekU1TVRNdWFuQm5Mek13TUhCNExWSjFjM05wWVc1ZlNXMXdaWEpwWVd4ZlJtRnRhV3g1WHpFNU1UTXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkU0TDBKdmRHdHBia1ZUTG1wd1p5OHhORGx3ZUMxQ2IzUnJhVzVGVXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZoTDBsMllXNWZUV2xvWVhsc2IzWnBZMmhmU0dGeWFYUnZibTkyTG1wd1p5OHhORGx3ZUMxSmRtRnVYMDFwYUdGNWJHOTJhV05vWDBoaGNtbDBiMjV2ZGk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV3TDBGdWJtRmZSR1Z0YVdSdmRtRXVhbkJuTHpFME9YQjRMVUZ1Ym1GZlJHVnRhV1J2ZG1FdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTDBGc2IybHpaVjhsTWpoQmJHVjRaV2tsTWpsZldXVm5iM0p2ZG1samFGOVVjblZ3Y0M1cWNHY3ZNVFE1Y0hndFFXeHZhWE5sWHlVeU9FRnNaWGhsYVNVeU9WOVpaV2R2Y205MmFXTm9YMVJ5ZFhCd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
1 ряд: Микола ІІ із сім'єю (зліва направо: Ольга, Марія, Микола, Олександра, Анастасія, Олексій і Тетяна)
2 ряд: лейб-медик Є. С. Боткін, лейб-кухар І. М. Харитонов
3 ряд: покоївка , камердинер полковник А. Є. Трупп
Розстріл сім'ї Романових (у російських джерелах переважно Розстріл царської сім'ї) — розстріл колишнього російського імператора Миколи II та його сім'ї здійснений у напівпідвальному приміщенні будинку Іпатьєва в Єкатеринбурзі в ніч із 16 на 17 липня 1918 року згідно із постановою виконкому Уральської обласної Ради робітничих, селянських та солдатських депутатів, який очолювали більшовики. Разом із сім'єю колишнього царя були розстріляні й члени її почту.
Більшість істориків кінця XX — початку XXI століття підтримують думку про те, що принципове рішення про розстріл Миколи II було ухвалене в Москві (при цьому зазвичай указують на керівництво Радянської Росії, зокрема Свердлова та Леніна). Проте спільної думки про те, чи була видана санкція на розстріл Миколи II без суду (що фактично відбулось), та чи була дана санкція на розстріл усієї сім'ї, серед істориків натепер немає.
Серед юристів також немає спільної думки з приводу того, чи був розстріл санкціонований вищим радянським керівництвом. Зокрема, якщо один із російських експертів-криміналістів Ю. Жук вважає безсумнівним фактом те, що виконком Уральської обласної Ради діяв у відповідності з інструкціями перших осіб Радянської держави, то старший слідчий з особливо важливих справ Слідчого Комітету Росії В. М. Соловйов котрий із 1993 року проводив розслідування обставин убивства сім'ї колишнього царя, у своїх інтерв'ю в 2008—2011 роках стверджував, що розстріл Миколи II та його сім'ї проводився без санкції Леніна та Свердлова.
Оскільки до рішення Президії Верховного суду Росії від 1 жовтня 2008 року вважалось, що Уральська обласна рада не була судовим або іншим органом, який мав повноваження виносити вирок, вищеназвані події тривалий час розглядались із юридичної точки зору не як політичні репресії, а як убивство, що перешкоджало посмертній реабілітації Миколи II та його сім'ї.
Останки п'яти членів сім'ї колишнього російського імператора, а також їх слуг, знайдені в липні 1991 року неподалік Єкатеринбурга під насипом Старої Коптяковської дороги. Під час слідства по кримінальній справі, яку проводила Генпрокуратура Росії, останки були ідентифіковані. 17 липня 1998 року останки членів сім'ї Романових поховані в Петропавловському соборі в Санкт-Петербурзі. У липні 2007 року знайдені також останки сина останнього російського імператора Олексія та доньки Марії.
У вересні 2015 року Слідчий комітет Росії відновив розслідування за фактом загибелі сім'ї Романових.
Передісторія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkyTDFKdmJXRnViM1p6TVRreE55NXFjR2N2TWpRMWNIZ3RVbTl0WVc1dmRuTXhPVEUzTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDBGc1pYaGxhVTVwWTJodmJHRnpNVGt4Tnk1cWNHY3ZNalExY0hndFFXeGxlR1ZwVG1samFHOXNZWE14T1RFM0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Унаслідок Лютневої революції Микола II зрікся престолу та разом із сім'єю знаходився під домашнім арештом у Царському Селі. За свідченнями Олександра Керенського, коли він, міністр юстиції Тимчасового уряду, лише через 5 днів після відречення царя вийшов на трибуну Московської Ради, його засипали зливою викриків із залу з вимогою стратити Миколу II. Він писав у своїх спогадах:
«Смертна кара Миколи Другого та відправка його сім'ї з Александровського палацу в Петропавлівську фортецю або Кронштадт — ось шалені, іноді несамовиті вимоги сотень усіляких делегацій, депутацій та резолюцій, що з'являлися та пред'являлися Тимчасовому уряду…»
Оригінальний текст (рос.)Смертная казнь Николая Второго и отправка его семьи из Александровского дворца в Петропавловскую крепость или Кронштадт — вот яростные, иногда исступлённые требования сотен всяческих делегаций, депутаций и резолюций, являвшихся и предъявлявших их Временному правительству…
У серпні 1917 року Миколу ІІ та членів його сім'ї вислали до Тобольська.
Після приходу більшовиків до влади, на початку 1918 року, радянський уряд обговорював пропозицію провести відкритий судовий процес над колишнім царем. Історик Латишев у своїй книзі пише, що ідея суду над Миколою II була підтримана Троцьким, проте Ленін виказав сумнів у своєчасності проведення такого процесу. За свідченням наркома юстиції , це питання більшовики відклали на невизначений термін, який так і не настав.
На думку історика В. М. Хрустальова, до весни 1918 року більшовицьке керівництво розробило план зі збору усіх представників династії Романових на Уралі, де їх можна було б утримувати на значній віддалі від зовнішніх небезпек у вигляді Німецької імперії та Антанти, а з іншого боку, більшовики, що мали у цій місцевості великий політичний вплив, могли б утримувати ситуацію з Романовими під своїм контролем. У такому місці, як писав історик, Романових можна було б знищити, знайшовши для цього необхідний привід. У квітні — травні 1918 року Миколу II разом із родиною та обслуговчим персоналом доставили з охороною з Тобольська до «червоної столиці Уралу» — Єкатеринбурга — де до цього часу вже знаходились інші представники імператорського дому Романових. Саме тут у середині липня 1918 року, в період стрімкого наступу антибільшовицьких сил (Чехословацького корпусу та ), які наближалися до Єкатеринбурга (і дійсно взяли його під свій контроль за вісім днів), була здійснена розправа над родиною колишнього царя.
Однією із причин розстрілу представники місцевих більшовиків називали розкриття змови, яка буцімто мала на меті звільнення Миколи II. Проте, згідно зі спогадами членів колегії Уральської ОблЧК І. І. Родзинського та М. О. Медведєва (Кудріна), в дійсності ця змова була провокацією, яку організували уральські більшовики, щоб, як вважають сучасні дослідники, отримати підстави для позасудової розправи.
Перебіг подій
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5qTDA1cGEyOXNZWFZ6WDBsSkxsOGxNamhTZFhOemJHRnVaQ1V5T1M1cWNHY3ZNalExY0hndFRtbHJiMnhoZFhOZlNVa3VYeVV5T0ZKMWMzTnNZVzVrSlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Заслання до Єкатеринбурга
Історик О. М. Боханов пише, що існує багато гіпотез, чому царя разом із сім'єю перевезли з Тобольська до Єкатеринбурга, та чи мав він намір утекти; в той же час, Боханов вважає цілком встановленим фактом те, що передумовою переїзду до Єкатеринбурга було бажання більшовиків забезпечити колишньому цареві та його родині більш жорсткий режим утримання та підготуватися до їх ліквідації.
Проте, за дослідженнями істориків, більшовики на той час не були однорідною силою.
1 квітня ВЦВК ухвалив рішення перевести царську сім'ю до Москви. Категорично проти цього рішення виступила місцева влада Уралу та запропонували перевести сім'ю Романових до Єкатеринбурга. Ймовірно, в результаті протистояння Москви та Уралу, з'явилось нове рішення ВЦВК від 6 квітня 1918 року, згідно з яким усі арештовані направлені на Урал. У підсумку рішення ВЦВК звелись до розпорядження про підготовку відкритого судового процесу над Миколою ІІ та про переміщення царської сім'ї до Єкатеринбурга. Цей переїзд доручили організувати особливому уповноваженому ВЦВК Василю Яковлєву, якого Свердлов добре знав за спільною революційною роботою під час революції 1905—1907 років.
Секретну місію із вивезення Романових до Єкатеринбурга, метою якої в подальшому мало стати їх подальше транспортування до Москви, очолив присланий із Москви до Тобольська комісар Василь Яковлєв (Мячин). У зв'язку із хворобою сина Миколи II Олексія вирішено залишити всіх дітей, крім Марії, в Тобольську, маючи надію, що вони приєднаються до сім'ї пізніше.
26 квітня 1918 року Романови під охороною кулеметників покинули Тобольськ, а 27 квітня увечері прибули до Тюмені. 30 квітня поїзд із Тюмені прибув до Єкатеринбурга, де Яковлєв передав колишнього царя, його дружину і дочку Марію керівнику Уральської обласної ради О. Г. Бєлобородову. Разом із Романовими до Єкатеринбурга прибули князь , Є. С. Боткін, А. С. Демидова, , .
Існують свідчення, що під час переїзду Миколи II із Тобольська до Єкатеринбурга керівництво Уральської області робило спроби вбити колишнього царя. Пізніше Бєлобородов у своїх незакінчених спогадах писав:
«Ми вважали, що, певно, немає ніякої необхідності доставляти Миколу до Єкатеринбурга, так що якби склалися сприятливі умови під час його переведення, то його слід було б розстріляти по дорозі. Такий наказ мав Заславський, і увесь час старався здійснити його виконання, хоча й безрезультатно… Його наміри були розгадані Яковлєвим…»
Оригінальний текст (рос.)Мы считали, что, пожалуй, нет даже надобности доставлять Николая в Екатеринбург, что если представятся благоприятные условия во время его перевода, он должен быть расстрелян по дороге. Такой наказ имел Заславский и всё время старался предпринять шаги к его осуществлению, хотя и безрезультатно… Его намерения были разгаданы Яковлевым…
За твердженнями , на 4-й Уральській обласній конференції РКП(б), яка проходила в цей час у Єкатеринбурзі «в приватному спілкуванні більшість делегатів висловлювалися за необхідність найшвидшого розстрілу Романових», метою чого мало бути попередження спроби відновлення монархії в Росії.
Протистояння, що виникло під час переїзду з Тобольська до Єкатеринбурга, між посланими з Єкатеринбурга загонами та Яковлєвим, якому стало відомо про наміри уральців знищити Миколу II, вдалось вирішити лише шляхом переговорів з Москвою, які проводили обидві сторони. Москва у лиці Свердлова вимагала від уральського керівництва гарантій безпеки царської сім'ї, й лише після того, як вони були надані, Свердлов підтвердив раніше дане Яковлєву розпорядження везти Романових на Урал.
23 травня 1918 року до Єкатеринбурга прибули інші діти Миколи II у супроводі групи слуг та частини імператорської свити. У Будинок Іпатьєва були допущені А. Є. Трупп, І. М. Харитонов, племінник І. Д. Седньова та Г. К. Нагорний.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxpTDFKdmJXRnViM1p6WDJaaGJXbHNlVjloY21WZmRHRnJaVzVmWW5sZlZYSmhiSE52ZG1WMFgySjVYMVl1VGk1ZlVHTm9aV3hwYmw4bE1qZ3hPVEkzSlRJNUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVNiMjFoYm05MmMxOW1ZVzFwYkhsZllYSmxYM1JoYTJWdVgySjVYMVZ5WVd4emIzWmxkRjlpZVY5V0xrNHVYMUJqYUdWc2FXNWZKVEk0TVRreU55VXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Відразу після прибуття до Єкатеринбурга чекісти арештували чотирьох осіб із числа тих, хто супроводжував дітей колишнього царя: ад'ютанта царя князя І. Л. Татищева, камердинера дружини царя О. А. Волкова, її камер-фрейліну княгиню А. В. Гендрикову та придворну лектрису К. А. Шнейдер. Татищев та князь Долгоруков, який прибув до Єкатеринбурга разом із царським подружжям, були розстріляні в Єкатеринбурзі. Гендрикова, Шнейдер та Волков після розстрілу царської сім'ї були переведені до Пермі у зв'язку із евакуацією Єкатеринбурга. Там вони були засуджені органами ЧК до страти як заложники; у ніч із 3 на 4 вересня 1918 року Гендрикова та Шнейдер були розстріляні, Волкову вдалось утекти безпосередньо із місця страти.
Згідно із версією учасника цих подій, більшовика П. М. Бикова, у князя Долгорукова, який, за словами Бикова, вів себе підозріло, були знайдені дві карти Сибіру з позначеними водними шляхами та «якимись спеціальними помітками», а також значна сума грошей. Його покази підтверджували те, що він мав намір організувати втечу Романових із Тобольська.
Більшості із членів свити, які не були арештовані, наказали покинути Пермську губернію. Лікарю спадкоємця престолу В. М. Деревенко дозволено залишитися в Єкатеринбурзі як приватній особі, та два рази на тиждень оглядати Олексія під наглядом Авдєєва, коменданта будинку Іпатьєва.
Арешт у будинку Іпатьєва
Сім'ю Романових розмістили в «будинку особливого призначення» — реквізованому маєтку військового інженера у відставці . У ньому разом із сім'єю Романових проживали лікар Є. С. Боткін, камер-лакей А. Є. Трупп, покоївка колишньої імператриці , кухар І. М. Харитонов та кухарчук Леонід Седньов.
Будинок гарний, чистий. Нам відведені чотири кімнати: спальня кутова, вбиральня, поруч їдальня з вікнами в садок і з видом на низовинну частину міста, та, насамкінець, простора зала з аркою без дверей. <…>
Розмістились таким чином: Алікс [імператриця], Марія та я утрьох у спальні, вбиральня спільна, в їдальні — Н[юта] Демидова, у залі — Боткін, Чемодуров і Седньов. Неподалік під'їзду кімната кар[аульного] офіцера. Варта розміщувалася у двох кімнатах неподалік їдальні. Щоб йти до ванної та W.C. [ватерклозет], слід пройти повз вартового біля дверей кар[аульного] приміщення. Навколо будинку збудований високий паркан із дощок на віддалі два сажені від вікон; там стояли вартові, вишикувані у ланцюг, у садку також стояли вартові.
Оригінальний текст (рос.)Дом хороший, чистый. Нам были отведены четыре комнаты: спальня угловая, уборная, рядом столовая с окнами в садик и с видом на низменную часть города, и, наконец, просторная зала с аркою без дверей. <…> Разместились следующим образом: Аликс [императрица], Мария и я втроём в спальне, уборная общая, в столовой — Н[юта] Демидова, в зале — Боткин, Чемодуров и Седнёв. Около подъезда комната кар[аульного] офицера. Караул помещался в двух комнатах около столовой. Чтобы идти в ванную и W.C. [ватерклозет], нужно проходить мимо часового у дверей кар[аульного] помещения. Вокруг дома построен очень высокий досчатый забор в двух саженях от окон; там стояла цепь часовых, в садике тоже.
Царська родина провела у своєму останньому будинку 78 днів.
Комендантом «будинку особливого призначення» призначено .
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEyTDA1ZllWOXpiMnR2Ykc5MkxtcHdaeTh5TkRWd2VDMU9YMkZmYzI5cmIyeHZkaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Слідчий Соколов, котрому О. В. Колчак у лютому 1919 року доручив продовжити веде́ння справи про вбивство Романових, зумів відновити картину останніх місяців життя царської родини із частиною свити в будинку Іпатьєва. Зокрема, Соколов реконструював систему постів та їх розміщення, склав список зовнішньої та внутрішньої охорони. Одним із джерел інформації для слідчого Соколова стали свідчення члена царської свити камердинера Т. І. Чемодурова, який дивом залишився в живих, який заявив, що в будинку Іпатьєва був установлений дуже важкий режим, і відношення охорони було зовсім обурливим. Не повністю довіряючи його показам (у книзі Соколов говорить «я допускав, що Чемодуров міг бути не зовсім відкритим у своїх показах владі, та виясняв, що він розповідав іншим людям про життя в Іпатьєвському будинку» рос. я допускал, что Чемодуров мог быть не вполне откровенен в своих показаниях перед властью, и выяснял, что он рассказывал другим людям про жизнь в Ипатьевском доме), Соколов перевірив їх через колишнього начальника царської охорони Кобилінського, камердинера Волкова, а також Жильяра та Гіббса. Соколов також вивчив покази кількох інших колишніх членів свити колишнього царя, у тому числі , викладача французької мови родом зі Швейцарії Самого Жильяра перевіз латиш Свікке (Родіонов) до Єкатеринбурга із дітьми царя, які виїхали із Тобольська пізніше, проте його не помістили у будинок Іпатьєва.
Окрім цього, після того, як Єкатеринбург перейшов у руки білих, були знайдені та допитані кілька колишніх охоронців будинку Іпатьєва, у тому числі Суєтін, Латипов та Летемін. Детальні покази дали колишній охоронець Проскуряков та колишній варти будинку Якимов.
За свідченням Т. І. Чемодурова, відразу після прибуття Миколи II із дружиною в будинок Іпатьєва їм провели обшук, причому «один із тих, хто проводили обшук, вихопив ридикюль із рук Вельможної Пані, чим спричинив зауваження Вельможного Пана: „До цього часу я мав справу лише із чесними та порядними людьми“» (рос. один из производивших обыск выхватил ридикюль из рук Государыни и вызвал замечание Государя: „До сих пор я имел дело с честными и порядочными людьми“).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDBsd1lYUWxNamRxWlhaZlNHRjFjeTVxY0djdk1qUTFjSGd0U1hCaGRDVXlOMnBsZGw5SVlYVnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Колишній начальник царської охорони Кобилінський, зі слів Чемодурова, розповідав: «ставилась на стіл миска; ложок, ножів, виделок не вистачало; в обіді брали участь і червоноармійці; прийде хтось із них і лізе до миски: „Ну, вам уже досить“. Княжни спали на підлозі, оскільки не вистачало ліжок. Влаштовувалась перекличка. Коли княжни йшли до вбиральні, червоноармійці, ніби як варта, йшли за ними…» (рос. ставилась на стол миска; ложек, ножей, вилок не хватало; участвовали в обеде и красноармейцы; придёт какой-нибудь и лезет в миску: „Ну, с вас довольно“. Княжны спали на полу, так как кроватей у них не было. Устраивалась перекличка. Когда княжны шли в уборную, красноармейцы, якобы для караула, шли за ними…). Свідок Якимов (під час подій — розвідний варти) розповідав, що вартові співали пісні, «які, звичайно, не були приємні для царя» рос. которые, конечно, не были приятны для царя: «Дружно, товарищи, в ногу», «Отречёмся от старого мира» та інші. Слідчий Соколов також пише, що «яскравіше усіляких слів говорить сам будинок Іпатьєва, про те, як жилось тут в'язням. Незвичні за цинізмом написи та зображення із незмінною темою: про Распутіна» (рос. красноречивее всяких слов говорит сам дом Ипатьева, как жилось здесь узникам. Необычные по цинизму надписи и изображения с неизменной темой: о Распутине). У довершення всього, згідно з показами опитаних Соколовим свідків, хлопець із робітників Файка Сафонов демонстративно наспівував безпосередньо під вікнами царської сім'ї непристойні частівки.
Соколов також дуже негативно характеризує частину охоронців будинку Іпатьєва, називаючи їх «розпропагандованими покидьками із середовища російського народу» (рос. распропагандированными отбросами из среды русского народа), а першого коменданта будинку Іпатьєва Авдеєва — «найяскравішим представником цих покидьків робітничого середовища: типовий мітинговий крикун, зовсім нетямущий, глибокий невіглас, пияк та злодій» (рос. самым ярким представителем этих отбросов рабочей среды: типичный митинговый крикун, крайне бестолковый, глубоко невежественный, пьяница и вор). Повідомлялося також про крадіжку царських речей охороною. Вартові розкрадали також продукти, які присилали арештованим монахині жіночого .
Річард Пайпс пише, що крадіжки царського майна, які розпочались у цей час, не могли не тривожити Миколу та Олександру, оскільки серед інших речей у сараї знаходились ящики з їх особистими листами та щоденниками. Окрім цього, як пише Пайпс, існують чимало розповідей про грубе поводження охоронців із членами родини колишнього царя: про те, що охоронці могли дозволити собі в будь-який час зайти до кімнати княжень, що вони забирали їжу, і навіть штовхали колишнього царя. «Хоча ці розповіді й мають під собою певні підстави, проте в них багато перебільшень. Комендант і охорона, без сумнівів, вели себе грубо, проте немає свідчень, що підтверджують відкриті зловживання.» (рос. Хотя такие рассказы и небезосновательны, в них многое преувеличено. Комендант и охрана, без сомнения, вели себя грубо, но нет свидетельств, подтверждающих открытые злоупотребления). Велетенський спокій, який відзначають ряд авторів, із яким Микола та члени його сім'ї переносили тягар неволі, Пайпс пояснює почуттям власної гідності та «фаталізмом, який укоренився в їх глибокій релігійності» (рос. фатализмом, коренившимся в их глубокой религиозности).
Провокація. Листи «офіцера Російської армії»
17 червня арештованим повідомили, що монахиням Ново-Тихвинського монастиря дозволено доставляти до їх столу яйця, молоко та вершки. Як пише Р. Пайпс, 19 чи 20 червня царська родина виявила у пробці однієї з пляшок із вершками записку французькою мовою:
«Друзі не дрімають та надіються, що час, якого так довго чекали, настав. Повстання чехословаків становить усе більш серйозну загрозу для більшовиків. Самара, Челябінськ та весь східний і західний Сибір знаходяться під контролем національного Тимчасового Уряду. Дружня армія слов'ян уже за вісімдесят кілометрів від Єкатеринбурга, опір солдатів Червоної Армії безуспішний. Будьте уважні до всього, що відбувається назовні, чекайте та надійтеся. Проте, благаю вас, будьте обережними, тому що більшовики, поки їх ще не перемогли, представляють для вас реальну та серйозну небезпеку. Будьте напоготові у будь-який час, удень і вночі. Зробіть креслення ваших двох кімнат: розміщення, меблі, ліжка. Напишіть точний час, коли ви усі лягаєте спати. Один із вас повинен відтепер не спати від 2 до 3 години щоночі. Дайте відповідь кількома словами, проте надайте, прошу вас, необхідні дані вашим друзям назовні. Передайте відповідь тому ж солдату, який вручить вам цю записку, письмово, проте не кажіть ні одного слова.
Той, хто готовий померти за вас.
Офіцер Російської армії.»
Оригінальний текст (рос.)Друзья не дремлют и надеются, что час, которого так долго ждали, настал. Восстание чехословаков представляет всё более серьёзную угрозу для большевиков. Самара, Челябинск и вся восточная и западная Сибирь находятся под контролем национального Временного правительства. Дружественная армия славян уже в восьмидесяти километрах от Екатеринбурга, сопротивление солдат Красной Армии безуспешно. Будьте внимательны ко всему, что происходит снаружи, ждите и надейтесь. Но в то же время, умоляю вас, будьте осмотрительны, ибо большевики, пока их ещё не победили, представляют для вас реальную и серьёзную опасность. Будьте наготове во всякий час, днём и ночью. Сделайте чертёж ваших двух комнат: расположение, мебель, кровати. Напишите точный час, когда все вы ложитесь спать. Один из вас должен отныне бодрствовать от 2 до 3 каждую ночь. Ответьте несколькими словами, но дайте, прошу вас, необходимые сведения вашим друзьям снаружи. Передайте ответ тому же солдату, который вручит вам эту записку, письменно, но не говорите ни слова. Тот, кто готов умереть за вас. Офицер Русской армии.
Les amis ne dorment plus et espèrent que l'heure si longtemps attendue est arrivée. La révolte des tschekoslovaques ménace les bolcheviks de plus en plus sérieusement. Samara, Tschelabinsk et toute la Sibirie orientale et occidentale est au pouvoir de gouvernement national provisoir. L'armée des amis slaves est à quatre-vingt kilometres d'Ekaterinbourg, les soldats de l'armée rouge ne résistent pas efficassement. Soyez attentifs au tout mouvement de dehors, attendez et esperez. Mais en meme temps, je vous supplie, soyez prudents, parce que les bolcheviks avant d'etre vaincus represent pour vous le peril réel et serieux. Soyez prêts toutes les heures, la journée et la nuit. Faite le croquis des vos deux chambres, les places, des meubles, des lits. Écrivez bien l'heure quant vous allez coucher vous tous. L'un de vous ne doit dormir de 2 à 3 heure toutes les nuits qui suivent. Répondez par quelques mots mais donnez, je vous en prie, tous les renseignements utiles pour vos amis de dehors. C'est au meme soldat qui vous transmet cette note qu'il faut donner votre reponse par écrit mais pas un seul mot.
Un qui est prêt à mourir pour vous
L'officier de l'armée Russe.
У щоденнику Миколи II навіть з'являється запис від 14 (27) липня, в якому сказано: «Днями ми отримали два листи, один за іншим, [у яких] нам повідомляли, щоб ми приготувались до викрадення якимись відданими людьми!» (рос. На днях мы получили два письма, одно за другим, [в которых] нам сообщали, чтобы мы приготовились быть похищенными какими-то преданными людьми!). Згідно з даними літературних джерел, є згадки про чотири листи «офіцера» та відповіді Романових на них.
У третьому листі, отриманому 26 червня, «російський офіцер» просив бути напоготові та чекати сигналу. В ніч з 26 на 27 червня царська родина так і не лягала спати, «сиділи одягнуті». У щоденнику Миколи з'являється запис, що «чекання та невпевненість були дуже болісними» (рос. ожидание и неуверенность были очень мучительны).
28 червня родина колишнього царя відправляє листа, в якому повідомляє, що
Ми не хочемо й не можемо УТІКАТИ. Ми лише можемо бути викраденими силою, як силою нас привезли з Тобольська. Тому не розраховуйте на будь-яку нашу активну допомогу. У коменданта багато помічників, вони часто змінюються та стали стривоженими. Вони ретельно охороняють нашу в'язницю й наше життя та добре з нами поводяться. Ми б не бажали, щоб вони постраждали через нас або щоб ви постраждали через нас. Найголовніше, заради Бога, уникайте пролити кров. Збирайте інформацію про них самостійно. Спуститися з вікна без допомоги драбини абсолютно неможливо. Проте навіть як ми й спустимося, залишається велика небезпека, тому що вікно кімнати коменданта відкрите й на нижньому поверсі, вхід до якого веде з двору, встановлений кулемет. [Закреслено: «Тому залиште думку нас викрасти».] Якщо ви за нами спостерігаєте, ви завжди зможете спробувати врятувати нас у випадку неминучої та реальної небезпеки. Ми зовсім не знаємо, що відбувається назовні, оскільки не отримуємо ні газет, ні листів. Після того, як дозволили розклеїти вікно, спостереження посилилось, і ми не можемо навіть висунути у вікно голову без ризику отримати кулю в обличчя.
Оригінальний текст (рос.)Мы не хотим и не можем БЕЖАТЬ. Мы только можем быть похищены силой, как силой нас привезли из Тобольска. Поэтому не рассчитывайте ни на какую нашу активную помощь. У коменданта много помощников, они часто сменяются и стали тревожны. Они бдительно охраняют нашу тюрьму и наши жизни и обращаются с нами хорошо. Мы бы не хотели, чтобы они пострадали из-за нас или чтобы вы пострадали за нас. Самое главное, ради Бога, избегайте пролить кровь. Собирайте информацию о них сами. Спуститься из окна без помощи лестницы совершенно невозможно. Но даже если мы спустимся, остаётся огромная опасность, потому что окно комнаты коменданта открыто и на нижнем этаже, вход в который ведёт со двора, установлен пулемёт. [Закреслено: «Поэтому оставьте мысль нас похитить».] Если вы за нами наблюдаете, вы всегда можете попытаться спасти нас в случае неминуемой и реальной опасности. Мы совершенно не знаем, что происходит снаружи, так как не получаем ни газет, ни писем. После того как разрешили распечатать окно, наблюдение усилилось и мы не можем даже высунуть в окно голову без риска получить пулю в лицо.
Річард Пайпс звертає увагу на дивні особливості цього листування: анонімний «російський офіцер» звичайно мав би бути монархістом, проте звертався до царя на «ви» («vous») замість «Ваша Величність» («Votre Majesté»), та й не зрозуміло, яким чином монархісти зуміли би підсунути листа у пробку. Збереглися спогади першого коменданта будинку Іпатьєва, Авдеєва, який стверджує, що чекісти буцімто знайшли справжнього автора листа, сербського офіцера Магича. Насправді, як наголошує Річард Пайпс, у Єкатеринбурзі не було ніякого Магича. У місті дійсно перебував сербський офіцер із подібним прізвищем, Мичич Ярко Костянтинович, проте відомо, що він прибув до Єкатеринбурга лише 4 липня, коли це листування вже майже закінчилося.
Розсекречення у 1989–1992 роках спогадів учасників подій остаточно прояснило картину із загадковими листами невідомого «російського офіцера». Учасник розстрілу М. О. Медведєв (Кудрін) визнав, що листування було провокацією, організованою уральськими більшовиками з метою перевірити готовність царської сім'ї до втечі. Після того, як Романови, зі слів Медведєва, дві чи три ночі провели одягнутими, така готовність для нього стала очевидною.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTh3THpBeUwxWnZlV3R2ZGk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Автором тексту був П. Л. Войков, який деякий час жив у Женеві (Швейцарія). Листи переписував на чистовик І. Родзинський, оскільки в нього був кращий почерк. Сам Родзинський у своїх спогадах стверджує, що «почерк там мій у цих документах»
Заміна коменданта Авдеєва на Юровського
4 липня 1918 року охорона царскої сім'ї була доручена члену колегії Уральської обласної ЧК У деяких джерелах Юровський помилково називається головою ЧК; насправді цю посаду займав Ф. М. Лукоянов.
Помічником коменданта «будинку особливого призначення» став співробітник обласної ЧК Г. П. Нікулін. Попередній комендант Авдеєв та його помічник Мошкін були відсторонені, Мошкін (і, згідно з частиною джерел, також і Авдеєв) арештований за крадіжку.
Під час першої зустрічі з Юровським цар помилково вирішив, що це лікар, оскільки той порадив лікарю В. М. Деревенко накласти на ногу сина колишнього царя гіпсову пов'язку; Юровський 1915 року був мобілізований та, за даними М. Соколова, закінчив фельдшерську школу.
Слідчий М. О. Соколов пояснював заміну коменданта Авдеєва тим, що спілкування з ув'язненими щось змінило у його «п'яній душі», що стало помітно начальству. Коли, на думку Соколова, розпочались приготування до страти тих, що знаходилися у будинку особливого призначення, охорону Авдеєва прибрали як ненадійну.
Юровский свого попередника Авдеєва описав вкрай негативно, звинувативши його в «розкладенні, пияцтві, злодійстві»: «навколо настрій повної розпущеності та розхлябаності», «Авдеєв, звертаючись до Миколи, називає його — Микола Олександрович. Той йому пропонує цигарку, Авдеєв бере, обидва закурюють, що відразу показало мені „простоту спілкування“, яка тут встановилась».
Опитаний Соколовим брат Юровського Лейба охарактеризував Я. М. Юровського так: «Характер у Янкеля запальний, настирливий. Я навчався у нього годинникарству і знаю його характер: він любить пригнічувати людей». За словами Леї, дружини другого брата Юровського (Еле), Я. М. Юровський дуже настирливий і деспотичний, а його характерною фразою було: «Хто не з нами, той проти нас».. Проте, як вказує Річард Пайпс, невдовзі після свого призначення Юровський жорстко припиняє крадіжки, які почали розповсюджуватися при Авдеєві. Річард Пайпс вважає ці дії доцільними з точки зору безпеки, оскільки схильних до крадіжки охоронців можна було б підкупити, в тому числі й з метою втечі; у результаті на деякий час утримання арештованих навіть покращилось, оскільки припинились крадіжки продуктів із Ново-Тихвинського монастиря. Окрім цього, Юровський складає список усіх дорогоцінностей, які були в арештованих (за твердждення історика Р. Пайпса — окрім тих, які жінки таємно зашили у нижню білизну); дорогоцінності він складає в опломбований ящик, який Юровський віддає їм на зберігання. Дійсно, в щоденнику царя є запис від 23 червня (6 липня) 1918 року:
Учора комендант Ю[ровський] приніс ящичок із усіма взятими дорогоцінностями, просив перевірити вміст та при нас запломбував його, залишивши у нас на зберігання. Погода стала прохолоднішою, й у спальні легше дихалось. Ю[ровський] та його помічник починають розуміти, які люди нас оточували і охороняли, обкрадаючи нас. Не кажучи про майно — вони навіть утримували для себе більшу частину із принесених припасів із жіночого монастиря. Тільки тепер, після нової зміни, ми дізнались про це, тому що уся їжа стала потрапляти на кухню.
Оригінальний текст (рос.)Вчера комендант Ю[ровский] принёс ящичек со всеми взятыми драгоценностями, просил проверить содержимое и при нас запечатал его, оставив у нас на хранение. Погода стала прохладнее, и в спальне легче дышалось. Ю[ровский] и его помощник начинают понимать, какого рода люди окружали и охраняли нас, обворовывая нас. Не говоря об имуществе — они даже удерживали себе большую часть из приносимых припасов из женского монастыря. Только теперь, после новой перемены, мы узнали об этом, потому что всё количество провизии стало попадать на кухню.
Проте безцеремонність Юровського невдовзі розпочала дратувати колишнього царя, який відзначив у своєму щоденнику, що «цей тип подобається нам усе менше». Олександра Федорівна характеризувала Юровського в своєму щоденнику як людину «вульгарну й неприємну». Разом із тим Річард Пайпс зазначає:
Проте він мав кілька важливих для чекіста чеснот: він був до дрібниць чесним у поводженні з державним майном, безмірно жорстоким і досить проникливим.
Оригінальний текст (рос.)Но он обладал несколькими важными для чекиста достоинствами: он был до щепетильности честен в обращении с государственным имуществом, безгранично жесток и довольно проницателен.
Останні дні
У більшовицьких джерелах збереглися свідчення, що «робітнича маса» Уралу видавала неспокій з приводу можливості звільнення Миколи II і навіть вимагала його негайного розстрілу. Доктор історичних наук вважає, що ці свідчення, ймовірно, відповідають дійсності, при чому характеризують ситуацію, яка склалась тоді не лише на Уралі. Як приклад він приводить текст телеграми з Коломенського районного комітету партії більшовиків, яка прийшла до Раднаркому 3 липня 1918 року, із повідомленням, що місцева партійна організація «одноголосно постановила вимагати від Раднаркому негайного знищення усієї родини та родичів колишнього царя, тому що німецька буржуазія разом із російською відновлюють царський режим у захоплених містах». «У випадку відмови, — говорилось у ній, — вирішено власними силами здійснити виконання цієї постанови». Йоффе припускає, що подібні резолюції, які йшли згори, або організовувались на зборах і мітингах, або були наслідком загальної розпропагандованості, атмосфери, наповненої закликами до класової боротьби та класової помсти. «Низи» із готовністю підхоплювали лозунги, які виходили з вуст більшовицьких ораторів, особливо тих, які представляли ліві напрямки більшовизму. Лівою була майже уся більшовицька верхівка Уралу. Згідно із спогадами чекіста І. Родзинського, із керівників Уральської обласної ради лівими комуністами були О. Бєлобородов, Г. Сафаров і М. Толмачов.
До цього ж ліві більшовики на Уралі вимушені були змагатися в радикалізмі з лівими есерами та анархістами, які мали великий вплив. Як пише Йоффе, більшовики не могли собі дозволити давати своїм політичним суперникам привід для докорів у «сповзанні вправо». А такі звинувачення були. Пізніше Марія Спиридонова дорікала ЦК більшовиків, що він «розпустив царів і підцарків по… українах, кримах та заграницях» і «лише за наполяганням революціонерів», тобто лівих есерів та анархістів, підняв руку на Миколу Романова. За свідченням О. Авдеєва, в Єкатеринбурзі група анархістів спробувала прийняти резолюцію про негайну страту колишнього царя. Згідно зі спогадами уральців, екстремісти робили спроби організувати напад на будинок Іпатьєва з метою знищити Романових. Відголоски цього збереглись у записах із щоденника Миколи II за 31 травня (13 червня) та Олександри Федоровни за 1 (14) червня.
13 червня у Пермі було здійснено . Відразу після вбивства влада Пермі оголосила, що Михайло Романов утік, та оголосили його в розшук. 17 червня повідомлення про «втечу» Михайла Олександровича передрукували газети Москви та Петрограда. Паралельно з'являються чутки про те, що Микола II вбитий червоноармійцем, який самовільно увірвався до будинку Іпатьєва. Насправді Микола на той момент був ще живий.
Чутки про самосуд над Миколою II та над Романовими взагалі розповсюджувались і за межі Уралу.
18 червня голова Раднаркому Ленін у інтерв'ю опозиційній більшовизму ліберальній газеті «Наше слово» заявив, що Михайло, за його даними, буцімто дійсно утік, а про долю Миколи Леніну нічого не відомо.
20 червня керуючий справами Раднаркому В. Бонч-Бруєвич висилав запит до Єкатеринбурга: «У Москві розповсюджуються відомості, що буцімто вбитий колишній імператор Микола II. Повідомте дані, які у вас є» (рос. В Москве распространились сведения, что будто бы убит бывший император Николай II. Сообщите имеющиеся у вас сведения).
Москва направляє до Єкатеринбурга для інспекції командувача Північноуральською групою радянських військ латиша Р. Й. Берзіна, який відвідав будинок Іпатьєва 22 червня. Микола у своєму щоденнику, в запису від 9 (22) червня 1918 року, повідомляє про прибуття «6 осіб», і наступного дня з'являється запис про те, що вони виявились «комісарами із Петрограда». 23 червня представники Раднаркому знову повідомили, що даних про те, живий Микола II чи ні, в них все ще немає.
Р. Берзін у телеграмах у Раднарком, ВЦВК та повідомив, що «усі члени сім'ї та сам Микола II живі. Усі відомості про його вбивство — провокація». На основі отриманих відповідей у радянській пресі кілька разів спростовувались чутки та повідомлення, що з'являлися в деяких газетах, про страту Романових в Єкатеринбурзі.
Згідно з показами трьох телеграфістів з Єкатеринбурзького поштамту, які пізніше отримала комісія Соколова, Ленін у розмові з Берзіним по прямому дроту розпорядився «взяти під свою охорону всю царську сім'ю та не допустити будь-якого насильства над нею, відповідаючи в даному випадку своїм власним життям». На думку історика О. Г. Латишева, телеграфний зв'язок, який підтримував Ленін з Берзіним, є одним із доказів бажання Леніна зберегти життя Романовим.
Згідно з офіційною радянською історіографією, рішення про розстріл Романових було ухвалене виконкомом Уральської облради, у той же час як центральне радянське керівництво повідомлено про це вже після виконання вироку. У період перебудови ця версія стала критикуватися, й до початку 1990-х років сформувалась альтернативна версія, згідно з якою уральська влада не могла ухвалити таке рішення без директиви Москви та взяла на себе цю відповідальність заради створення московському керівництву політичного алібі. У час після перебудови російський історик О. Г. Латишев, який займався розслідуванням обставин, пов'язаних із розстрілом царської сім'ї, висловив думку, що Ленін дійсно міг таємно організувати вбивство таким чином, щоб перекласти відповідальність на місцеву владу, — приблизно так само, як, на думку Латишева, це було . Проте в цьому випадку, на думку історика, обставини справи відрізняються. На його думку, Ленін, не бажаючи псувати відносини з німецьким імператором Вільгельмом II, близьким родичем Романових, не давав санкції на розстріл.
На початку липня 1918 року уральський військовий комісар П. І. Голощокін виїхав до Москви для вирішення питання про подальшу долю царської родини. За даними Генпрокуратури РФ, у Москві він знаходився з 4 по 10 липня; 14 липня Голощокін повернувся до Єкатеринбурга.
Якщо виходити із фактів у наведених документах, то доля царської сім'ї в цілому в Москві не обговорювалась на будь-якому рівні. Обговорювалась лише доля Миколи II, якого пропонувалось судити. За даними ряду істориків, існувало також принципове рішення, згідно з яким колишньому царю мав бути винесений смертний вирок. За даними слідчого В. М. Соловйова, Голощокін, посилаючись на складність військової обстановки в районі Єкатеринбурга та можливість захоплення царської родини білогвардійцями, запропонував розстріляти Миколу II, не чекаючи суду, проте отримав категоричну відмову.
На думку ряду істориків, рішення про знищення царської сім'ї ухвалене після повернення Голощокіна до Єкатеринбурга. С. Д. Алексеєв та І. Ф. Плотников вважають, що воно прийняте увечері 14 липня «вузьким колом більшовицької частини виконкому Уралради». У фонді Раднаркому державного архіву РФ збереглась телеграма, відправленої 16 липня 1918 року до Москви із Єкатеринбурга через Петроград:
|
Таким чином, телеграма була отримана в Москві 16 липня о 21 годині 22 хвилини. Г. З. Йоффе висловив припущення, що під «судом», про який ідеться в телеграмі, мається на увазі розстріл Миколи II або навіть сім'ї Романових. Відповіді від центрального керівництва на цю телеграму в архівах не виявлено.
На відміну від Йоффе, ряд дослідників розуміє використане у телеграмі слово «суд» в буквальному значенні. У цьому випадку в телеграмі мова йде про суд над Миколою II, відносно якого була домовленість між центральною владою і Єкатеринбургом, тому зміст телеграми такий: «повідомте Москву, що умовленого із Філіппом суду за військовими обставинами… чекати не можемо. Розстріл не можна відкласти». Таке трактування телеграми дозволяє вважати, що питання про суд над Миколою II ще не було знято 16 липня. Слідство вважає, що лаконічність поставленого в телеграмі запитання свідчить про те, що центральна влада була з цим питанням знайома; при цьому є підстави «вважати, що питання про розстріл членів царської сім'ї та слуг, виключаючи Миколи II, ні з Леніним, ні зі Свердловим не узгоджувався».
За кілька годин до розстрілу царської сім'ї, 16 липня, Ленін приготував телеграму як відповідь редакції данської газети , яка звернулась до нього із питанням про долю Миколи II, у якій спростовувались чутки про його загибель. О 16 годині текст послали на телеграф, проте телеграму так і не відправили. На думку О. Г. Латишева, текст цієї телеграми «означає, що Ленін навіть не припускав можливості розстрілу Миколи II (не кажучи вже про всю сім'ю) вже найближчої ночі» (рос. означает, что Ленин даже не предполагал о возможности расстрела Николая II (не говоря уже о всей семье) в ближайшую ночь).
На відміну від Латишева, на думку якого рішення про розстріл царської сім'ї було ухвалене місцевої владою, ряд істориків вважає, що розстріл здійснений за ініціативою Центру. Цю точку зору відстоювали, зокрема, і Р. Пайпс. Як аргумент вони приводили запис у щоденнику Л. Д. Троцького, зроблену 9 квітня 1935 року, про його розмову зі Свердловим після падіння Єкатеринбурга. Згідно із цим записом, Троцький до моменту цієї розмови не знав ні про розстріл Миколи II, ні про розстріл його сім'ї. Свердлов повідомив йому про цю подію, та сказав, що рішення приймалось центральною владою. Проте достовірність цього свідчення Троцького критикується, оскільки, по-перше, Троцький зазначений у числі присутніх у протоколі засідання РНК від 18 липня, на якому Свердлов повідомив про розстріл Миколи II; по-друге, сам Троцький у своїй книзі «Моє життя» писав, що до 7 серпня він знаходився у Москві; проте це означає, що він не міг не знати про розстріл Миколи II навіть у тому випадку, якби його прізвище виявилось у протоколі помилково.
За даними Генеральної прокуратури РФ, офіційне рішення про розстріл Миколи II було ухвалене 16 липня 1918 року Президією Уральської обласної ради робітничих, селянських і солдатських депутатів. Оригінал цього рішення не зберігся. Проте за тиждень після розстрілу опублікований офіційний текст вироку:
Постанова Президії Уральської обласної Ради робітничих, селянських і червоноармійських депутатів:
У зв'язку із тим, що чехо-словацькі банди загрожують столиці червоного Уралу, Єкатеринбургу; унаслідок того, що коронований кат може уникнути суду народу (тільки що виявлена змова білогвардійців, що мала на меті викрадення всієї сім'ї Романових), Президія обласного комітету на виконання волі народу, постановила: розстріляти колишнього царя Миколу Романова, винного перед народом у незліченних кривавих злочинах.
Постанова Президії обласної ради приведено у виконання в ніч з 16 на 17 липня.
Сім'я Романових переведена із Єкатеринбурга в інше, більш надійне місце.
Президія обласної Ради робітничих, селянських і червоноармійських депутатів УралуОригінальний текст (рос.)Постановление Президиума Уральского областного Совета рабочих, крестьянских и красноармейских депутатов: Ввиду того, что чехо-словацкие банды угрожают столице красного Урала, Екатеринбургу; ввиду того, что коронованный палач может избежать суда народа (только что обнаружен заговор белогвардейцев, имевший целью похищение всей семьи Романовых), Президиум областного комитета во исполнение воли народа, постановил: расстрелять бывшего царя Николая Романова, виновного перед народом в бесчисленных кровавых преступлениях. Постановление Президиума областного совета приведено в исполнение в ночь с 16 на 17 июля. Семья Романовых переведена из Екатеринбурга в другое, более верное место.
Президиум областного Совета рабочих, крестьянских и красноармейских депутатов Урала
Відсилка кухарчука Леоніда Седньова
Як стверджував у своїй роботі «Убивство царської сім'ї» член слідчої команди Р. Вільтон, перед розстрілом «кухарчук Леонід Седньов, товариш по іграх Цесаревича, був видалений з Іпатьєвського будинку. Його помістили в російських вартових у будинку Попова, напроти Іпатьєвського». Спогади учасників розстрілу підтверджують цей факт.
Комендант Юровський, як стверджував учасник розстрілу М. О. Медведєв (Кудрін), ймовірно за власною ініціативою запропонував відіслати з «Будинку особливого призначення» кухарчука Леоніда Седньова, який знаходився у царській свиті, буцімто з приводу зустрічі з дядьком, що приїхав до Єкатеринбурга. Насправді дядько Леоніда Седньова, лакей великих княжен І. Д. Седньов, який супроводжував царську сім'ю в засланні, з 27 травня 1918 року знаходився під арештом і на початку червня (за іншими даними, наприкінці червня чи на початку липня 1918 року) розстріляний.
Сам же Юровський стверджує, що він отримав наказ відпустити кухарчука від Голощокіна. Після розстрілу, згідно зі спогадами Юровського, кухарчука відправили додому.
Інших членів свити вирішено ліквідувати разом із царською сім'єю, оскільки вони «заявили, що бажають розділити участь монарха. Нехай і розділяють». Таким чином до ліквідації призначено чотирьох осіб: лейб-медика Є. С. Боткіна, камер-лакея А. Є. Труппа, кухаря І. М. Харитонова та покоївку А. С. Демидову.
Із членів свити вдалось урятуватись камердинеру Т. І. Чемодурову, який 24 травня захворів та госпіталізований у тюремну лікарню; під час евакуації Єкатеринбурга у сум'ятті більшовики забули про нього в тюрмі, і його звільнили чехословаки 25 липня.
Розстріл
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTDFsaGEyOTJYMDFwYTJoaGFXeHZkbWxqYUY5WmRYSnZkbk5yZVY4eE9URTRMbXB3Wnk4eE5ETndlQzFaWVd0dmRsOU5hV3RvWVdsc2IzWnBZMmhmV1hWeWIzWnphM2xmTVRreE9DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Із спогадів учасників розстрілу відомо, що вони наперед не знали, яким способом буде здійснюватися «страта». Пропонувались різні варіанти: заколоти арештованих кинджалами під час сну, закидати гранатами кімнату з ними, розстріляти. За даними Генпрокуратури РФ, питання про порядок проведення «страти» вирішилось за участю працівників УралоблЧК.
О 1 годині 30 хвилин ночі з 16 на 17 липня до будинку Іпатьєва прибула вантажівка для перевезення трупів, із запізненням на півтори години. Після цього розбудили лікаря Боткіна, якому повідомили про необхідність усім терміново перейти донизу у зв'язку із тривожною ситуацією в місті та небезпекою перебування на верхньому поверсі. На збори пішло приблизно 30–40 хвилин.
Семеро членів сім'ї: | а також:
|
перейшли до напівпідвальної кімнати (Олексія, який не міг іти, Микола II ніс на руках). У напівпідвалі не знайшлось стільців, пізніше на прохання Олександри Федорівни принесли два стільці. На них сіли Олександра та Олексій. Решта розмістились вздовж стіни. Юровський закликав розстрільну команду та зачитав вирок. Микола II встиг лише спитати: «Що?» (інші джерела передають останні слова Миколи як «А?» або «Як, як? Перечитайте»). Юровський дав команду, розпочалась безладна стрілянина. Першим вистрілив Юровський та убив колишнього царя.
Розстрільній команді не вдалося відразу вбити Олексія, дочок Миколи II, покоївку А. С. Демидову, лікаря Є. С. Боткіна. Почувся крик Анастасії, покоївка Демидова піднялась на ноги, тривалий час залишався у живих Олексій. Декого із них застрелили; вцілілих, за даними слідства, добивав багнетом П. З. Єрмаков.
Згідно зі спогадами Юровського, стрілянина була безладною: багато червоноармійців, ймовірно, стріляли із сусіднього приміщення, через поріг, а кулі відскакували рикошетом від кам'яної стіни. При цьому був легко поранений один із стріляючих («Куля когось із стріляючих ззаду продзичала повз мою голову, а одному, не пам'ятаю, чи руку, долоню, чи палець торкнула і прострелила» (рос. Пуля кого-то из стрелявших сзади прожужжала мимо моей головы, а одному, не помню, не то руку, ладонь, не то палец задела и прострелила))
За даними, наведеними у статті Т. Манакової, протягом розстрілу убиті також дві собаки царської сім'ї, які розпочали вити — французька бульдожка Ортіно Тетяни та Джиммі (Джеммі) Анастасії. Третій собаці — спанієлю Олексія на кличку Джой — вирішено зберегти життя, оскільки вона не вила. Спанієля пізніше взяв до себе охоронець Летемін, якого у зв'язку із цим упізнали та арештували білі. Пізніше, згідно розповідей єпископа , Джоя вивезли до Великої Британії офіцером-емігрантом та передали британській королівській родині.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDBsd1lYUjVaWFpmYUc5MWMyVmZZbUZ6WlcxbGJuUXVhbkJuTHpNd01IQjRMVWx3WVhSNVpYWmZhRzkxYzJWZlltRnpaVzFsYm5RdWFuQm4uanBn.jpg)
Молоде покоління нас може не зрозуміти. Можут дорікнути, що ми вбили дівчаток, убили спадкоємця-хлопчика. Проте до сьогоднішнього дня дівчатка-хлопчики виросли б… у кого?
Із метою заглушити постріли, поруч із будинком Іпатьєва завели вантажівку, проте постріли в місті все одно чулися. У матеріалах Соколова є, зокрема, показання про це двох випадкових свідків, селянина Буйвіда та нічного сторожа Цецегова.
За даними Річарда Пайпса, відразу ж після цього Юровський жорстко припиняє спроби охорони розікрасти знайдені ними дорогоцінності, погрожуючи розстрілом. Після цього він доручив П. С. Медведєву організувати прибирання приміщень, а сам виїхав на знищення трупів.
Точний текст вироку, висловленому Юровським перед розстрілом, невідомий. У матеріалах слідчого М. О. Соколова є покази розвідного варти Якимова, який стверджував, із посиланням на охоронця Клещова, який спостерігав за цією сценою, що Юровський промовив: «Микола Олександрович, Ваші родичі старалися Вас врятувати, проте цього їм не довелось. І ми вимушені Вас самі розстріляти» (рос. Николай Александрович, Ваши родственники старались Вас спасти, но этого им не пришлось. И мы принуждены Вас сами расстрелять)
М. О. Медведев (Кудрін) описав цю сцену наступним чином:
— Микола Олександрович! Спроби Ваших однодумців урятувати Вас не мали успіху! І ось, у важку годину для Радянської республіки… — Яків Михайлович підвищує голос та рукою рубає повітря: — …на нас покладена місія покінчити з домом Романових!
Оригінальний текст (рос.)Николай Александрович! Попытки Ваших единомышленников спасти Вас не увенчались успехом! И вот, в тяжелую годину для Советской республики… — Яков Михайлович повышает голос и рукой рубит воздух: — …на нас возложена миссия покончить с домом Романовых!
У спогадах помічника Юровського Г. П. Нікуліна цей епізод викладений так:
товариш Юровський вимовив таку фразу, що:
«Ваші друзі наступають на Єкатеринбург, і тому ви засуджені до страти».Оригінальний текст (рос.)товарищ Юровский произнёс такую фразу, что: «Ваши друзья наступают на Екатеринбург, и поэтому вы приговорены к смерти»
Сам же Юровський не зумів пригадати точний текст: «…я відразу ж, наскільки пам'ятаю, сказав Миколі приблизно наступне, що його царствені родичі та близькі як у країні, так і за кордоном, робили спроби його звільнити, а що Рада робітничих депутатів постановила їх розстріляти» (рос. …я тут же, насколько помню, сказал Николаю примерно следующее, что его царственные родственники и близкие как в стране, так и за границей, пытались его освободить, а что Совет рабочих депутатов постановил их расстрелять).
17 липня удень кілька членів виконкому Уралоблради зв'язалися з Москвою по телеграфу (на телеграмі помічено, що вона прийнята о 12 годині) та повідомили, що Микола II розстріляний, а його сім'я евакуйована. Редактор , член виконкому Уралоблради В. Воробйов пізніше стверджував, що їм «було дуже не по собі, коли вони підійшли до апарату: колишній цар був розстріляний постановою президії Облради, й було невідомо, як на це „самоуправство“ буде реагувати центральна влада…» (рос. было очень не по себе, когда они подошли к аппарату: бывший царь был расстрелян постановлением президиума Облсовета, и было неизвестно, как на это „самоуправство“ будет реагировать центральная власть…). Достовірність цього свідчення, писав Г. З. Йоффе, неможливо перевірити.
Слідчий М. Соколов стверджував, що він знайшов шифровану телеграму голови Уралоблвиконкому О. Бєлобородова до Москви, датованої 21 годиною 17 липня, яку буцімто вдалось розшифрувати лише у вересні 1920 року. У ній повідомлялось: «Секретарю Раднаркому : передайте Свердлову, що всю родину спіткала та ж участь, що і її голову. Офіційно сім'я загине при евакуації» (рос. Секретарю Совнаркома Н. П. Горбунову: передайте Свердлову, что всё семейство постигла та же участь, что и главу. Официально семья погибнет при эвакуации). Соколов зробив висновок: отже, увечері 17 липня Москва знала про загибель усієї царської сім'ї. Проте в протоколі засідання Президії ВЦВК 18 липня мова йде лише про розстріл Миколи II. Наступного дня газета «Известия» повідомила:
|
Напередодні цього офіційного повідомлення у пресі, 18 липня (можливо, в ніч із 18-го на 19-е), відбулось засідання Раднаркому, на якому цю постанову Президії ВЦВК було «взято до відома».
Телеграма, про яку пише Соколов, у справах Раднаркому і ВЦВК немає. «Деякі зарубіжні автори, — пише історик Г. З. Йоффе, — навіть обережно виказали сумнів у її достовірності». І. Д. Ковальченко та Г. З. Йоффе залишили відкритим питання, чи була ця телеграма отримана в Москві. На думку ряду інших істориків, зокрема Ю. О. Буранова та В. М. Хрустальова, Л. О. Ликової, ця телеграма справжня і її отримали в Москві до засідання Раднаркому.
19 липня Юровський вивіз до Москви «документи змови». Час приїзду Юровського до Москви точно не відомий, проте відомо, що привезені їм щоденники Миколи II 26 липня вже знаходились у історика М. М. Покровського. 6 серпня за участю Юровського був доставлений до Москви з Пермі вже увесь архів Романових.
Питання щодо складу розстрільної команди
… товариш Єрмаков, який поводився досить непристойно, присвоюючи собі пізніше головну роль, що це він усе здійснив, так би мовити, одноосібно, без усілякої допомоги… Насправді нас було виконавців 8 осіб: Юровський, Нікулін, Медведєв Михайло, Медведєв Павло чотири, Єрмаков Петро п'ять, ось я не впевнений, що Кабанов Іван шість. І ще у двох я не пам'ятаю прізвища.
Коли ми спустились у підвал, ми також не здогадались спочатку там навіть стільці поставити, щоб сісти, тому що цей був… не ходив, розумієте, Олексій, треба було його посадити. Ну, тут моментально, значить, принесли це. Вони так це, коли спустились у підвал, так це із подивом стали передивлятися між собою, тут же внесли, значить, стільці, сіла, значить, Олександра Федорівна, спадкоємця посадили, й товариш Юровський вимовив таку фразу, що: «Ваші друзі наступають на Єкатеринбург, і тому ви засуджені до смерті». Вони навіть не встигли зрозуміти, в чому справа, тому що Микола вимовив тільки відразу: «А!», а в той же час відразу залп наш уже один, другий, третій. Ну, там ще когось, значить, так би мовити, ну, що як, був ще не зовсім до кінця вбитий. Ну, потім довелось ще декого дострелити…
Радянський дослідник М. Касвінов у своїй книзі «23 сходинки вниз», уперше опублікованій у журналі (у 1972–1973 роках), фактично приписував керівництво розстрілом не Юровському, а Єрмакову:
|
Проте пізніше текст було змінено, і в наступних виданнях книги, які вийшли вже після смерті автора, керівниками розстрілу названі Юровський і Нікулін:
|
У матеріалах слідства М. О. Соколова у справі про вбивство Миколи II та його сім'ї наявні численні покази свідків про те, що безпосередніми виконавцями вбивства були «латиші» на чолі з євреєм (Юровським). Проте, як відзначає Соколов, росіяни-червоноармійці називали «латишами» усіх неросіян-більшовиків. Тому думки про те, ким були ці «латиші», розходяться.
Соколов далі пише, що в будинку знайдено написаний угорською мовою напис на стіні «Verhas Andras 1918 VII/15 e örsegen» та уривок листа, датований весною 1918 року. Напис на стіні угорською мовою пекладається як «Вергазі Андреас 1918 VII/15 стояв на варті» та частково продубльована російською мовою: «№ 6. Вергаш Карау 1918 VII/15». Ім'я в різних джерелах варіює як «Вергазі Андреас», «Верхас Андрас» та інше (згідно з правилами транскрипції угорської мови воно повинно передаватися російською мовою як «Верхаш Андраш»). Соколов відносив цю особу до числа «катів-чекістів»; проте дослідник І. Плотников вважає, що це було зроблено «помилково»: пост № 6 входив до зовнішньої охорони, тому невідомий Вергазі Андрас міг і брати участі в розстрілі. Генерал Дітеріхс «по аналогії» відносив до числа учасників розстрілу також австро-угорського військовополоненого Рудольфа Лашера; але за даними дослідника І. Плотникова, Лашер насправді взагалі не залучався до охорони, займаючись лише господарською роботою.
Згідно з дослідженнями Плотникова, список тих, хто брав участь у розстрілі, може виглядати так: Юровський, Нікулін, член колегії облЧК М. О. Медведєв (Кудрін)], П. З. Єрмаков, С. П. Ваганов, О. Г. Кабанов, П. С. Медведєв, В. М. Нетребін, і, можливо, Я. М. Цельмс та, під дуже великим питанням, невідомий студент-гірник. Плотников вважає, що останнього використовували в будинку Іпатьєва лише кілька діб після розстрілу лише як спеціаліста з дорогоцінностей. Таким чином, згідно з Плотниковом, розстріл царської сім'ї здійснений групою, яка була за національним складом майже вся з росіян, за участю одного єврея (Я. М. Юровського) та, ймовірно, одного латиша (Я. М. Цельмса). За свідченнями, які збереглися, два-три латиші відмовились брати участь у розстрілі.
Існує ще один список буцімто розстрільної команди, складений тобольським більшовиком, який перевозив до Єкатеринбурга царських дітей, які залишились у Тобольську, латишем Я. М. Свікке (Родіоновим), що складався майже виключно з латишів. Усі згадані в списку латиші дійсно служили разом зі Свікке 1918 року, проте у розстрілі, з усією очевидністю, участі не брали (за винятком Цельмса).
1956 року в німецьких ЗМІ опубліковані документи та свідчення якогось І. П. Мейєра, колишнього військовополоненого-австрійця, який 1918 року був членом Уральської обласної ради, в яких стверджувалось, що у розстрілі брали участь сім колишніх військовополонених-угорців, у тому числі особа, яку деякі автори ідентифікували як Імре Надя, майбутнього політичного та державного діяча Угорщини. Ці свідчення, проте, пізніше визнані сфальсифікованими.
Кампанія дезінформації
В офіційному повідомленні радянського керівництва про розстріл Миколи II, опублікованому в газетах «Известия» та «Правда» 19 липня, стверджувалось, що рішення розстріляти Миколу II («Миколу Романова») було ухвалене у зв'язку із вкрай важкою військовою обстановкою, що склалась у районі Єкатеринбурга, та розкриттям контрреволюційної змови, що мала на меті звільнення колишнього царя; що рішення про розстріл ухвалене президією Уральської обласної ради самостійно; що вбитий тільки Микола II, а його дружина і син були переправлені в «надійне місце». Про долю інших дітей та наближених до царської сім'ї осіб узагалі не згадувалось. Протягом кількох років влада вперто відстоювала офіційну версію, буцімто сім'я Миколи II жива. Ця дезінформація сприяла виникненню чуток про це, що деяким членам сім'ї вдалося утекти і врятуватися.
Хоча центральна влада ще увечері 17 липня повинна була дізнатися із телеграми з Єкатеринбурга, «…що всю родину спіткала та ж участь, що і її голову», в офіційних резолюціях ВЦВК і РНК від 18 липня 1918 року згадувалось лише про розстріл Миколи II. 20 липня відбулись переговори Я. М. Свердлова з О. Г. Бєлобородовим, у ході яких Бєлобородов ставив запитання: «…чи можемо ми оповістити населення відомим текстом?» Після цього (за даними Л. О. Ликової, 23 липня; за іншими даними, 21 чи 22 липня) у Єкатеринбурзі опубліковане повідомлення про розстріл Миколи II, яке повторювало офіційну версію радянського керівництва.
22 липня 1918 року інформація про страту Миколи II опублікувала лондонська «Таймс», 21 липня (у зв'язку із різницею часових поясів) — «Нью-Йорк Таймс». Основою для цих публікацій стала офіційна інформація від радянського уряду.
Дезінформація світової та російської спільноти продовжувалась і в офіційній пресі, й по дипломатичним каналам. Збереглись матеріали про переговори радянської влади з представниками німецького посольства: 24 липня 1918 року радник К. Ріцлер отримав від наркома у закордонних справах Г. В. Чичеріна інформацію, що імператриця Олександра Федорівна та її дочки перевезені до Пермі та їм нічого не загрожує. Заперечення загибелі царської родини продовжувалось і далі. Переговори між радянським та німецьким урядами про обмін царської сім'ї продовжувались до 15 вересня 1918 року. Посла Радянської Росії в Німеччині А. А. Йоффе не інформували про події в Єкатеринбурзі за порадою Леніна, який дав вказівку: «…нічого не розказувати А. А. Йоффе, щоб тому було легше брехати»
У подальшому офіційні представники радянського керівництва продовжували дезінформувати світову спільноту: дипломат М. М. Литвинов заявляв, що царська сім'я жива, в грудні 1918 року; Г. З. Зінов'єв у інтерв'ю 11 липня 1921 року також стверджував, що родина колишнього царя жива; нарком закордонних справ Г. В. Чичерін і далі продовжував давати брехливі свідчення про долю царської сім'ї — так, уже у квітні 1922 року, під час проведення Генуезької конференції, на питання кореспондента газети «Chicago Tribune» про долю великих княжен він відповів: «доля дочок царя мені невідома. Я читав у газетах, ніби вони знаходяться в Америці» Відомий більшовик, один із учасників ухвалення рішення про розстріл царської сім'їП. Л. Войков буцімто заявляв у дамському товаристві в Єкатеринбурзі, «що світ ніколи не дізнається, що вони зробили з царською сім'єю».
Правду про долю всієї царської родини повідомив у статті «Последние дни последнего царя» П. М. Биков; стаття була опублікована у збірці «Рабочая революция на Урале», виданій у Єкатеринбурзі 1921 року 10-тисячним тиражем; невдовзі після виходу в світ збірка була «вилучена з обігу». Статтю Бикова передрукувала московська газета «Коммунистический Труд» (майбутня ). 1922 року в тій же газеті з'явилась рецензія на збірку «Рабочая революция на Урале. Эпизоды и факты»; у ній, зокрема, було сказано про П. З. Єрмакова як основного виконавця розстрілу царської сім'ї 17 липня 1918 року.
Радянські владці визнали, що Микола II був розстріляний не сам, а разом із сім'єю, коли на Заході почали розповсюджуватися матеріали слідства Соколова. Після того, як у Парижі вийшла книга Соколова, Биков отримав від ВКП(б) завдання викласти історію єкатеринбурзьких подій. Так з'явилась його книга «Последние дни Романовых», видана в Свердловську 1926 року. 1930 року книга була перевидана.
На думку історика Л. О. Ликової, брехня та дезінформація про вбивство в підвалі будинку Іпатьєва, офіційне її оформлення у відповідних рішеннях партії більшовиків у перші дні після подій та замовчування протягом більш чим сімдесяти років породили недовіру до влади в суспільстві, що продовжувало відбиватися й у пострадянській Росії.
Доля решти Романових
Окрім сім'ї колишнього імператора, в 1918–1919 роках була знищена «ціла група Романових», котрі з різних причин залишились до цього часу в Росії. Живими залишились Романови, які знаходились в Криму, життя яких охороняв комісар Ф. Л. Задорожний (їх збиралася стратити Ялтинська Рада, щоб вони не дістались німцям, які в середині квітня 1918 року зайняли Сімферополь та продовжували окупацію Криму). Після вступу до Ялти німців Романови перебували поза владою Рад, і після приходу білих зуміли емігрувати.
Залишились живими також двоє онуків , померлого 1918 року в Ташкенті від пневмонії (у деяких джерелах помилково мовиться про його розстріл) — діти його сина Олександра Іскандера: Наталія Андросова (1917—1999) і Кирило Андросов (1915—1992), які жили в Москві.
Завдяки втручанню Максима Горького вдалося врятуватися також князю , який пізніше емігрував у Німеччину. 20 листопада 1918 року Максим Горький звернувся до Леніна з листом, у якому говорилось:
Дорогий Володимир Ілліч!
Зробіть маленьку та розумну справу, — розпорядіться, щоб випустили із в'язниці колишнього великого князя Гаврила Костянтиновича Романова. Це — дуже хороша людина, по-перше, і небезпечно хворий, по-друге.
Навіщо фабрикувати мучеників? Це найшкідливіший вид занять узагалі, а для людей, які бажають збудувати вільну державу, — й поготів.
До того ж трішки романтизму ніколи не зіпсує політики.
(…)
Випустіть же Романова і будьте здорові.
О. Пєшков.
(…)Оригінальний текст (рос.)Дорогой Владимир Ильич! Сделайте маленькое и умное дело, — распорядитесь, чтобы выпустили из тюрьмы бывшего великого князя Гавриила Константиновича Романова. Это — очень хороший человек, во-первых, и опасно больной, во-вторых. Зачем фабриковать мучеников? Это вреднейший род занятий вообще, а для людей, желающих построить свободное государство, — в особенности. К тому же немножко романтизма никогда не портит политики. (…) Выпустите же Романова и будьте здоровы. А. Пешков.
Князя звільнили.
Убивство Михайла Олександровича в Пермі
Першим із Романових загинув Великий князь Михайло Олександрович. Він і його секретар були вбиті в Пермі, де вони відбували заслання. За наявними свідченнями, у ніч із 12 на 13 червня 1918 року в готель, де проживав Михайло, з'явились кілька озброєних людей, які вивезли Михайла Олександровича і Браяна Джонсона в ліс та застрелили. Останки вбитих досі не знайдені.
Убивство було представлено як викрадення Михайла Олександровича його прихильниками або таємна втеча, що використано владою як привід для посилення режиму утримання всіх засланих Романових: царської сім'ї в Єкатеринбурзі та великих князів у Алапаєвську та Вологді.
Алапаєвське убивство
Майже одночасно із розстрілом царської сім'ї було здійснено вбивство великих князів, які знаходились у місті Алапаєвську, яке знаходиться за 140 кілометрів від Єкатеринбурга. У ніч на 5 (18) липня 1918 року арештованих вивезли до закинутої шахти за 12 кілометрів від міста і скинули у неї.
О 3 годині 15 хвилин ранку виконком Алапаєвської Ради телеграфував до Єкатеринбурга, що буцімто князі викрадені невідомою бандою, що здійснила наліт на школу, де їх утримували. У той же день голова Уралоблради Бєлобородов передав відповідне повідомлення Свердлову до Москви та Зінов'єву і Урицькому в Петроград:
Алапаєвський Виконком повідомив напад уранці вісімнадцятого невідомої банди приміщення де утримувались під вартою колишні великі князі Ігор Костянтинович Костянтин Костянтинович Сергій Михайлович і Полей [Палей] крапка Незважаючи опіре варти князі викрадені крапка Є жертви з обох боків пошуки ведуться крапка
Оригінальний текст (рос.)Алапаевский Исполком сообщил нападении утром восемнадцатого неизвестной банды помещение где содержались под стражей бывшие великие князья Игорь Константинович Константин Константинович Сергей Михайлович и Полей [Палей] точка Несмотря сопротивление стражи князья похищены точка Есть жертвы с обеих сторон поиски ведутся точка
Почерк алапаєвського убивства схожий на єкатеринбурзький: в обох випадках жертв скидали в закинуту шахту в лісі, в обох випадках також робились спроби обвалити цю шахту гранатами. Разом із тим алапаєвське вбивство відрізнялось значно більшою жорстокістю: жертви, за винятком великого князя , який вчинив опір та був застрелений, були скинуті в шахту, ймовірно, після завдавання ударів тупим предметом по голові, при цьому деякі з них ще залишались у живих; на думку Р. Пайпса, вони померли від спраги та нестачі повітря, ймовірно, за кілька днів. Проте проведене Генеральною прокуратурою РФ слідство прийшло до висновку, що їх смерть настала відразу.
Г. З. Йоффе погодився із думкою слідчого М. Соколова, який писав: «І єкатеринбурзьке, й алапаєвське вбивство — продукт однієї волі одних осіб».
Розстріл великих князів у Петрограді
Після «втечі» Михайла Романова великі князі, які перебували в засланні у Вологді , та були арештовані. На положення ув'язнених перевели також великих князів Павла Олександровича і , які залишилися в Петрограді.
Після оголошення червоного терору чотирьох з них ув'язнили в Петропавловській фортеці як заручників. 24 січня 1919 року (за іншими даними — 27, 29 або 30 січня) великі князі Павло Олександрович, Дмитро Костянтинович, Микола Михайлович і Георгій Михайлович були розстріляні. 31 січня петроградські газети коротко повідомили, що великі князі були розстріляні «за постановою Надзвичайної Комісії з боротьби із контрреволюцією і спекуляцією С[оюза] К[оммун] С[еверной] О[бласти]» (укр. Союзу Комун Північної Області).
Оголошено, що вони розстріляні як заложники у відповідь на вбивство у Німеччині Рози Люксембург і Карла Лібкнехта. 6 лютого 1919 року московська газета «Всегда вперёд!» опублікувала статтю Ю. Мартова «Соромно!» із різким засудженням цього негідного розстрілу «чотирьох Романових».
Свідчення сучасників
Спогади Троцького
За словами історика Ю. Фельштинського, Троцький, коли він уже знаходився за кордоном, дотримувався версії, згідно якої рішення про розстріл царської сім'ї приймалось місцевою владою. Пізніше, використовуючи мемуари перебіжчика на Захід радянського дипломата Беседовського, Троцький спробував, за висловом Ю. Фельштинського, «звалити вину за царевбивство» на Свердлова і Сталіна. У чернетках незакінчених розділів біографії Сталіна, над якою Троцький працював наприкінці 1930-х, є такий запис:
За словами Беседовського … «цареубивство було справою рук Сталіна.» … 16-го липня Бєлобородов телеграфував до Москви, що за три дні Єкатеринбург має впасти. Голощокін побачився зі Свердловим, Свердлов — зі Сталіним. Поклавши в кишеню донесення Бєлобородова, Сталін сказав: «Цар ніяким чином не може бути виданий білогвардійцям». Ці слова були рівносильні смертному вироку.Оригінальний текст (рос.)По словам Беседовского … «цареубийство было делом рук Сталина.» … 16-го июля Белобородов телеграфировал в Москву, что через три дня Екатеринбург должен пасть. Голощокин повидал Свердлова, Свердлов — Сталина. Положив в карман донесение Белобородова, Сталин сказал: «Царь никоим образом не может быть выдан белогвардейцам». Эти слова были равносильны смертному приговору.
У середині 1930-х років у щоденнику Троцького з'являються записи про події, пов'язані з розстрілом царської сім'ї. За словами Троцького, він ще у червні 1918 року пропонував Політбюро усе-таки організувати показовий процес над скинутим царем, причому Троцького цікавило широке пропагандистське висвітлення цього процесу. Проте пропозиція не була зустрінута із великим ентузіазмом, оскільки усі більшовицькі лідери, включно з самим Троцьким, були дуже завантажені поточними справами. Із початком повстання чехословаків фізичне виживання більшовизму виявилось під питанням, і організувати в подібних умовах суд над царем було б сутужно.
У щоденнику Троцький стверджував, що рішення про розстріл було ухвалене Леніним і Свердловим:
Біла преса колись дуже гаряче дебатувала питання, згідно чийого рішення страчена царська сім'я… Ліберали схилялись ніби до того, що уральський виконком, відрізаний від Москви, діяв самостійно. Це не вірно. Постану винесли в Москві. (…)Наступний мій приїзд до Москви припав уже після падіння Єкатеринбурга. У розмові зі Свердловим я запитав мимохідь:
- — Так, а де цар?
- — Покінчено, — відповів він, — розстріляний.
- — А сім'я де?
- — І сім'я з ним.
- — Усі? — спитав я, ймовірно з відтінком здивування.
- — Усі, — відповів Свердлов, — а що?
Він чекав моєї реакції. Я нічого не відповів.
- — А хто вирішував? — спитав я.
- — Ми тут вирішували. Ілліч вважав, що не слід залишати нам їм живе знамено, особливо в нинішніх важких умовах.
Оригінальний текст (рос.)Белая печать когда-то очень горячо дебатировала вопрос, по чьему решению была предана казни царская семья… Либералы склонялись, как будто, к тому, что уральский исполком, отрезанный от Москвы, действовал самостоятельно. Это не верно. Постановление вынесено было в Москве.(…) Следующий мой приезд в Москву выпал уже после падения Екатеринбурга. В разговоре со Свердловым я спросил мимоходом: — Да, а где царь? : — Кончено, — ответил он, — расстрелян. : — А семья где?: — И семья с ним.: — Все? — спросил я, по-видимому, с оттенком удивления.: — Все, — ответил Свердлов, — а что?Он ждал моей реакции. Я ничего не ответил.: — А кто решал? — спросил я.: — Мы здесь решали. Ильич считал, что нельзя оставлять нам им живого знамени, особенно в нынешних трудных условиях.— Запис у щоденнику Троцького від 9 квітня 1935 р.
Історик Фельштинський, комментуючи спогади Троцького, вважає, що запис у щоденнику 1935 року викликає значно більше довіри, оскільки записи в щоденнику не були призначені для розголошення і публікації.
Старший слідчий із особливо важливих справ Генеральної прокуратури Росії В. М. Соловйов, який вів розслідування кримінальної справи за фактом загибелі царської сім'ї, звернув увагу на те, що у протоколі засідання Раднаркому, на якому Свердлов повідомив про розстріл Миколи II, серед присутніх фігурує прізвище Троцького. Це суперечить його спогадам про розмову «після приїзду з фронту» зі Свердловим про Леніна. Дійсно, Троцький, згідно протоколу засідання Раднаркому № 159, був присутній 18 липня на оголошенні Свердловим про розстріл. За деякими джерелами, він як наркомвійськмор 18 липня знаходився на фронті під Казанню. Проте сам Троцький у своїй книзі «Моє життя» пише, що виїхав в Свиязьк лише 7 серпня. Слід відзначити й те, що вказане висловлювання Троцького припадає на 1935 рік, коли ні Леніна, ні Свердлова вже не було в живих. Навіть якщо прізвище Троцького було внесене до протоколу засідання Раднаркому помилково, автоматично, інформація про розстріл Миколи II була надрукована в газетах, і не знати він міг лише про розстріл усієї царської сім'ї.
Історики критично оцінюють свідчення Троцького. Так, історик В. П. Булдаков писав, що Троцкий мав схильність до спрощення опису подій в угоду красі викладення, а історик-архівист В. М. Хрустальов, указуючи, що Троцький, згідно протоколів, що збереглися в архівах, був серед учасників того самого засідання Раднаркому, припустив, що Троцький у своїх згаданих спогадах усього лише спробував дистанціюватися від ухваленого у Москві рішення.
Із щоденника В. П. Милютіна
писав:
- «Пізно повернувся із Раднаркому. Були „поточні“ справи. Під час обговорення проєкту про охорону здоров'я, доповіді Семашка, увійшов Свердлов і сів на своє місце на стільці позаду Ілліча. Семашко закінчив. Свердлов підійшов, нахилився до Ілліча і щось сказав.
- — Товариші, Свердлов просить слово для повідомлення.
- — Я повинен сказати, — розпочав Свердлов звичним своїм тоном, — отримано повідомлення, що в Єкатеринбурзі згідно постанови обласної Ради розстріляний Микола… Микола хотів утекти. Чехословаки підступали. Президія ЦВК постановила схвалити…
- — Перейдемо тепер до постатейного читання проєкту, — запропонував Ілліч…»
Оригінальний текст (рос.)Поздно возвратился из Совнаркома. Были „текущие“ дела. Во время обсуждения проекта о здравоохранении, доклада Семашко, вошел Свердлов и сел на своё место на стул позади Ильича. Семашко кончил. Свердлов подошел, наклонился к Ильичу и что-то сказал.:— Товарищи, Свердлов просит слово для сообщения.: — Я должен сказать, — начал Свердлов обычным своим тоном, — получено сообщение, что в Екатеринбурге по постановлению областного Совета расстрелян Николай… Николай хотел бежать. Чехословаки подступали. Президиум ЦИК постановил одобрить…:— Перейдем теперь к постатейному чтению проекта, — предложил Ильич…— Цитується по: Свердлова К. Яков Михайлович Свердлов
Спогади учасників розстрілу
Збереглися спогади безпосередніх учасників подій Я. М. Юровского, М. О. Медведєва (Кудріна), Г. П. Нікуліна, П. З. Єрмакова, також А. А. Стрекотіна (під час розстрілу, найімовірніше, забезпечував зовнішню охорону будинку), В. М. Нетребіна, П. М. Бикова (найімовірніше, особисто у розстрілі участі не брав), І. Родзинського (особисто в розстрілі участі не брав, брав участь у знищенні трупів), Кабанова, П. Л. Войкова, Г. І. Сухорукова (брав участь лише у знищенні трупів), голови Уральської обласної ради О. Г. Бєлобородова (особисто в розстрілі участі не брав).
Одним із найбільш детальних джерел є роботи більшовицького діяча Уралу П. М. Бикова, який до березня 1918 року був головою Єкатеринбурзької ради, члена виконкому Уралоблради. 1921 року Биков опублікував статтю «Останні дні останнього царя», а 1926 року — книгу «Останні дні Романових», 1930 року книга була перевидана у Москві та Ленінграді. У подальшому всі ці матеріали були засекречені.
Іншими детальними джерелами є спогади М. О. Медведєва (Кудріна), який брав участь у розстрілі особисто, та, стосовно розстрілу, спогади Я. М. Юровського та його помічника Г. П. Нікуліна Спогади Медведєва (Кудріна) були написані 1963 року та адресовані М. С. Хрущову. Більш короткими є спогади І. Родзинського, співробітника ЧК Кабанова та інших.
Багато учасників подій мали свої особисті претензії до царя: М. О. Медведєв (Кудрін), згідно з його спогадами, при царі сидів у в'язниці, П. Л. Войков брав участь у революційному терорі 1907 року, за участь у експропріаціях та вбивство провокатора був засланий, у Юровського був засланий за звинуваченням у крадіжках батько. У своїй автобіографії Юровський стверджує, що й він сам 1912 року був висланий до Єкатеринбурга із забороною оселятися «у 64 пунктах Росії та Сибіру». Окрім того, серед більшовицьких діячів Єкатеринбурга був , який узагалі народився у в'язниці, де відбувала покарання його мати за революційну діяльність. Вимовлена Мрачковським фраза «милістю царизму я народився у в'язниці» пізніше була помилково приписана Юровському слідчим Соколовим. Мрачковський під час подій займався тим, що відбирав охорону Будинку Іпатьєва з числа робітників Сисертського заводу. Голова Уральської обласної ради О. Г. Бєлобородов до революції сидів у в'язниці за випуск прокламації.
Спогади учасників розстрілу, переважно збігаючись один з одним, розрізняються у ряді деталей. Згідно з ними, Юровський особисто добив сина царя двома (за іншими даними — трьома) пострілами у голову. У розстрілі також брали участь помічник Юровського Г. П. Нікулін, П. З. Єрмаков, М. О. Медведєв (Кудрін) та інші. Згідно спогадів Медведєва, особисто в Миколу стріляли Юровський, Єрмаков і Медведєв. Окрім цього, Єрмаков і Медведєв добивають великих княжен Тетяну і Анастасію. За «честь» ліквідації саме Миколи фактично сперечаються один із одним Юровський, М. О. Медведев (Кудрін) (не плутати з іншим учасником подій П. С. Медведєвим) і Ермаков, найбільш вірогідними вважаються Юровський і Медведєв (Кудрін), у самому Єкатеринбурзі під час подій вважалось, що царя розстріляв Єрмаков.
Юровський у своїх спогадах стверджував, що царя убив особисто він, тоді як Медведєв (Кудрін) приписує це собі. Версію Медведєва частково підтверджував також інший учасник подій, співробітник ЧК Кабанов. При цьому М. О. Медведєв (Кудрін) у своїх спогадах стверджує, що Микола «упав після мого п'ятого пострілу», а Юровський — що вбив його одним пострілом.
Сам Єрмаков у своїх спогадах описує свою роль у розстрілі так, що приписує собі усі «заслуги» з ліквідації колишнього царя, що розходиться із показами інших свідків.
Згідно частини джерел, у момент розстрілу Єрмаков був п'яний, і озброївся в цілому трьома (за іншими даними, навіть чотирма) пістолетами. Разом із тим слідчий Соколов вважав, що Єрмаков активної участі у розстрілі не брав, керував знищенням трупів. Узагалі спогади Єрмакова знаходяться осібно в ряду спогадів інших учасників подій; свідчення Єрмакова більшістю інших джерел не підтверджується.
Із питання узгодження розстрілу Москвою учасники подій також розходяться. За версією, викладеною в «записці Юровського», наказ «про знищення Романових» поступив із Пермі. «Чому із Пермі? — ставить запитання історик Г. З. Йоффе. — Не було тоді прямого зв'язку з Єкатеринбургом? Чи Юровський, написавши цю фразу, керувався якимись лише йому відомими розмірковуваннями?». Ще 1919 року слідчим М. Соколовим установлено, що незадовго до розстрілу у зв'язку із погіршенням військової обстановки на Уралі член президії Ради Голощокін їздив до Москви, де спробував узгодити це питання. Проте учасник розстрілу М. О. Медведєв (Кудрін) у своїх спогадах стверджує, що рішення було ухвалене Єкатеринбургом та затверджене ВЦВК уже заднім числом, 18 липня, як йому сказав Бєлобородов, а під час поїздки Голощокіна до Москви Ленін не узгоджував розстріл, вимагаючи везти Миколу до Москви на суд. Разом із тим Медведєв (Кудрін) відзначає, що Уралоблрада знаходилась під потужним тиском як озлоблених революційних робітників, які вимагали негайно розстріляти Миколу, так і фанатичних лівих есерів і анархистів, які розпочали звинувачувати більшовиків у непослідовності. Подібна інформація є й у спогадах Юровського.
Згідно розповіді П. Л. Войкова, відомому у викладі колишнього радника радянського посольства у Франції Г. З. Беседовського, рішення ухвалене Москвою, проте лише під сильним тиском Єкатеринбурга; на думку Войкова, Москва збиралась «поступитися Романовими Німеччині», «…особливо сподівались на можливість виторгувати зменшення контрибуції у триста мільйонів рублів золотом, накладену на Росію за умовами Брестського договору. Ця контрибуція була одним із найнеприємніших пунктів Брестського договору, і Москва дуже б хотіла цей пункт змінити»; крім того, «деякі із членів Центрального Комітету, зокрема Ленін, заперечували також і з принципових міркувань проти розстрілу дітей», при цьому Ленін приводив у приклад Велику французьку революцію.
За свідченнями П. М. Бикова, розстрілюючи Романових, місцева влада діяла «на свій страх і ризик».
Г. П. Нікулин свідчив:
Часто виникає питання: «Чи було відомо… Володимиру Іллічу Леніну, Якову Михайловичу Свердлову чи іншим керівним нашим центральним працівникам попередньо про розстріл царської сім'ї?» Ну, мені важко сказати, чи було їм попередньо відомо, але я думаю, що оскільки… Голощокін… двічі їздив до Москви для переговорів про долю Романових, то звідси, звичайно, слід зробити висновок, що про це саме йшла мова. …запропонована організація суду над Романовими, спочатку… в такому широкому, ніби, порядку, ніби всенародного такого суду, а пізніше, коли вже навколо Єкатеринбурга весь час групувались різноманітні контрреволюційні елементи, постало питання про організацію такого вузького суду, революційного. Проте й це не було виконано. Суд як такий не відбувся, і, по суті, розстріл Романових проведений лише за рішення Уральського виконавчого комітету Уральської обласної Ради….
Оригінальний текст (рос.)Часто возникает вопрос: «Известно ли было… Владимиру Ильичу Ленину, Якову Михайловичу Свердлову или другим руководящим нашим центральным работникам предварительно о расстреле царской семьи?» Ну, мне трудно сказать, было ли им предварительно известно, но я думаю, что поскольку… Голощёкин… два раза ездил в Москву для переговоров о судьбе Романовых, то отсюда, конечно, следует сделать вывод, что об этом именно шёл разговор. …предполагалась организация суда над Романовыми, сначала… в таком широком, что ли, порядке, вроде всенародного такого суда, а потом, когда уже вокруг Екатеринбурга все время группировались всевозможные контрреволюционные элементы, стал вопрос об организации такого узкого суда, революционного. Но и это не было выполнено. Суда как такового не состоялось, и, по существу, расстрел Романовых был произведён по решению Уральского исполнительного комитета Уральского областного Совета…
Спогади Юровського
1993 року були опубліковані спогади , під час подій — співробітник Єкатеринбурзької ЧК, комендант будинку Іпатьєва, та найбільш вірогідний начальник розстрільної команди.
Спогади Юровського відомі у трьох версіях:
- датована 1920 роком коротка «записка Юровського»;
- детальна версія, датована квітнем — травнем 1922 року, підписана Юровським;
- скорочена редакція спогадів, яка з'явилась 1934 року, створена по завданню Уралістпарту, включає стенограму виступу Юровського та підготовлений на її основі, із відмінним у деяких деталях текстом.
Достовірність першого джерела піддається деякими дослідниками сумнівам; слідчий Соловйов вважає його аутентичним. У «Записці» Юровський пише про себе у третій особі («комендант»), що ймовірно, пояснюється вставками історика Покровського М. М., записаними ним зі слів Юровського. Існує також розширена друга редакція «Записки», датована 1922 роком.
Діючий на час розслідування вбивства царської сім'ї генеральный прокурор РФ Ю. І. Скуратов вважав, що «записка Юровського» «являє собою офіційний звіт про розстріл царської сім'ї, підготований Я. М. Юровським для ЦК ВКП (б) і ВЦВК».
Щоденники Миколи й Олександри
Натепер збереглись також щоденники самих царя и цариці, які в тому числі велись безпосередньо в будинку Іпатьєва. Останній запис у щоденнику Миколи II датований суботою 30 червня (13 липня — Микола вів щоденник по старому стилю) 1918 року записом «Олексій прийняв першу ванну після Тобольська; коліно його поправлється, проте повністю розігнути його він не може. Погода тепла і приємна. Вістей ззовні ніяких не маємо» (рос. Алексей принял первую ванну после Тобольска; колено его поправляется, но совершенно разогнуть его он не может. Погода теплая и приятная. Вестей извне никаких не имеем). Щоденник Олександри Федоровні доходить до останнього дня — вівторка 16 липня 1918 року із записом: «…Кожен ранок Коменд[ант] приходить у наші кімнати. Нарешті після тижня очікування знову принесли яйця для Бебі [сина]. …Раптово прислали за Льонькою Седньовим, щоб він пішов і провідав свого дядька, й він поспішно втік, гадаємо, чи правда все це, і чи побачимо ми хлопчика знову…» (рос. …Каждое утро Коменд[ант] приходит в наши комнаты. Наконец по прошествии недели снова принесли яйца для Бэби [наследника]. …Внезапно прислали за Лёнькой Седнёвым, чтобы он пошел и попроведовал своего дядю, и он поспешно убежал, гадаем, правда ли все это и увидим ли мы мальчика снова…).
Цар у своєму щоденнику описує ряд побутових подробиць: прибуття царських дітей із Тобольська, зміни у складі свити («Вирішив відпустити мого старого Чемодурова для відпочинку й замість нього взяти на деякий час Труппа» (рос. Решил отпустить моего старика Чемодурова для отдыха и вместо него взять на время Труппа)), погода, прочитані книги, особливості режиму, свої враження від вартових та від умов утримання («Неможливо сидіти ось так закритому та не мати змоги вийти в сад, коли хочеться, й провести гарний вечір на свіжому повітрі! Тюремний режим!!» (рос. Несносно сидеть так взаперти и не быть в состоянии выйти в сад, когда хочется, и провести хороший вечер на воздухе! Тюремный режим!!)). Цар необережно згадав і про листування з анонімним «російським офіцером» («днями ми отримали два листи, один за іншим, у як. нам повідомляли, щоб ми приготувались до викрадення якимись відданими людьми!» (рос. на-днях мы получили два письма, одно за другим, в кот. нам сообщали, чтобы мы приготовились быть похищенными какими-то преданными людьми!))
Із щоденника можна дізнатись думку Миколи про обидвох комендантів: Авдеєва він назвав «поганцем» (запис від 30 квітня, понеділок), який один раз був «трохи веселеньким». Також цар висловив незадоволення розкраданням речей (запис від 28 травня / 10 червня):
У сараї, де знаходяться наші скрині, постійно відкривають ящики та виймають різні предмети та провізію з Тобольська. І при цьому без усілякого пояснення причин. Усе це наводить на думку, що речі, які сподобались, дуже легко можуть вивозитись додому й, значить, пропасти для нас! Мерзотно!
Оригінальний текст (рос.)В сарае, где находятся наши сундуки, постоянно открывают ящики и вынимают разные предметы и провизию из Тобольска. И при этом без всякого объяснения причин. Все это наводит на мысль, что понравившиеся вещи очень легко могут увозиться по домам и, стало быть, пропасть для нас! Омерзительно!
Проте, думка про Юровського залишилась не кращою: «Цей тип нам подобається все менше!».; про Авдеєве: «Жаль Авдеєва, проте він винний у тому, що не втримав своїх людей від крадіжок зі скринь у сараї»; «За чутками, деякі з авдеєвців сидять уже під арештом!»
У запису від 28 травня / 10 червня, як пише історик Мельгунов, знайшли відображення відголоски подій, що відбувались за межами будинку Іпатьєва:
Зовнішні відношення також за останні тижні змінились: тюремники стараються не говорити з нами, як ніби їм ніяково, і відчувається ніби тривога чи відчуття якоїсь небезпеки у них! Незрозуміло!
Оригінальний текст (рос.)Внешние отношения также за последние недели изменились: тюремщики стараются не говорить с нами, как будто им не по себе, и чувствуется как бы тревога или опасение чего-то у них! Непонятно!
У запису від 6 травня (неділя) зазначено: «Дожив до 50 років, аж самому дивно!»
У щоденнику Олександри Федоровни є запис, який стосується зміни комендантів:
Авдеєв замінений, і ми отримали нового коменданта [Юровського], який приходив уже одного разу дивитися ногу бебі. Із молодим помічником [Нікуліним], який виглядає дуже приємним…
Оригінальний текст (рос.)Авдеев сменён, и мы получили нового коменданта [Юровского], который приходил уже однажды смотреть ногу бэби. С молодым помощником [Никулиным], который выглядит очень приятным…
Знищення та захоронення останків
Версія Юровського
За спогадами Юровського, він відбув до рудника приблизно о третій годині ночі 17 липня. Юровський повідомляє, що, найімовірніше, Голощокін доручив провести захоронення П. З. Єрмакову. Проте справи не пішли так добре, як хотілось: Єрмаков привів забагато людей для поховальної команди («Навіщо їх стільки, я й досі не знаю, я почув лише окремі вигуки, — ми думали, що нам їх сюди живими дадуть, а тут, виявляється, мертві» (рос. Зачем их столько, я и до сих пор не знаю, я услышал только отдельные выкрики, — мы думали, что нам их сюда живыми дадут, а тут, оказывается, мертвые)); вантажівка застрягла; знайшлись зашиті в одязі великих княжен дорогоцінності, дехто з людей Єрмакова розпочав їх присвоювати. Юровський розпорядився приставити до вантажівки охоронців. Тіла перевантажили на прольотки. На шляху й біля наміченої для поховання шахти зустрілись сторонні. Юровський виділив людей для оточення району, а також для повідомлення в село, що в районі діють чехословаки і що виїжджати з села заборонено під загрозою розстрілу. Бажаючи позбутися присутності надмірно великої поховальної команди, він відсилає частину людей у місто «у зв'язку з непотрібністю». Наказує розпалити багаття, щоб спалити одяг як можливий речовий доказ.
Із спогадів Юровського (орфографія збережена):
На дочках же були ліфи, так добре зроблені із суцільних діамантових та ін. цінних каменів, які являли собою не лише місткості для цінностей, а й разом із тим і захисні панцирі.
Ось чому ні кулі, ні багнет не давали результатів при стрільбі та ударах багнета. У цих їх передсмертних муках, до речі, крім них самих, ніхто не повинен. Цінностей цих виявилось усього біля (пів)пуда. Скнарість була така велика, що на О[лександрі] Федорівні, між іншим, був просто великий шматок круглого золотого дроту, загнутого у вигляді браслету, вагою біля фунта… Ці частини цінностей, які були при розкопках знайдені, належали безсумнівно до зашитих окремо речей і при спалюванні залишились у золі багать.
Оригінальний текст (рос.)На дочерях же были лифы, так хорошо сделаны из сплошных бриллиантовых и др. ценных камней, представлявших собой не только вместилища для ценностей, но и вместе с тем и защитные панцыри.
Вот почему ни пули, ни штык не давали результатов при стрельбе и ударах штыка. В этих их предсмертных муках, кстати сказать, кроме их самих, никто не повинен. Ценностей этих оказалось всего около (полу)пуда. Жадность была так велика, что на А[лександре] Федоровне, между прочим, был просто огромный кусок круглой золотой проволоки, загнутой в виде браслета, весом около фунта… Те части ценностей, которые были при раскопках обнаружены, относились несомненно к зашитым отдельно вещам и при сжигании остались в золе костров.
Після вилучення цінностей та спалювання одягу в багаттях покидали трупи в шахту, проте «…нова морока. Вода-ж лише покрила тіла, що ж тут робити?». Похоронна команда безуспішно спробувала обвалити шахту гранатами («бомбами»), після чого Юровський, за його словами, остаточно дійшов висновку, що захоронення трупів провалилось, оскільки їх легко було виявити і, окрім того, були свідки, що тут щось відбувалось. Залишивши охорону та забравши цінності, приблизно в дві години дня (у більш ранній версії спогадів — «годин у 10–11 ранку») 17 липня Юровський поїхав у місто. Приїхав до Уралоблвиконкому, доклав про ситуацію. Голощокін викликав Єрмакова та відправив витягати трупи. Юровський пішов до міськвиконкому до його голови С. Є. Чуцкаєву за порадою відносно місця для поховання. Чуцкаєв повідомив про глибокі закинуті шахти на Московському тракті. Юровський відбув роздивитись ці шахти, проте до місця відразу дістатися не зумів у зв'язку із тим, що поламались машини, довелось йти пішки. Повертався на реквізованих конях. За цей час з'явився інший план — спалити трупи.
Юровський не був повністю впевнений у тому, що спалювання буде успішним, тому як варіант надалі залишався план поховання трупів у шахтах Московського тракту. Окрім того, у нього виникла думка у випадку якоїсь невдачі поховати тіла групами у різних місцях на глинистій дорозі. Отже, були три варіанти дій. Юровський поїхав до комісара постачання Уралу Войкова, щоб отримати бензин або гас, а також сірчану кислоту, щоб знівечити обличчя, і лопати. Отримавши це, завантажили на підводи та відправили до місця знаходження трупів. Туди ж направили вантажівку. Сам Юровський залишився чекати Полушина, «„спеца“ по спалюванню», та прочекав його до 11 години вечора, але той так і не прибув, оскільки, як пізніше дізнався Юровський, упав із коня й пошкодив ногу. Годині о 12 ночі Юровський, не розраховуючи на надійність машини, відправився до місця, де знаходились тіла вбитих, верхи, проте цього разу інший кінь віддавив ногу йому, так що він годину не міг рухатися.
Юровський приїхав на місце уночі. Йшли роботи по витяганню тіл. Юровський вирішив захоронити кілька трупів по дорозі. До світанку 18 липня яма була майже готова, проте поруч з'явився сторонній чоловік. Довелось відмовитися й від цього плану. Дочекавшись вечора, завантажились на підводу (вантажівка чекала у такому місці, де вона не повинна була застрягнути). Потім їхали на вантажівці, і вона застрягла. Наближалась північ, і Юровський вирішив, що ховати слід десь тут, оскільки було темно і ніхто не міг стати свідком захоронення.
…усі так диявольськи замучились, що вже не хотіли копати нової могили, проте, як завжди в таких випадках буває, двоє-троє взялись за справу, потім приступили інші, відразу розвели багаття, і поки готувалась могила, ми спалили два трупи: Олексія та помилково замість Олександри Федорівни спалили, очевидно, Демидову. На місці спалювання викопали яму, склали кості, зарівняли, знову запалили велике багаття й золою сховали усілякі сліди.
До того як склали в яму решту трупів, ми облили їх сірчаною кислотою, яму завалили, шпалами закрили, вантажівка пуста проїхала, трохи втрамбували шпали й поставили крапку.Оригінальний текст (рос.)…все так дьявольски устали, что уж не хотели копать новой могилы, но, как всегда в таких случаях бывает, двое-трое взялись за дело, потом приступили другие, тут же развели костер, и пока готовилась могила, мы сожгли два трупа: Алексея и по ошибке вместо Александры Федоровны сожгли, очевидно, Демидову. На месте сжигания вырыли яму, сложили кости, заровняли, снова зажгли большой костер и золой скрыли всякие следы.
Прежде чем сложить в яму остальные трупы, мы облили их серной кислотой, яму завалили, шпалами закрыли, грузовик пустой проехал, несколько утрамбовали шпалы и поставили точку.
Свої спогади про захоронення трупів залишили також І. Родзинський і М. О. Медведєв (Кудрін) (Медведєв, за власним визнанням, у захороненні особисто участі не брав та переказував події зі слів Юровського і Родзинського). За спогади самого Родзинського:
Ми відразу ж цю трясовину розколупали. Вона глибока бог зна куди. Ну, тут частину розклали цих самих голубчиків і розпочали заливати сірчаною кислотою, знівечили все, а потім все це в трясовину. Неподалік була залізниця. Ми привезли гнилих шпал, проклали маятник, через саму трясовину. Розклали ці шпали у вигляді містка такого закинутого через трясовину, а решту на деякій відстані стали спалювати.
Але ось, пам'ятаю, Миколу спалили, чи був той самий Боткін, я зараз не можу вам точно сказати, ось така пам'ять. Скільки ми спалили, чи чотирьох, чи п'ятьох, чи шістьох человек спалили. Кого, це вже точно я не пам'ятаю. От Миколу точно пам'ятаю. Боткіна і, по-моєму, Олексія.
Оригінальний текст (рос.)Мы сейчас же эту трясину расковыряли. Она глубокая бог знает куда. Ну, тут часть разложили этих самых голубчиков и начали заливать серной кислотой, обезобразили все, а потом все это в трясину. Неподалеку была железная дорога. Мы привезли гнилых шпал, проложили маятник, через самую трясину. Разложили этих шпал в виде мостика такого заброшенного через трясину, а остальных на некотором расстоянии стали сжигать. Но вот, помню, Николай сожжён был, был этот самый Боткин, я сейчас не могу вам точно сказать, вот уже память. Сколько мы сожгли, то ли четырёх, то ли пять, то ли шесть человек сожгли. Кого, это уже точно я не помню. Вот Николая точно помню. Боткина и, по-моему, Алексея.
Аналіз слідчого Соловйова
Старший прокурор-криміналист Головного слідчого управління Генеральної прокуратури РФ В. М. Соловйов провів порівняльний аналіз радянських джерел (спогади учасників подій) та матеріалів слідства Соколова.
Виходячи із цих матеріалів, слідчий Соловйов зробив такий висновок:
Порівняння матеріалів учасників захоронення та знищення трупів і документів із слідчої справи Соколова М. О. про маршрути пересування і маніпуляції з трупами дають основу для твердження про те, що описуються ці ж самі місця, біля шахти # 7, біля переїзду # 184. Дійсно, Юровський та інші спалювали одежу та взуття на місці, дослідженому Магницьким і Соколовим, при захороненні використовувалась сірчана кислота, два трупи, але не всі, були спалені. Детальне зіставлення цих та інших матеріалів справи дає основу для твердження, що істотних, взаємовиключних протиріч у «радянських матеріалах» і матеріалах Соколова М. О. немає, є лише різне тлумачення цих самих подій.
Оригінальний текст (рос.)Сравнение материалов участников захоронения и уничтожения трупов и документов из следственного дела Соколова Н. А. о маршрутах передвижения и манипуляциях с трупами дают основания для утверждения о том, что описываются одни и те же места, возле шахты # 7, у переезда # 184. Действительно, Юровский и другие сжигали одежду и обувь на месте, исследованном Магницким и Соколовым, при захоронении использовалась серная кислота, два трупа, но не все, были сожжены. Детальное сопоставление этих и иных материалов дела дает основания для утверждения, что существенных, исключающих друг друга противоречий в «советских материалах» и материалах Соколова Н. А. нет, имеется лишь различное истолкование одних и тех же событий.
Соловйов також указав, що, згідно даних дослідження, при умовах, при яких проводилось знищення трупів, повністю не було можливо знищити останки, використовуючи сірчану кислоту та пальне, як вказано у спогадах учасників розстрілу та матеріалах Соколова.
Реакція на розстріл
У збірці «Революція захищається» (1989) мовиться, що розстріл Миколи II ускладнив ситуацію на Уралі, про що свідчать згадані у книжці заколоти, які спалахнули в ряді районів Пермської, Уфимської та Вятської губерній. Стверджується, що під впливом меншовиків та есерів повстали дрібна буржуазія, значна частина середнього селянства та окремі прошарки робітників. Заколотники жорстоко розправлялись з комуністами, державними службовцями та їх сім'ями. Зокрема, в Кизбангашевській волості Уфимської губернії повстанцями вбито 300 осіб. Деякі заколоти вдавалось придушити швидко, проте частіше повсталі чинили тривалий опір.
Проте історик Г. З. Йоффе в монографії «Революція та доля Романових» (1992) пише, що, за повідомленнями багатьох сучасників, у тому числі й із антибільшовицького середовища, звістка про страту Миколи II «взагалі пройшла малопоміченою, без проявів протесту». Йоффе цитує спогади В. М. Коковцова: «…У день друку звістки я був двічі на вулиці, їздив у трамваї й ніде не бачив ні найменшого проблиску жалю або співчуття. Звістка читалась голосно, з усмішками, знущаннями та найбезжальнішими коментарями… Якесь беззмістовне очерствіння, якась похвала кровожерністю…» (рос. …В день напечатания известия я был два раза на улице, ездил в трамвае и нигде не видел ни малейшего проблеска жалости или сострадания. Известие читалось громко, с усмешками, издевательствами и самыми безжалостными комментариями… Какое-то бессмысленное очерствение, какая-то похвальба кровожадностью…)
Подібну думку висловлює історик В. П. Булдаков. На його думку, в той час доля Романових мало кого цікавила, й задовго до їх загибелі ходили чутки, що нікого із членів імператорської сім'ї вже немає серед живих. Згідно Булдакову, городяни сприйняли звістку про вбивство царя «з тупою байдужістю», а багаті селяни — зі здивуванням, проте без усякого протесту. Булдаков приводить фрагмент із щоденників Зінаїди Гіппіус, як характерний приклад подібної реакції немонархічної інтелігенції: «Худенького офіцера не шкода, звичайно,…він давно був із мертвечинкою, проте огидне потворність усього цього — неможливо зносити» (рос. Щупленького офицера не жаль, конечно,…он давно был с мертвечинкой, но отвратительное уродство всего этого — непереносно).
Розслідування
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll5TDBKdloyOXRZWFJsY2w5VVlXMWliM1p6YTJGNVlWOW1jbTl0WDBsd1lYUjVaWFpmYUc5MWMyVXVhbkJuTHpJd01IQjRMVUp2WjI5dFlYUmxjbDlVWVcxaWIzWnphMkY1WVY5bWNtOXRYMGx3WVhSNVpYWmZhRzkxYzJVdWFuQm4uanBn.jpg)
25 липня 1918 року, через вісім днів після розстрілу царської сім'ї, Єкатеринбург зайняли частини Білої армії та загони Чехословацького корпусу. Військовою владою розпочатий пошук царської сім'ї, яка щезла.
30 липня розпочалось розслідування обставин її загибелі. Для розслідування постановою Єкатеринбурзького окружного суду був призначений слідчий у найважливіших справах О. П. Намьоткін. 12 серпня 1918 року розслідування доручили вести члену Єкатеринбурзького окружного суду І. О. Сергеєву, який оглянув будинок Іпатьєва, у тому числі й напівпідвальну кімнату, де була розстріляна царська сім'я, зібрав та описав речові докази, знайдені в «Будинку особливого призначення» та на руднику. Із серпня 1918 року до розслідування підключився призначений начальником карного розшуку Єкатеринбурга О. Ф. Кірста.
17 січня 1919 року для нагляду за розслідуванням справи про вбивство Романових Верховний правитель Росії адмірал О. В. Колчак призначив головнокомандувача Західним фронтом генерал-лейтенанта М. К. Дітеріхса. 26 січня Дітеріхс отримав матеріали слідства, яке провели Намьоткін і Сергеєв, в оригіналі. Наказом від 6 лютого 1919 року розслідування покладено на слідчого із особливо важливих справ Омського окружного суду М. О. Соколова (1882—1924). Саме завдяки його копіткій роботі уперше стали відомими подробиці розстрілу та захоронення царської сім'ї. Розслідування Соколов продовжив навіть у еміграції, аж до своєї раптової смерті. За матеріалами розслідування ним була написана книга «Убивство царської сім'ї», яка вийшла французькою мовою в Парижі ще за життя автора, а після його смерті, 1925 року, видана російською мовою.
Розслідування кінця XX та початку XXI століть
Обставини загибелі царської сім'ї розслідувались у рамках кримінальної справи, порушеної 19 серпня 1993 року за вказівкою Генерального прокурора Російської Федерації. Матеріали урядової Комісії з вивчення питань, пов'язаних із дослідженням та перепохованням останків колишнього російського імператора Миколи II та членів його сім'ї, опубліковані. Криміналіст Сергій Нікітін 1994 року виконав реконструкцію зовнішнього вигляду власників знайдених черепів за методом .
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpqTDFKMWMzTnBZVjl6ZEdGdGNGOU9hV05vYjJ4aGMxOUpTVjh4T1RrNFh6TnlMbXB3Wnk4eU5EVndlQzFTZFhOemFXRmZjM1JoYlhCZlRtbGphRzlzWVhOZlNVbGZNVGs1T0Y4emNpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll4TDFsbGEyRjBaWEpwYm1KMWNtZGZZMkYwYUdWa2NtRnNYMjl1WDNSb1pWOWliRzl2WkY4eU1EQTNMbXB3Wnk4eE5qVndlQzFaWld0aGRHVnlhVzVpZFhKblgyTmhkR2hsWkhKaGJGOXZibDkwYUdWZllteHZiMlJmTWpBd055NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
- Микола II
- Олександра Федорівна
- Ольга Миколаївна
- Тетяна Миколаївна
- Анастасія Миколаївна
- Доктор Боткін
- Камердинер Трупп
- Анна Демидова, покоївка
Слідчий із особливо важливих справ Головного слідчого управління Слідчого комітету при Прокуратурі Російської Федерації , який вів кримінальну справу за фактом загибелі царської сім'ї, розглянувши спогади осіб, які особисто брали участь у розстрілі, а також покази інших колишніх охоронців будинку Іпатьєва, зробив висновок, що в описі розстрілу вони не протирічать один одному, розрізняючись лише в дрібних деталях.
Соловйов заявив, що він не виявив документів, які б напряму доводили ініціативу Леніна і Свердлова у знищенні родини Романових. Разом із тим на питання про те, чи є вина Леніна і Свердлова у розстрілі царської сім'ї, він відповів:
Я вважаю, безперечно, вона є. 18 липня 1918 року, дізнавшись, що вбито всю сім'ю, вони офіційно схвалили розстріл, жодного із організаторів та учасників розстрілу не було покарано.Оригінальний текст (рос.)Я считаю, безусловно, она есть. 18 июля 1918 года, узнав, что убита вся семья, они официально одобрили расстрел, ни один из организаторов и участников расстрела не понёс никакого наказания.
Між тим, історик О. Г. Латишев зазначає, що якщо Президія ВЦВК під головуванням Свердлова схвалила (визнала правильним) рішення Уралоблради про розстріл Миколи II, то очолюваний Леніним Раднарком це рішення лише «взяв до відома».
Соловйов повністю відкинув «ритуальну версію», вказавши, що більшість учасників обговорення способу вбивства були росіянами, у самому вбивстві брав участь лише один єврей (Юровський), а інші були росіянами і латишами. Також слідством відхилена проштовхувана М. К. Дітеріхсом версія про «відрубування голів» з ритуальною метою. Згідно висновку судово-медичної експертизи, на шийних хребцях усіх скелетов відсутні сліди посмертного відчленування голів.
У жовтні 2011 року Соловйов передав представникам дому Романових постанову про припинення розслідування справи. В офіційному висновку Слідчого комітету Росії, оголошеному в жовтні 2011 року, вказувалось, що слідство не володіє документальними доказами причетності Леніна або когось іншого з вищого керівництва більшовиків до розстрілу царської сім'ї. Сучасні російські історики вказують на невідповідність висновків про ніби то непричетність лідерів більшовиків до вбивства на основі відсутності в сучасних архівах документів прямої дії: Ленін практикував особисте прийняття й віддачу самих кардинальних розпоряджень на місця таємно і якнайбільш конспіративно. На думку О. М. Боханова, ні Ленін, ні його оточення нізащо не віддали б письмового наказу з питання, пов'язаного з убивством царської сім'ї. Окрім того, Боханов відзначав, що «дуже багато подій в історії не відображені документами прямої дії», у чому немає нічого дивного. Історик-архівіст В. М. Хрустальов, проаналізував листування, що перебувало в розпорядженні істориків, між різними урядовими відомствами того періоду, що стосувалась представників дому Романових, писав, що зовсім логічно припустити ведення «подвійного діловодства» у більшовицькому уряді, подібно до ведення «подвійної бухгалтерії». Директор канцелярії Дому Романових Олександр Закатов від імені Романових також прокоментував цю постанову таким чином, що лідери більшовиків могли віддавати не письмові накази, а усні розпорядження.
Проаналізувавши відношення керівництва більшовиків та радянського уряду до вирішення питання про долю Романових, слідство відзначило вкрай загострене політичне становище в липні 1918 року, пов'язане з рядом подій, у числі яких були з метою привести до розірвання Берестейського миру і повстання лівих есерів. У цих умовах розстріл царської сім'ї міг негативно вплинути на подальші відносини між РРФСР та Німеччиною, оскільки Олександра Федорівна та її дочки були німецькими принцесами. Не виключалась можливість видачі одного чи кількох членів царської сім'ї Німеччині для того, щоб пом'якшити гостроту конфлікту, що виник унаслідок убивства посла. Протилежна позиція з цього питання була, за даними слідства, у керівників Уралу, Президія обласної ради якого готова була знищити Романових ще у квітні 1918 року під час їх переведення із Тобольська до Єкатеринбурга.
В. М. Хрустальов писав, що поставити остаточну крапку в розслідуванні обставин убивства царської сім'ї заважає та обставина, що історики та дослідники до цього часу не мають можливості вивчати архівні матеріали, які стосуються загибелі представників дому Романових, які містяться у спеціальних сховищах ФСБ як центрального, так і обласного рівня. Історик висловив припущення, що хтось досвідчений цілеспрямовано «вичистив» архіви ЦК РКП(б), колегії ВЧК, Уральського облвиконкому та Єкатеринбурзької ЧК за літо й осінь 1918 року. Переглядаючи розрізнені повістки засідань ВЧК, доступі історикам, Хрустальов зробив висновок, що були вилучені документи, в яких згадувались імена представників династії Романових. Він писав, що ці документи не могли знищити — їх, імовірно, перевели на зберігання в Центральний партійний архів або «спецхрани». Фонди цих архівів на момент написання істориком книжки не були доступні дослідникам.
У вересні 2015 року Слідчий комітет Росії відновив розслідування за фактом загибелі сім'ї Романових. 23 вересня слідчі провели ексгумацію останків Романових, похованих у Петропавлівській фортеці, та вилучили зразки останків Миколи II та Олександри Федорівни.
Подальша доля осіб, причетних до розстрілу
Члени Президії Уральської обласної ради:
- Олександр Бєлобородов — 1927 року виключений із ВКП (б) за участь у троцькістській опозиції, у травні 1930 відновлений, у 1936 знову виключений. У серпні 1936 року арештований, 8 лютого 1938 року військовою колегією Верховного суду СРСР засуджений до розстрілу, наступного дня розстріляний.
1919 року Бєлобородов писав: «…Основне правило при розправі з контрреволюціонерами: захоплених не судять, а проводять із ними масову розправу». Г. З. Йоффе відзначає, що через деякий час бєлобородовське правило відносно контрреволюціонерів стало застосовуватися одними більшовиками проти інших; цього Бєлобородов «найімовірніше, зрозуміти вуже не зумів. У 30-ті роки Бєлобородов був репресований і розстріляний. Коло замкнулося». - Філіп Голощокін — у 1925—1933 роках — секретар Казахського крайового комітету ВКП (б); здійснював насильницькі заходи, направлені на зміну образу життя кочівників та колективізацію, що призвело до великих жертв. 15 жовтня 1939 року арештований, 28 жовтня 1941 року розстріляний.
- Борис Дідковський — працював в Уральському держуніверситеті, Уральському геологічному тресті. 3 серпня 1937 року засуджений Військовою колегією Верховного суду СРСР до розстрілу як активний учасник антирадянської терористичної організації правих на Уралі. Розстріляний. У 1956 реабілітований. На честь Дідковського названа гірська вершина на Уралі.
- Георгій Сафаров — 1927 року на XV з'їзді ВКП(б) виключений із партії «як активний учасник троцькістської опозиції», висланий до Ачинська. Після заяви про розрив із опозиціонерами за рішенням ЦК ВКП (б) відновлений у партії. У 30-ті роки знову виключений із партії, неодноразово арештовувався. 1942 року розстріляний. Посмертно реабілітований.
- — у 1919 году в бою з військами генерала М. М. Юденича біля Луги вів бій, знаходячись у оточенні; щоб не потрапити в полон, застрелився. Похований на Марсовому полі в Санкт-Петербурзі.
Безпосередні виконавці:
- — помер 1938 року в Кремлівській лікарні від виразки шлунку..
- (помічник Юровського) — пережив чистку, залишив спогади (запис Радіокомітету 12 травня 1964 року).
- — 1934 року пішов на пенсію, пережив чистку.
- — пережив чистку, перед смертю залишив детальні спогади про події (грудень 1963 року). Помер 13 січня 1964 року, похований на Новодівочому цвинтарі.
- — брав участь у боях за Перм узимку 1918 року. За наказом командування він мав підірвати міст через Каму, але здався у полон білим. Невдовзі звільнений, працював санітаром у госпіталі, свою особу приховував, жив під прізвищем Бобильов. Через деякий час він признався сестрі милосердя у тому, що служив у загоні, який охороняв будинок Іпатьєва. 11 лютого 1919 року арештований агентом білогвардійського карного розшуку С. І. Алексеєвим. Помер у в'язниці 12 березня 1919 року, за одними даними, від висипного тифу, за іншими — від тортур.
Інші:
- Петро Войков — убитий 7 червня 1927 року у Варшавібілоемігрантом . На честь Войкова названа станція метрополітену «Войківська» у Москві та ряд вулиць у містах колишнього СРСР.
Пермське вбивство:
- — у 1920-ті роки приєднався до «робітничої опозиції», 1923 року репресований, у 1928 утік з СРСР. Розстріляний 1945 року; за іншими даним, помер у в'язниці 1946 року.
Канонізація царської сім'ї
1981 року царська сім'я була прославлена (канонізована) Російською православною церквою закордоном, a 2000 року — Російською православною церквою.
Альтернативні теорії
Існуюють також і альтернативні версії відносно загибелі царської сім'ї. До них належать версії про порятунок когось із сім'ї Романових та теорії змови. За однією із цих теорій, убивство царської сім'ї було ритуальним, здійсненим «жидомасонами», про що буцімто свідчили «каббалістичні знаки» у кімнаті, де проходив розстріл. У брошурі, виданій 1925 року, російський емігрант та окультист М. В. Скарятін запропонував таку розшифровку написів, буцімто знайдених колчаківцями в будинку Іпатьєва: «Тут, за наказом таємних сил, Цар був принесений у жертву для зруйнування Держави — про се повідомляються усі народи» (рос. Здесь, по приказу тайных сил, Царь был принесён в жертву для разрушения Государства — о сём извещаются все народы) У деяких варіантах цієї теорії стверджується, що голова Миколи II після розстрілу була відділена від тіла і заспиртована. У книзі Р. Вільтона наведена конспірологічна версія про те, що розстріл здійснений за вказівкою уряду Німеччини після відмови Миколи від створення в Росії пронімецької монархії на чолі з Олексієм.
Про те, що Микола II убитий, більшовики оголосили всім відразу після розстрілу, проте про це, що розстріляна ціла сім'я Романових, радянська влада спочатку замовчувала. Прихованість убивства та місць поховання призвела до того, що цілий ряд осіб заявляли пізніше про те, що вони є кимось із «чудесно врятованих» членів сім'ї. Однією із найвідоміших самозванок була Анна Андерсон, яка видавала себе за чудом врятовану Анастасію. На основі історії Анни Андерсон знято кілька художніх фільмів.
Чутки про «чудесний порятунок» усієї або частини царської сім'ї, зокрема, й самого царя, розпочали розповсюджуватися практично відразу після розстрілу. Так, авантюрист Б. М. Соловйов, який був чоловіком дочки Распутіна Мотрони, стверджував, що буцімто «Государ врятувався, перелетівши на літаку в Тибет до Далай-лами», а свідок Самойлов із посиланням на охоронця будинку Іпатьева А. С. Варакушева стверджував, що буцімто царську сім'ю не розстріляли, а «повантажили у вагон».
Американські журналісти А. Саммерс і Т. Мангольд у 1970-х роках вивчили невідому раніше частину архівів слідства 1918—1919 років, знайдену в 1930-х роках у США, та опублікували результати свого розслідування 1976 року. На їх думку, висновки М. О. Соколова про загибель усієї сім'ї Романових зроблені під тиском О. В. Колчака, якому за деякими причинами було вигідно оголосити загиблими всіх членів родини. Більш об'єктивними вони вважають розслідування та висновки інших слідчих Білої армії (О. П. Намьоткіна, І. О. Сергеєва і О. Ф. Кірсти). На їх (Саммерса і Мангольда) думку, найвірогідніше все-таки, що в Єкатеринбурзі були розстріляні лише Микола II із спадкоємцем, а Олександра Федорівна з дочками були перевезені до Пермі й подальша їхня доля невідома. А. Саммерс і Т. Мангольд схиляються до версії, що Анна Андерсон все ж дійсно була великою княжною Анастасією.
Виставки
- Виставка «Загибель сім'ї імператора Миколи II. Слідство довжиною у століття» (рос. Гибель семьи императора Николая II. Следствие длиною в век). (25 травня — 29 липня 2012, Виставковий зал федеральних архівів (Москва); з 10 липня 2013, Центр традиційної народної культури Середнього Уралу (Єкатеринбург).)
У мистецтві
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Розстріл сім'ї Романових |
Тема, на відміну від інших революційних сюжетів (зокрема, «Взяття Зимового» або «Приїзду Леніна в Петроград») була мало відображена у радянському образотворчому мистецтві XX століття. Проте існує рання радянська картина В. М. Пчеліна «Передача сім'ї Романових Уралраді», написана 1927 року (див. іл. вище).
Набагато частіше вона зустрічається у кінематографі, в тому числі у фільмах: «Микола і Олександра» (1971), «Царевбивця» (1991), «Спокутна жертва» (1992), «Распутін» (1996), , телесеріалі та п'ятому сезоні серіалу «Корона». Фільм розпочинається зі сцени розстрілу царської сім'ї.
Цій же темі присвячена п'єса «Будинок особливого призначення» Едварда Радзинського.
М. І. Цвєтаєва присвятила загибелі Романових велику «Поему про Царську Сім'ю» (1929—1936), яка дойшла до нас лише в чорнових фрагментах.
Примітки та коментарі
Коментарі
- Склад Президії Уральської обласної ради:
1. Білобородов О. Г. — голова Уралради, член РСДРП з 1907 року, більшовик.
2. Дідковський Б. В. — заступник голови Уралради, член РСДРП з березня 1917 року, більшовик.
3. Голощокін І. І. («товариш Філіпп») — член РСДРП з 1903 року, більшовик.
4. Толмачов М. Г. — член РСДРП з 1913 року, більшовик.
5. Сафаров Г. І. — член РСДРП з 1908 року, більшовик. - Romanov Collection, General Collection, Beinecke Rare Book and Manuscript Library, Єльський університет (США).
- Фотографія без точного датування, отримана через Bain News Service та зберігається у Бібліотеці Конгресу США (George Grantham Bain Collection).
- Камердинер царської сім'ї, якого замінили у зв'язку із хворобою на камер-лакея Труппа 24 травня 1918 року, який таким чином уникнув розстрілу.
- Текст опублікований із видання: . 1927. № 1—3; 1928. № 2, де записи із щоденника останнього російського царя приведені без якихось купюр із оригіналу (натепер зберігається у ЦДАЖР, ф. 601). Слова, пропущені в оригіналі, та частини дописаних слів узяті в квадратні дужки, скорочення та особливості написання деяких слів збережені.
- Ймовірно, свідчення Чемодурова оповідають про перебіг подій 23-24 травня: 23 травня княжни (Ольга, Тетяна й Анастасія) прибули в будинок Іпатьєва, а 24 травня Чемодуров його покинув.
- Коментуючи перший лист «офіцера», Л. О. Ликова пише: «Передусім звернемо увагу, що листування йшло через визначеного солдата-вартового, а зовсім не через паперові пробки в „четвертях“ із молоком, які приносили монашки із місцевого жіночого монастиря», та відзначає, що «версія „паперових пробок“ викладена у спогадах коменданта О. Д. Авдеєва».
- Див. запис у щоденнику Миколи II від 21 червня:
.Сьогодні відбулась зміна комендантів — під час обіду прийшли Бєлобородов та ін. і оголосили, що замість Авдеєва призначається той, кого ми приймали за лікаря — Юровський.Оригінальний текст (рос.)Сегодня произошла смена комендантов — во время обеда пришли Белобородов и др. и объявили, что вместо Авдеева назначается тот, кот. мы принимали за доктора — Юровский. - Покази Деревенко Соколову
- Див. Известия (Москва). 1918. 25, 28 червня.
- Текст телеграми уперше опублікований 1990 року драматургом Е. С. Радзинським (без вказівки архівного джерела).
- Текст телеграми англійською мовою: «Lenin. Member of the Goverment. Msk. Rumour here going, that the exszar has been murdered. Kindly wire facts. National Tidende» (Леніну, члену уряду, Москва. Тут ходять чутки, що колишній цар убитий. Будь ласка, повідомте фактичний стан справ. National Tidende)
— В.И. Ленин. Неизвестные документы. 1891-1922 гг. М., Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН). 2000. с. 243
- National Tidende. Копенгаген. Чутка невірна, колишній цар неушкоджений, усі чутки — тільки брехня капіталістичної преси.Оригінальний текст (рос.)National Tidende. Копенгаген. Слух неверен, бывший царь невредим, все слухи — только ложь капиталистической прессы.
— В.И. Ленин. Неизвестные документы. 1981-1922 гг. М., Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН). 2000. с. 243
- На телеграмі є запис співробітника секретаріату: «Повернули з телеграфу. Не мають зв'язку». (рос. Вернули с телеграфа. Не имеют связи)
- За даними Р. Пайпса, він був арештований разом із слугою Олексія К. Г. Нагорним після того, як вони виразили протест проти розкрадання майна царської сім'ї. Пізніше обидва арештовані були розстріляні чекістами.
- Верхас, який знаходився 15 липня на посту № 6, так і не зумів дописати по-російськи слово «караулил», — помічає І. Ф. Плотников.
- Вона суттєво відрізнялась від більш ранньої інформації: зокрема, повідомлялось, що «дружина і син Миколи Романова» (а не «сім'я») «відправлені в надійне місце»; вказана інша дата розстрілу; суттєво інакше формулювались мотиви ухваленого рішення про розстріл.
- Роль Бєлобородова у подіях зводиться до того, що він затвердив постанову Уральської облради про розстріл, за своєю ініціативою відправив Голощокіна до Москви на узгодження питання про розстріл, та змінив коменданта з Авдеєва на Юровського.
- Зі спогадів Єрмакова, орфографія та усі мовні помилки збережені:
(рос.)…мне сказали, на твою долю выпало счастье разстрелять и схаронить…
Поручение я принял и сказал, что будет выполнено точно, подготовил место куды вести и как скрыть учитывая все абстоятельства важности политического момента. Когда я доложил Белобородову, что могу выполнить, то он сказал, сделать так чтобы были все разстреляны, мы это решили, дальше я в расуждения невступал, стал выполнят так, как это нужно было…
…Кагда было все порядке, тогда я коменданту дома в кабинети дал постановление облостного исполнительного Комитета Юровскому, то он усомнился, по чему всех, но я ему сказал нада всех и разговаривать нам свами долго нечего, время мало, пора приступать….
…я себе взял самого Никалая, Александру, доч, Алексея, потому что у меня был маузер, им можно верна работат, астальные были наганы. После спуска, внижний этаж мы немного обождали, потом комендант пред дожил всем встать все встали, но Алексей сидел на стуле, тогда стал читать приговор постановления, где говорилос по постоновлению исполнительного Комитета расстрелять.
Тогда у Николая вырвалась фраза: как нас никуда не повезут, ждать дальше было незя, я дал выстрел внего упор, он упал сразу, но и остальные также, в это время поднялся между ними плач, один другому брасалис на шею затем дали несколько выстрелов, и все упали. - У постанові старшого прокурора-криміналіста В. М. Соловйова помилково вказано, що вбивство посла Мірбаха відбулось 5 липня — насправді це відбулось 6 липня, про що згадується у джерелах.Блюмкин Яков Григорьевич // Энциклопедия «История отечества». — 1997.
- На думку А. Саммерса і Т. Мангольда, з метою пропаганди проти більшовиків.
Примітки
- Иоффе, 1992, с. 306.
- Без грифа секретно: красные цареубийцы (рос.). dokopost.ru. Архів оригіналу за 4 червня 2013. Процитовано 2013-06-4.
{{}}
: Cite має пусті невідомі параметри:|description=
та|datepublished=
() - Алексеев В. В. Гибель царской семьи: итоги и задачи изучения (рос.). romanov-center.narod.ru. оригіналу за 8 квітня 2013. Процитовано 2012-10-4.
{{}}
: Cite має пусті невідомі параметри:|description=
та|datepublished=
() - Жук, 2008, с. 4-5.
- Расследование убийства Николая II и его семьи, продолжавшееся 18 лет, объявлено завершенным (рос.). НТВ-новости. Архів оригіналу за 11 лютого 2013. Процитовано 29 грудня 2012.
- «Уголовное дело цесаревича Алексея». На вопросы обозревателя «Известий» Татьяны Батенёвой ответил следователь по особо важным делам Следственного комитета Российской Федерации Владимир Соловьёв. — 17 січня 2011.
- Интервью следователя В. Н. Соловьёва и Л. А. Аннинского. Расстрельный дом : [ 10 березня 2009] : ( )[рос.] // Достоинство : Общественно-политический журнал. — 2008. — № 1.
- «Правда»: Ленин в расстреле царской семьи не виновен! Сенсационное интервью старшего следователя по особо важным делам ГСУ СК при Прокуратуре Российской Федерации В. Н. Соловьёва.
- Верховный суд признал членов царской семьи жертвами репрессий. РИА Новости. 01/10/2008. Архів оригіналу за 17 лютого 2012. Процитовано 9 листопада 2008. (рос.)
- СКР возобновил расследование гибели семьи Романовых — Интерфакс [ 9 травня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)
- Латышев, 1992, с. 119.
- Латышев, 1992, с. 121-122.
- Хрусталёв, 2013, с. 515.
- Жук, 2008, с. 6.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 350.
- Лыкова, 2007, с. 81.
- Иоффе Г. З. «Филиппов суд». По чьему распоряжению была расстреляна царская семья? // Наука и жизнь : Журнал. — 2010. — № 8. (рос.)
- Боханов, 2008, с. 400.
- Ковальченко И. Д. Вековая проблема российской истории // Вестник Российской академии наук. — 1994. — Т. 64, № 10. — С. 916—918. (рос.)
- Латышев, 1992, с. 123-124.
- Латышев, 1992, с. 124.
- Пайпс Р. Русская революция. Том 2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 103. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 186-188.
- Примечания. 90 // Н. А. Соколов. Предварительное следствие 1919—1922 гг.: [Сб. материалов] / Сост. Л. А. Лыкова. — М.: Студия ТРИТЭ; Рос. Архив, 1998. — (Российский Архив; [Т.] VIII). Архів оригіналу за 19 червня 2013. Процитовано 19 червня 2013. (рос.)
- Латышев, 1992, с. 126.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 258.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 242-244.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 253-262.
- Пайпс Р. Русская революция. Том 2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. [http://www.e-reading-lib.org/chapter.php/143852/104/Paiips_-_Russkaya_revolyuciya._Kniga_2._Bol'sheviki_v_bor'be_za_vlast'_1917-1918.html 104. (рос.)
- Соколов Н. А. Глава XI: Перевоз детей из Тобольска // Убийство царской семьи. (рос.)
- Соколов Н. А. Глава XII: Задержание Государя, Государыни и Великой Княжны Марии Николаевны в Екатеринбурге. Переезд их и остальных детей в дом Ипатьева // Убийство царской семьи. (рос.)
- Дневники, 2012, с. 570.
- Соловьёв В. Н. Постановление о прекращении уголовного дела № 18/123666-93 «О выяснении обстоятельств гибели членов Российского императорского дома и лиц из их окружения в период 1918—1919 годов», пункты пункты 5—6. Архів оригіналу за 19 квітня 2013. Процитовано 18 квітня 2013. (рос.)
- Быков П. М. Последние дни последнего царя. (рос.)
- Щоденник Миколи II [ 16 квітня 2017 у Wayback Machine.]. Запис від 17 (30) квітня 1918 року (рос.)
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 337.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 322.
- Цветков В. Ж. Генерал Дитерихс. — Москва : Посев, 2004. (рос.)
- О. М. Авдонін «Тайна Старой Коптяковской дороги». Опубліковано на сайті «Последний император России» [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- Уральская историческая энциклопедия. — Екатеринбург, 2000. — С. [1]. (рос.)
- Соколов Н. А. Глава XIV: Стража. Система постов. Режим в доме Ипатьева // Убийство царской семьи. (рос.)
- Соколов Н. А. Царское в дни переворота / Глава I // Убийство царской семьи. (рос.)
- Соколов Н. А. Глава XXIII: Показания свидетелей и объяснения обвиняемых об убийстве царской семьи // Убийство царской семьи. (рос.)
- Соколов Н. А. Глава XV: Окружение царской семьи чекистами // Убийство царской семьи. (рос.)
- Пайпс Р. Русская революция. том=2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 106. (рос.)
- Лыкова, 2007, с. 78.
- Лыкова, 2007, с. 77.
- Из воспоминаний участника расстрела царской семьи М. А. Медведева (Кудрина) // Сборник документов, относящихся к убийству Императора Николая II и его семьи. (рос.)
- Войков, Петр Лазаревич // Уральская историческая энциклопедия. — Екатеринбург : Академкнига, 2000.
- Из беседы с И. И. Родзинским в Радиокомитете о расстреле царской семьи, г. Москва 13 мая 1964 г. (Российский Центр хранения и изучения документов новейшей истории\РЦХИДНИ\. Ф. 588. Оп. 3. Д. 14. Л. 23 — 25, 31 — 35, 41, 45.). Архів оригіналу за 11 травня 2013. Процитовано 2 травня 2013. (рос.)
- Лыкова Л. А. Введение диссертации // Следственные документы по делу об убийстве российской императорской семьи как исторический источник. Автореферат диссертации. — 2007.
- Соловьёв В. Н. Проверка версии о так называемом "ритуальном убийстве" семьи российского Императора Николая II и лиц из его окружения в 1918 году. Царь-мученик Николай II. Санкт-Петербургский общественный фонд ревнителей памяти Государя Императора Николая II; Спасо-Преображенский Валаамский ставропигиальный монастырь. Архів оригіналу за 17 лютого 2012. Процитовано 7 вересня 2011., [2] [ 24 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 330.
- Плотников И. О команде убийц царской семьи и её национальном составе : [ 26 вересня 2015] // Урал : журнал. — 2003. — № 9. (рос.)
- Вильтон Р. Крестный путь // Последние дни Романовых. — Берлин, 1923.
- Иоффе, 1992, с. 317-318.
- Из дневника Николая II // Сборник документов, относящихся к убийству Императора Николая II и его семьи. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Лыкова, 2007, с. 87.
- Иоффе, 1992, с. 301-303.
- Открытое письмо Марии Спиридоновой ЦК партии большевиков. Архів оригіналу за 24 травня 2013. Процитовано 23 травня 2013. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 303-304.
- Пайпс Р. Русская революция. том=2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 105. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 304.
- Плотников И. Ф. Предопределённость гибели царской семьи. Межд. научно-практич. конф. «Династия Романовых в русской истории и культуре». Архів оригіналу за 17 лютого 2012. Процитовано 7 вересня 2011. (рос.)
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 356.
- Иоффе, 1992, с. 304-305.
- Латышев, 1992, с. 132.
- Латышев, 1992, с. 118-119.
- Латышев, 1992, с. 121.
- . Архів оригіналу за 20 липня 2008. (рос.)
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 439.
- Расстрел Николая II и его семьи в Екатеринбурге // Уральская историческая энциклопедия.
- Иоффе, 1992, с. 308-309.
- Расстрельщики понимали, что совершают преступление. Интервью с д. и. н. С. Мироненко : [ 27 жовтня 2011] // Союзное государство : журнал. — 2008. (рос.)
- В. И. Ленин. Неизвестные документы. 1891—1922 гг. М., Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН). 2000. с. 243 (рос.)
- Латышев, 1992, с. 131-132.
- Волкогонов Д. А. Ленин. — Т. 1. — С. 142.
- Иоффе, 1992, с. 310-311.
- Вильтон Р. Голгофа // Последние дни Романовых. — Берлин, 1923.
- Лыкова, 2007, с. 86.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 342.
- До смерти верный. Сайт «Малые города». Архів оригіналу за 15 травня 2013. Процитовано 8 травня 2013. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 328.
- . Архів оригіналу за 14 травня 2017. Процитовано 19 квітня 2013. (рос.)
- Из расшифрованной записи беседы с Г. П. Никулиным в Радиокомитете о расстреле царской семьи // Сборник документов, относящихся к убийству Императора Николая II и его семьи. (рос.)
- Пайпс Р. Русская революция. том=2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 108. (рос.)
- Соловьев В. Н. Сравнительный анализ документов следствия 1918 — 1924 гг. с данными советских источников и материалами следствия 1991 — 1997 гг. Архів оригіналу за 24 травня 2013. Процитовано 22 травня 2013. (рос.)
- Зимин И. В. Животные в императорской семье // Детский мир императорских резиденций. Быт монархов и их окружение. — 1-е. — Москва : Центрполиграф, 2010. — 576 с. — (Повседневная жизнь Российского императорского двора) — . (рос.)
- Царская семья и её окружение перед казнью. Архів оригіналу за 27 травня 2013.
- Манакова Т. Джой. История царской собаки. Сайт «Русская линия». Архів оригіналу за 17 червня 2013. Процитовано 16 червня 2013. (рос.)
- Соловьёв В. Н. Сравнительный анализ документов следствия 1918 — 1924 гг. с данными советских источников. С. 2. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 339.
- Иоффе, 1992, с. 339-340.
- Иоффе, 1992, с. 340.
- «Известия» от 19 июля 1918 года. Архів оригіналу за 28 травня 2013. Процитовано 28 травня 2013.
- Следователь Владимир Соловьев: «Мы всё сделали честно и открыто» /Известия. 11 июля 2008 [ 17 липня 2015 у Wayback Machine.] (рос.)
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 374-375.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 374.
- Лыкова, 2007, с. 75.
- Лыкова, 2007, с. 89.
- Касвинов М. Двадцать три ступени вниз // Звезда : журнал. — 1972 (№ 8—9), 1973 (№ 7—10). (рос.)
- Лыкова, 2007, с. 35.
- Касвинов М. К. Двадцать три ступени вниз. — Москва : Мысль, 1978. — С. 491.
- Соколов Н. А. Убийство царской семьи // [[3] Последние дни Романовых]. — Москва : Книга, 1991. — С. 204. — .
- Козлов В. П. Глава 9. Миф против мифа, или «Свидетельства очевидца» об убийстве царской семьи // {{{Заголовок}}}. — Москва : «Российская политическая энциклопедия» (РОССПЭН), 2001. — 224 с. — .
- Лыкова Л. А. (07-08-2007). Как это было? Убийство царской семьи. Специально для сайта «Перспективы» (рос.). Сайт «Царь Михаил Романов». Архів оригіналу за 07-12-2012. Процитовано 7 грудня 2012.
- Мельгунов С. П. Судьба императора Николая II после отречения. Историко-критические очерки. — Москва : Вече, 2005. — 544 с. — .
- Пайпс Р. Глава 9. Убийство царской семьи // Русская революция. Большевики в борьбе за власть, 1917-1918. — 1-е. — Москва : «Захаров», 2005. — Т. 2. — 197 с.
- Лыкова, 2007, с. 68.
- Иоффе, 1992, с. 340-341.
- Тайна старой Коптяковской дороги : [ 16 грудня 2017] : ( )[рос.] // Источник : журнал. — 1994. — № 5. — С. 60—76.
- Мельгунов, 1979, с. 174.
- Справка о деятельности П. Л. Войкова, подготовленная ИРИ РАН (рос.). Официальный сайт Владимира Мединского. 8 лютого 2011 року. Архів оригіналу за 6 серпня 2012. Процитовано 19 липня 2012.
- Мельгунов С. П. Судьба императора Николая II после отречения. — Москва, 2005. — С. 118. — .
- Авдонин А. Н. Обретение останков царской семьи : ( )[рос.] // Уральский музей : журнал. — березень 2008. — Т. 41, № 3.
- Пайпс Р. Русская революция. том=2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 112. (рос.)
- Лыкова, 2007, с. 10.
- Сборник документов, относящихся к убийству Императора Николая II и его семьи. Сайт «Русское небо». 1999. Архів оригіналу за 18 червня 2013. Процитовано 18 червня 2013. (рос.)
- Мельгунов С. П. Судьба императора Николая II после отречения. — 2005. — С. 122. — .
- Лыкова, 2007, с. 21.
- Лыкова, 2007, с. 20.
- Центр по расследованию обстоятельств гибели Царской Семьи Дома Романовых (30 червня 1998). Судьба останков Царской семьи: факты, домыслы и вопросы. Сайт Царская семья: последние дни, расстрел, обретение останков. Архів оригіналу за 18 червня 2013. Процитовано 18 червня 2013. (рос.)
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 3.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 266-267.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 270-271.
- Шумихин С. В., к. и. н. Примечания // Записки корнета Савина : ( )[рос.] // Наше Наследие : Журнал.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 409-411.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 412.
- Лыкова Л. А. Пермь: Тайна гибели Михаила Романова. — 1-е. — Достоинство, 2010. — С. 32. — (Царское дело) — 3000 прим. — . (рос.)
- Соловьёв В. Н. Постановление о прекращении уголовного дела № 18/123666-93 «О выяснении обстоятельств гибели членов Российского императорского дома и лиц из их окружения в период 1918—1919 годов», пункты 10-13. Архів оригіналу за 25 травня 2013. Процитовано 24 травня 2013. (рос.)
- Пайпс Р. Русская революция. Том 2. Большевики в борьбе за власть. 1917—1918. — С. 110. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 345.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 402-403.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 408.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 416.
- Иоффе, 1992, с. 345-346.
- Троцкий, 1994, с. 180-181.
- Троцкий, 1994, с. 181.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 375.
- Троцкий, 1994, с. 100-101.
- Троцкий, 1994, с. 182.
- Противостояние вокруг царя (№ 59) // Правда : газета. — 2009. (рос.)
- Булдаков В. П. Красная смута: Природа и последствия революционного насилия — Изд. 2-е, доп. — М.: РОССПЭН; Фонд "Президентский центр Б. Н. Ельцина, 2010. — с.471 — 967 с. — (История сталинизма).
- Хрусталёв, 2013, с. 630.
- Свердлова К. Т. Яков Михайлович Свердлов. — 4-е. — Москва : Молодая гвардия, 1985.
- Источники по убийству Царской Семьи. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Лыкова, 2007, с. 29.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 361.
- Орлов А. Иван Смирнов и Сергей Мрачковский: дружба врозь // Тайная история сталинских преступлений.
- Дитерихс М. К. Убийство царской семьи и членов дома Романовых на Урале.
- Буранов/Хрусталёв, 2013, с. 363.
- Иоффе, 1992, с. 322.
- Из стенограммы совещания старых большевиков по вопросу пребывания Романовых на Урале, 1 февраля 1934 г. / Приложение // Соколов Н. А. Предварительное следствие 1919—1922 гг.: [Сб. материалов] / Сост. Л. А. Лыкова. — Москва : Студия ТРИТЭ; Рос. Архив, 1998. — С. 419—435. — (Российский Архив: История Отечества в свидетельствах и документах XVIII—XX вв. Вып. 8) — .
- Из книги Г. З. Беседовского «На путях к термидору»: воспоминания участника расстрела царской семьи П. Л. Войкова. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Мельгунов С. П. Судьба императора Николая II после отречения. — Москва, 2005. — С. 123. — .
- Лыкова, 2007, с. 22.
- Скуратов Ю. И. Письмо Святейшему Патриарху Московскому и Всея Руси Алексию II от Генерального прокурора РФ Ю. И. Скуратова. Архів оригіналу за 28 квітня 2013. Процитовано 25 квітня 2013. (рос.)
- Иоффе, 1992, с. 321.
- Из дневника Александры Фёдоровны, г. Екатеринбург, дом Ипатьева, май — июль 1918 г. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Мельгунов С. П. Судьба императора Николая II после отречения. — Москва, 2005. — С. 116. — .
- Иоффе, 1992, с. 331.
- Соловьев В. Н. Сравнительный анализ документов следствия 1918 — 1924 гг. с данными советских источников и материалами следствия 1991—1997 гг. — С. 3. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Соловьев В. Н. Ответ на десять вопросов Патриархии. Письмо Святейшему Патриарху Московскому и Всея Руси Алексию II от старшего прокуророра-криминалиста Главного следственного управления Генеральной прокуратуры РФ, советника юстиции В.Н. Соловьева. Архів оригіналу за 28 травня 2013., [4] [ 24 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Васьковский О. А., Ефремов Б. А., Ниренбург Я. Л., Плотников И. Ф., Пожидаева Г. В., Тертышный А. Т. Главный фронт республики // Революция защищается / Научный редактор — О. А. Васьковский. — Свердловск : Сред.-Урал. кн. изд-во, 1989.
- Иоффе, 1992, с. 341-342.
- Коковцов В. Н. Из моего прошлого. Воспоминания 1903—1919 гг. Том II. Париж, 1933. Часть седьмая. Время после моего увольнения Революция и бегство из России. Глава III. Архів оригіналу за 27 травня 2013. (рос.)
- Лыкова Л. А. . Архів оригіналу за 26 квітня 2017. Процитовано 27 квітня 2013. (рос.)
- Сонин Л. Правда и ложь о тайне века : ( )[рос.] // Урал : журнал. — 1996. — № 7.
- Материалы Комиссии по изучению вопросов, связанных с исследованием и перезахоронением останков российского Императора Николая II и членов его семьи. Царь-мученик Николай II. Санкт-Петербургский общественный фонд ревнителей памяти Государя Императора Николая II; Спасо-Преображенский Валаамский ставропигиальный монастырь. Архів оригіналу за 17 лютого 2012. Процитовано 7 вересня 2011., [5] [ 24 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Латышев, 1992, с. 131.
- Кривякина Е. Следствие установило: Ленин не убивал царскую семью // Комсомольская правда. — 2011. (рос.)
- Убийство царской семьи Романовых не смогли «повесить» на Ленина. Архів оригіналу за 27 травня 2013. Процитовано 27 травня 2013. (рос.)
- Боханов, 2008, с. 388.
- Плотников И. Ф. Александр Васильевич Колчак. Жизнь и деятельность. — Ростов-на-Дону : Феникс, 1998. — С. 265. — .
- Хрусталёв, 2013, с. 709.
- Хрусталёв В. М. Великий князь Михаил Александрович. — Москва : Вече, 2008. — С. 511. — (Царский дом) — 3000 прим. — . (рос.)
- Хрусталёв, 2013, с. 725.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ubiti v budinku Ipatyeva 1 ryad Mikola II iz sim yeyu zliva napravo Olga Mariya Mikola Oleksandra Anastasiya Oleksij i Tetyana 2 ryad lejb medik Ye S Botkin lejb kuhar I M Haritonov 3 ryad pokoyivka kamerdiner polkovnik A Ye Trupp Rozstril sim yi Romanovih u rosijskih dzherelah perevazhno Rozstril carskoyi sim yi rozstril kolishnogo rosijskogo imperatora Mikoli II ta jogo sim yi zdijsnenij u napivpidvalnomu primishenni budinku Ipatyeva v Yekaterinburzi v nich iz 16 na 17 lipnya 1918 roku zgidno iz postanovoyu vikonkomu Uralskoyi oblasnoyi Radi robitnichih selyanskih ta soldatskih deputativ yakij ocholyuvali bilshoviki Razom iz sim yeyu kolishnogo carya buli rozstrilyani j chleni yiyi pochtu Bilshist istorikiv kincya XX pochatku XXI stolittya pidtrimuyut dumku pro te sho principove rishennya pro rozstril Mikoli II bulo uhvalene v Moskvi pri comu zazvichaj ukazuyut na kerivnictvo Radyanskoyi Rosiyi zokrema Sverdlova ta Lenina Prote spilnoyi dumki pro te chi bula vidana sankciya na rozstril Mikoli II bez sudu sho faktichno vidbulos ta chi bula dana sankciya na rozstril usiyeyi sim yi sered istorikiv nateper nemaye Sered yuristiv takozh nemaye spilnoyi dumki z privodu togo chi buv rozstril sankcionovanij vishim radyanskim kerivnictvom Zokrema yaksho odin iz rosijskih ekspertiv kriminalistiv Yu Zhuk vvazhaye bezsumnivnim faktom te sho vikonkom Uralskoyi oblasnoyi Radi diyav u vidpovidnosti z instrukciyami pershih osib Radyanskoyi derzhavi to starshij slidchij z osoblivo vazhlivih sprav Slidchogo Komitetu Rosiyi V M Solovjov kotrij iz 1993 roku provodiv rozsliduvannya obstavin ubivstva sim yi kolishnogo carya u svoyih interv yu v 2008 2011 rokah stverdzhuvav sho rozstril Mikoli II ta jogo sim yi provodivsya bez sankciyi Lenina ta Sverdlova Oskilki do rishennya Prezidiyi Verhovnogo sudu Rosiyi vid 1 zhovtnya 2008 roku vvazhalos sho Uralska oblasna rada ne bula sudovim abo inshim organom yakij mav povnovazhennya vinositi virok vishenazvani podiyi trivalij chas rozglyadalis iz yuridichnoyi tochki zoru ne yak politichni represiyi a yak ubivstvo sho pereshkodzhalo posmertnij reabilitaciyi Mikoli II ta jogo sim yi Ostanki p yati chleniv sim yi kolishnogo rosijskogo imperatora a takozh yih slug znajdeni v lipni 1991 roku nepodalik Yekaterinburga pid nasipom Staroyi Koptyakovskoyi dorogi Pid chas slidstva po kriminalnij spravi yaku provodila Genprokuratura Rosiyi ostanki buli identifikovani 17 lipnya 1998 roku ostanki chleniv sim yi Romanovih pohovani v Petropavlovskomu sobori v Sankt Peterburzi U lipni 2007 roku znajdeni takozh ostanki sina ostannogo rosijskogo imperatora Oleksiya ta donki Mariyi U veresni 2015 roku Slidchij komitet Rosiyi vidnoviv rozsliduvannya za faktom zagibeli sim yi Romanovih PeredistoriyaMikola II iz dochkami Olgoyu Anastasiyeyu i Tetyanoyu Tobolsk zima 1917 roku Mikola II zi spadkoyemcem u zaslanni v Tobolsku 1917 rik Unaslidok Lyutnevoyi revolyuciyi Mikola II zriksya prestolu ta razom iz sim yeyu znahodivsya pid domashnim areshtom u Carskomu Seli Za svidchennyami Oleksandra Kerenskogo koli vin ministr yusticiyi Timchasovogo uryadu lishe cherez 5 dniv pislya vidrechennya carya vijshov na tribunu Moskovskoyi Radi jogo zasipali zlivoyu vikrikiv iz zalu z vimogoyu stratiti Mikolu II Vin pisav u svoyih spogadah Smertna kara Mikoli Drugogo ta vidpravka jogo sim yi z Aleksandrovskogo palacu v Petropavlivsku fortecyu abo Kronshtadt os shaleni inodi nesamoviti vimogi soten usilyakih delegacij deputacij ta rezolyucij sho z yavlyalisya ta pred yavlyalisya Timchasovomu uryadu Originalnij tekst ros Smertnaya kazn Nikolaya Vtorogo i otpravka ego semi iz Aleksandrovskogo dvorca v Petropavlovskuyu krepost ili Kronshtadt vot yarostnye inogda isstuplyonnye trebovaniya soten vsyacheskih delegacij deputacij i rezolyucij yavlyavshihsya i predyavlyavshih ih Vremennomu pravitelstvu U serpni 1917 roku Mikolu II ta chleniv jogo sim yi vislali do Tobolska Pislya prihodu bilshovikiv do vladi na pochatku 1918 roku radyanskij uryad obgovoryuvav propoziciyu provesti vidkritij sudovij proces nad kolishnim carem Istorik Latishev u svoyij knizi pishe sho ideya sudu nad Mikoloyu II bula pidtrimana Trockim prote Lenin vikazav sumniv u svoyechasnosti provedennya takogo procesu Za svidchennyam narkoma yusticiyi ce pitannya bilshoviki vidklali na neviznachenij termin yakij tak i ne nastav Na dumku istorika V M Hrustalova do vesni 1918 roku bilshovicke kerivnictvo rozrobilo plan zi zboru usih predstavnikiv dinastiyi Romanovih na Urali de yih mozhna bulo b utrimuvati na znachnij viddali vid zovnishnih nebezpek u viglyadi Nimeckoyi imperiyi ta Antanti a z inshogo boku bilshoviki sho mali u cij miscevosti velikij politichnij vpliv mogli b utrimuvati situaciyu z Romanovimi pid svoyim kontrolem U takomu misci yak pisav istorik Romanovih mozhna bulo b znishiti znajshovshi dlya cogo neobhidnij privid U kvitni travni 1918 roku Mikolu II razom iz rodinoyu ta obslugovchim personalom dostavili z ohoronoyu z Tobolska do chervonoyi stolici Uralu Yekaterinburga de do cogo chasu vzhe znahodilis inshi predstavniki imperatorskogo domu Romanovih Same tut u seredini lipnya 1918 roku v period strimkogo nastupu antibilshovickih sil Chehoslovackogo korpusu ta yaki nablizhalisya do Yekaterinburga i dijsno vzyali jogo pid svij kontrol za visim dniv bula zdijsnena rozprava nad rodinoyu kolishnogo carya Odniyeyu iz prichin rozstrilu predstavniki miscevih bilshovikiv nazivali rozkrittya zmovi yaka bucimto mala na meti zvilnennya Mikoli II Prote zgidno zi spogadami chleniv kolegiyi Uralskoyi OblChK I I Rodzinskogo ta M O Medvedyeva Kudrina v dijsnosti cya zmova bula provokaciyeyu yaku organizuvali uralski bilshoviki shob yak vvazhayut suchasni doslidniki otrimati pidstavi dlya pozasudovoyi rozpravi Perebig podijOdna iz ostannih fotografij Mikoli II zroblena pid chas jogo zaslannya do TobolskaZaslannya do Yekaterinburga Istorik O M Bohanov pishe sho isnuye bagato gipotez chomu carya razom iz sim yeyu perevezli z Tobolska do Yekaterinburga ta chi mav vin namir utekti v toj zhe chas Bohanov vvazhaye cilkom vstanovlenim faktom te sho peredumovoyu pereyizdu do Yekaterinburga bulo bazhannya bilshovikiv zabezpechiti kolishnomu carevi ta jogo rodini bilsh zhorstkij rezhim utrimannya ta pidgotuvatisya do yih likvidaciyi Prote za doslidzhennyami istorikiv bilshoviki na toj chas ne buli odnoridnoyu siloyu 1 kvitnya VCVK uhvaliv rishennya perevesti carsku sim yu do Moskvi Kategorichno proti cogo rishennya vistupila misceva vlada Uralu ta zaproponuvali perevesti sim yu Romanovih do Yekaterinburga Jmovirno v rezultati protistoyannya Moskvi ta Uralu z yavilos nove rishennya VCVK vid 6 kvitnya 1918 roku zgidno z yakim usi areshtovani napravleni na Ural U pidsumku rishennya VCVK zvelis do rozporyadzhennya pro pidgotovku vidkritogo sudovogo procesu nad Mikoloyu II ta pro peremishennya carskoyi sim yi do Yekaterinburga Cej pereyizd doruchili organizuvati osoblivomu upovnovazhenomu VCVK Vasilyu Yakovlyevu yakogo Sverdlov dobre znav za spilnoyu revolyucijnoyu robotoyu pid chas revolyuciyi 1905 1907 rokiv Sekretnu misiyu iz vivezennya Romanovih do Yekaterinburga metoyu yakoyi v podalshomu malo stati yih podalshe transportuvannya do Moskvi ocholiv prislanij iz Moskvi do Tobolska komisar Vasil Yakovlyev Myachin U zv yazku iz hvoroboyu sina Mikoli II Oleksiya virisheno zalishiti vsih ditej krim Mariyi v Tobolsku mayuchi nadiyu sho voni priyednayutsya do sim yi piznishe 26 kvitnya 1918 roku Romanovi pid ohoronoyu kulemetnikiv pokinuli Tobolsk a 27 kvitnya uvecheri pribuli do Tyumeni 30 kvitnya poyizd iz Tyumeni pribuv do Yekaterinburga de Yakovlyev peredav kolishnogo carya jogo druzhinu i dochku Mariyu kerivniku Uralskoyi oblasnoyi radi O G Byeloborodovu Razom iz Romanovimi do Yekaterinburga pribuli knyaz Ye S Botkin A S Demidova Isnuyut svidchennya sho pid chas pereyizdu Mikoli II iz Tobolska do Yekaterinburga kerivnictvo Uralskoyi oblasti robilo sprobi vbiti kolishnogo carya Piznishe Byeloborodov u svoyih nezakinchenih spogadah pisav Mi vvazhali sho pevno nemaye niyakoyi neobhidnosti dostavlyati Mikolu do Yekaterinburga tak sho yakbi sklalisya spriyatlivi umovi pid chas jogo perevedennya to jogo slid bulo b rozstrilyati po dorozi Takij nakaz mav Zaslavskij i uves chas staravsya zdijsniti jogo vikonannya hocha j bezrezultatno Jogo namiri buli rozgadani Yakovlyevim Originalnij tekst ros My schitali chto pozhaluj net dazhe nadobnosti dostavlyat Nikolaya v Ekaterinburg chto esli predstavyatsya blagopriyatnye usloviya vo vremya ego perevoda on dolzhen byt rasstrelyan po doroge Takoj nakaz imel Zaslavskij i vsyo vremya staralsya predprinyat shagi k ego osushestvleniyu hotya i bezrezultatno Ego namereniya byli razgadany Yakovlevym Za tverdzhennyami na 4 j Uralskij oblasnij konferenciyi RKP b yaka prohodila v cej chas u Yekaterinburzi v privatnomu spilkuvanni bilshist delegativ vislovlyuvalisya za neobhidnist najshvidshogo rozstrilu Romanovih metoyu chogo malo buti poperedzhennya sprobi vidnovlennya monarhiyi v Rosiyi Protistoyannya sho viniklo pid chas pereyizdu z Tobolska do Yekaterinburga mizh poslanimi z Yekaterinburga zagonami ta Yakovlyevim yakomu stalo vidomo pro namiri uralciv znishiti Mikolu II vdalos virishiti lishe shlyahom peregovoriv z Moskvoyu yaki provodili obidvi storoni Moskva u lici Sverdlova vimagala vid uralskogo kerivnictva garantij bezpeki carskoyi sim yi j lishe pislya togo yak voni buli nadani Sverdlov pidtverdiv ranishe dane Yakovlyevu rozporyadzhennya vezti Romanovih na Ural 23 travnya 1918 roku do Yekaterinburga pribuli inshi diti Mikoli II u suprovodi grupi slug ta chastini imperatorskoyi sviti U Budinok Ipatyeva buli dopusheni A Ye Trupp I M Haritonov pleminnik I D Sednova ta G K Nagornij Peredacha sim yi Romanovih Uralskij oblradi Hudozhnik V M Pchelin 1927 rik Vidrazu pislya pributtya do Yekaterinburga chekisti areshtuvali chotiroh osib iz chisla tih hto suprovodzhuvav ditej kolishnogo carya ad yutanta carya knyazya I L Tatisheva kamerdinera druzhini carya O A Volkova yiyi kamer frejlinu knyaginyu A V Gendrikovu ta pridvornu lektrisu K A Shnejder Tatishev ta knyaz Dolgorukov yakij pribuv do Yekaterinburga razom iz carskim podruzhzhyam buli rozstrilyani v Yekaterinburzi Gendrikova Shnejder ta Volkov pislya rozstrilu carskoyi sim yi buli perevedeni do Permi u zv yazku iz evakuaciyeyu Yekaterinburga Tam voni buli zasudzheni organami ChK do strati yak zalozhniki u nich iz 3 na 4 veresnya 1918 roku Gendrikova ta Shnejder buli rozstrilyani Volkovu vdalos utekti bezposeredno iz miscya strati Zgidno iz versiyeyu uchasnika cih podij bilshovika P M Bikova u knyazya Dolgorukova yakij za slovami Bikova viv sebe pidozrilo buli znajdeni dvi karti Sibiru z poznachenimi vodnimi shlyahami ta yakimis specialnimi pomitkami a takozh znachna suma groshej Jogo pokazi pidtverdzhuvali te sho vin mav namir organizuvati vtechu Romanovih iz Tobolska Bilshosti iz chleniv sviti yaki ne buli areshtovani nakazali pokinuti Permsku guberniyu Likaryu spadkoyemcya prestolu V M Derevenko dozvoleno zalishitisya v Yekaterinburzi yak privatnij osobi ta dva razi na tizhden oglyadati Oleksiya pid naglyadom Avdyeyeva komendanta budinku Ipatyeva Aresht u budinku Ipatyeva Dokladnishe Budinok Ipatyeva Sim yu Romanovih rozmistili v budinku osoblivogo priznachennya rekvizovanomu mayetku vijskovogo inzhenera u vidstavci U nomu razom iz sim yeyu Romanovih prozhivali likar Ye S Botkin kamer lakej A Ye Trupp pokoyivka kolishnoyi imperatrici kuhar I M Haritonov ta kuharchuk Leonid Sednov Budinok garnij chistij Nam vidvedeni chotiri kimnati spalnya kutova vbiralnya poruch yidalnya z viknami v sadok i z vidom na nizovinnu chastinu mista ta nasamkinec prostora zala z arkoyu bez dverej lt gt Rozmistilis takim chinom Aliks imperatricya Mariya ta ya utroh u spalni vbiralnya spilna v yidalni N yuta Demidova u zali Botkin Chemodurov i Sednov Nepodalik pid yizdu kimnata kar aulnogo oficera Varta rozmishuvalasya u dvoh kimnatah nepodalik yidalni Shob jti do vannoyi ta W C vaterklozet slid projti povz vartovogo bilya dverej kar aulnogo primishennya Navkolo budinku zbudovanij visokij parkan iz doshok na viddali dva sazheni vid vikon tam stoyali vartovi vishikuvani u lancyug u sadku takozh stoyali vartovi Originalnij tekst ros Dom horoshij chistyj Nam byli otvedeny chetyre komnaty spalnya uglovaya ubornaya ryadom stolovaya s oknami v sadik i s vidom na nizmennuyu chast goroda i nakonec prostornaya zala s arkoyu bez dverej lt gt Razmestilis sleduyushim obrazom Aliks imperatrica Mariya i ya vtroyom v spalne ubornaya obshaya v stolovoj N yuta Demidova v zale Botkin Chemodurov i Sednyov Okolo podezda komnata kar aulnogo oficera Karaul pomeshalsya v dvuh komnatah okolo stolovoj Chtoby idti v vannuyu i W C vaterklozet nuzhno prohodit mimo chasovogo u dverej kar aulnogo pomesheniya Vokrug doma postroen ochen vysokij doschatyj zabor v dvuh sazhenyah ot okon tam stoyala cep chasovyh v sadike tozhe Carska rodina provela u svoyemu ostannomu budinku 78 dniv Komendantom budinku osoblivogo priznachennya priznacheno Sudovij slidchij z osoblivo vazhlivih sprav Omskogo okruzhnogo sudu M O Sokolov Azh do rozsekrechennya radyanskih dzherel u 1989 1992 gg materiali Sokolova ta praci yaki na nih opirayutsya Viltona ta Diterihsa buli osnovnim dzherelom danih pro rozstril carskoyi rodini Slidchij Sokolov kotromu O V Kolchak u lyutomu 1919 roku doruchiv prodovzhiti vede nnya spravi pro vbivstvo Romanovih zumiv vidnoviti kartinu ostannih misyaciv zhittya carskoyi rodini iz chastinoyu sviti v budinku Ipatyeva Zokrema Sokolov rekonstruyuvav sistemu postiv ta yih rozmishennya sklav spisok zovnishnoyi ta vnutrishnoyi ohoroni Odnim iz dzherel informaciyi dlya slidchogo Sokolova stali svidchennya chlena carskoyi sviti kamerdinera T I Chemodurova yakij divom zalishivsya v zhivih yakij zayaviv sho v budinku Ipatyeva buv ustanovlenij duzhe vazhkij rezhim i vidnoshennya ohoroni bulo zovsim oburlivim Ne povnistyu doviryayuchi jogo pokazam u knizi Sokolov govorit ya dopuskav sho Chemodurov mig buti ne zovsim vidkritim u svoyih pokazah vladi ta viyasnyav sho vin rozpovidav inshim lyudyam pro zhittya v Ipatyevskomu budinku ros ya dopuskal chto Chemodurov mog byt ne vpolne otkrovenen v svoih pokazaniyah pered vlastyu i vyyasnyal chto on rasskazyval drugim lyudyam pro zhizn v Ipatevskom dome Sokolov pereviriv yih cherez kolishnogo nachalnika carskoyi ohoroni Kobilinskogo kamerdinera Volkova a takozh Zhilyara ta Gibbsa Sokolov takozh vivchiv pokazi kilkoh inshih kolishnih chleniv sviti kolishnogo carya u tomu chisli vikladacha francuzkoyi movi rodom zi Shvejcariyi Samogo Zhilyara pereviz latish Svikke Rodionov do Yekaterinburga iz ditmi carya yaki viyihali iz Tobolska piznishe prote jogo ne pomistili u budinok Ipatyeva Okrim cogo pislya togo yak Yekaterinburg perejshov u ruki bilih buli znajdeni ta dopitani kilka kolishnih ohoronciv budinku Ipatyeva u tomu chisli Suyetin Latipov ta Letemin Detalni pokazi dali kolishnij ohoronec Proskuryakov ta kolishnij varti budinku Yakimov Za svidchennyam T I Chemodurova vidrazu pislya pributtya Mikoli II iz druzhinoyu v budinok Ipatyeva yim proveli obshuk prichomu odin iz tih hto provodili obshuk vihopiv ridikyul iz ruk Velmozhnoyi Pani chim sprichiniv zauvazhennya Velmozhnogo Pana Do cogo chasu ya mav spravu lishe iz chesnimi ta poryadnimi lyudmi ros odin iz proizvodivshih obysk vyhvatil ridikyul iz ruk Gosudaryni i vyzval zamechanie Gosudarya Do sih por ya imel delo s chestnymi i poryadochnymi lyudmi Budinok Ipatyeva Kolishnij nachalnik carskoyi ohoroni Kobilinskij zi sliv Chemodurova rozpovidav stavilas na stil miska lozhok nozhiv videlok ne vistachalo v obidi brali uchast i chervonoarmijci prijde htos iz nih i lize do miski Nu vam uzhe dosit Knyazhni spali na pidlozi oskilki ne vistachalo lizhok Vlashtovuvalas pereklichka Koli knyazhni jshli do vbiralni chervonoarmijci nibi yak varta jshli za nimi ros stavilas na stol miska lozhek nozhej vilok ne hvatalo uchastvovali v obede i krasnoarmejcy pridyot kakoj nibud i lezet v misku Nu s vas dovolno Knyazhny spali na polu tak kak krovatej u nih ne bylo Ustraivalas pereklichka Kogda knyazhny shli v ubornuyu krasnoarmejcy yakoby dlya karaula shli za nimi Svidok Yakimov pid chas podij rozvidnij varti rozpovidav sho vartovi spivali pisni yaki zvichajno ne buli priyemni dlya carya ros kotorye konechno ne byli priyatny dlya carya Druzhno tovarishi v nogu Otrechyomsya ot starogo mira ta inshi Slidchij Sokolov takozh pishe sho yaskravishe usilyakih sliv govorit sam budinok Ipatyeva pro te yak zhilos tut v yaznyam Nezvichni za cinizmom napisi ta zobrazhennya iz nezminnoyu temoyu pro Rasputina ros krasnorechivee vsyakih slov govorit sam dom Ipateva kak zhilos zdes uznikam Neobychnye po cinizmu nadpisi i izobrazheniya s neizmennoj temoj o Rasputine U dovershennya vsogo zgidno z pokazami opitanih Sokolovim svidkiv hlopec iz robitnikiv Fajka Safonov demonstrativno naspivuvav bezposeredno pid viknami carskoyi sim yi nepristojni chastivki Sokolov takozh duzhe negativno harakterizuye chastinu ohoronciv budinku Ipatyeva nazivayuchi yih rozpropagandovanimi pokidkami iz seredovisha rosijskogo narodu ros raspropagandirovannymi otbrosami iz sredy russkogo naroda a pershogo komendanta budinku Ipatyeva Avdeyeva najyaskravishim predstavnikom cih pokidkiv robitnichogo seredovisha tipovij mitingovij krikun zovsim netyamushij glibokij neviglas piyak ta zlodij ros samym yarkim predstavitelem etih otbrosov rabochej sredy tipichnyj mitingovyj krikun krajne bestolkovyj gluboko nevezhestvennyj pyanica i vor Povidomlyalosya takozh pro kradizhku carskih rechej ohoronoyu Vartovi rozkradali takozh produkti yaki prisilali areshtovanim monahini zhinochogo Richard Pajps pishe sho kradizhki carskogo majna yaki rozpochalis u cej chas ne mogli ne trivozhiti Mikolu ta Oleksandru oskilki sered inshih rechej u sarayi znahodilis yashiki z yih osobistimi listami ta shodennikami Okrim cogo yak pishe Pajps isnuyut chimalo rozpovidej pro grube povodzhennya ohoronciv iz chlenami rodini kolishnogo carya pro te sho ohoronci mogli dozvoliti sobi v bud yakij chas zajti do kimnati knyazhen sho voni zabirali yizhu i navit shtovhali kolishnogo carya Hocha ci rozpovidi j mayut pid soboyu pevni pidstavi prote v nih bagato perebilshen Komendant i ohorona bez sumniviv veli sebe grubo prote nemaye svidchen sho pidtverdzhuyut vidkriti zlovzhivannya ros Hotya takie rasskazy i nebezosnovatelny v nih mnogoe preuvelicheno Komendant i ohrana bez somneniya veli sebya grubo no net svidetelstv podtverzhdayushih otkrytye zloupotrebleniya Veletenskij spokij yakij vidznachayut ryad avtoriv iz yakim Mikola ta chleni jogo sim yi perenosili tyagar nevoli Pajps poyasnyuye pochuttyam vlasnoyi gidnosti ta fatalizmom yakij ukorenivsya v yih glibokij religijnosti ros fatalizmom korenivshimsya v ih glubokoj religioznosti Provokaciya Listi oficera Rosijskoyi armiyi 17 chervnya areshtovanim povidomili sho monahinyam Novo Tihvinskogo monastirya dozvoleno dostavlyati do yih stolu yajcya moloko ta vershki Yak pishe R Pajps 19 chi 20 chervnya carska rodina viyavila u probci odniyeyi z plyashok iz vershkami zapisku francuzkoyu movoyu Druzi ne drimayut ta nadiyutsya sho chas yakogo tak dovgo chekali nastav Povstannya chehoslovakiv stanovit use bilsh serjoznu zagrozu dlya bilshovikiv Samara Chelyabinsk ta ves shidnij i zahidnij Sibir znahodyatsya pid kontrolem nacionalnogo Timchasovogo Uryadu Druzhnya armiya slov yan uzhe za visimdesyat kilometriv vid Yekaterinburga opir soldativ Chervonoyi Armiyi bezuspishnij Budte uvazhni do vsogo sho vidbuvayetsya nazovni chekajte ta nadijtesya Prote blagayu vas budte oberezhnimi tomu sho bilshoviki poki yih she ne peremogli predstavlyayut dlya vas realnu ta serjoznu nebezpeku Budte napogotovi u bud yakij chas uden i vnochi Zrobit kreslennya vashih dvoh kimnat rozmishennya mebli lizhka Napishit tochnij chas koli vi usi lyagayete spati Odin iz vas povinen vidteper ne spati vid 2 do 3 godini shonochi Dajte vidpovid kilkoma slovami prote nadajte proshu vas neobhidni dani vashim druzyam nazovni Peredajte vidpovid tomu zh soldatu yakij vruchit vam cyu zapisku pismovo prote ne kazhit ni odnogo slova Toj hto gotovij pomerti za vas Oficer Rosijskoyi armiyi Originalnij tekst ros Druzya ne dremlyut i nadeyutsya chto chas kotorogo tak dolgo zhdali nastal Vosstanie chehoslovakov predstavlyaet vsyo bolee seryoznuyu ugrozu dlya bolshevikov Samara Chelyabinsk i vsya vostochnaya i zapadnaya Sibir nahodyatsya pod kontrolem nacionalnogo Vremennogo pravitelstva Druzhestvennaya armiya slavyan uzhe v vosmidesyati kilometrah ot Ekaterinburga soprotivlenie soldat Krasnoj Armii bezuspeshno Budte vnimatelny ko vsemu chto proishodit snaruzhi zhdite i nadejtes No v to zhe vremya umolyayu vas budte osmotritelny ibo bolsheviki poka ih eshyo ne pobedili predstavlyayut dlya vas realnuyu i seryoznuyu opasnost Budte nagotove vo vsyakij chas dnyom i nochyu Sdelajte chertyozh vashih dvuh komnat raspolozhenie mebel krovati Napishite tochnyj chas kogda vse vy lozhites spat Odin iz vas dolzhen otnyne bodrstvovat ot 2 do 3 kazhduyu noch Otvette neskolkimi slovami no dajte proshu vas neobhodimye svedeniya vashim druzyam snaruzhi Peredajte otvet tomu zhe soldatu kotoryj vruchit vam etu zapisku pismenno no ne govorite ni slova Tot kto gotov umeret za vas Oficer Russkoj armii Original zapiski Les amis ne dorment plus et esperent que l heure si longtemps attendue est arrivee La revolte des tschekoslovaques menace les bolcheviks de plus en plus serieusement Samara Tschelabinsk et toute la Sibirie orientale et occidentale est au pouvoir de gouvernement national provisoir L armee des amis slaves est a quatre vingt kilometres d Ekaterinbourg les soldats de l armee rouge ne resistent pas efficassement Soyez attentifs au tout mouvement de dehors attendez et esperez Mais en meme temps je vous supplie soyez prudents parce que les bolcheviks avant d etre vaincus represent pour vous le peril reel et serieux Soyez prets toutes les heures la journee et la nuit Faite le croquis des vos deux chambres les places des meubles des lits Ecrivez bien l heure quant vous allez coucher vous tous L un de vous ne doit dormir de 2 a 3 heure toutes les nuits qui suivent Repondez par quelques mots mais donnez je vous en prie tous les renseignements utiles pour vos amis de dehors C est au meme soldat qui vous transmet cette note qu il faut donner votre reponse par ecrit mais pas un seul mot Un qui est pret a mourir pour vous L officier de l armee Russe U shodenniku Mikoli II navit z yavlyayetsya zapis vid 14 27 lipnya v yakomu skazano Dnyami mi otrimali dva listi odin za inshim u yakih nam povidomlyali shob mi prigotuvalis do vikradennya yakimis viddanimi lyudmi ros Na dnyah my poluchili dva pisma odno za drugim v kotoryh nam soobshali chtoby my prigotovilis byt pohishennymi kakimi to predannymi lyudmi Zgidno z danimi literaturnih dzherel ye zgadki pro chotiri listi oficera ta vidpovidi Romanovih na nih U tretomu listi otrimanomu 26 chervnya rosijskij oficer prosiv buti napogotovi ta chekati signalu V nich z 26 na 27 chervnya carska rodina tak i ne lyagala spati sidili odyagnuti U shodenniku Mikoli z yavlyayetsya zapis sho chekannya ta nevpevnenist buli duzhe bolisnimi ros ozhidanie i neuverennost byli ochen muchitelny 28 chervnya rodina kolishnogo carya vidpravlyaye lista v yakomu povidomlyaye sho Mi ne hochemo j ne mozhemo UTIKATI Mi lishe mozhemo buti vikradenimi siloyu yak siloyu nas privezli z Tobolska Tomu ne rozrahovujte na bud yaku nashu aktivnu dopomogu U komendanta bagato pomichnikiv voni chasto zminyuyutsya ta stali strivozhenimi Voni retelno ohoronyayut nashu v yaznicyu j nashe zhittya ta dobre z nami povodyatsya Mi b ne bazhali shob voni postrazhdali cherez nas abo shob vi postrazhdali cherez nas Najgolovnishe zaradi Boga unikajte proliti krov Zbirajte informaciyu pro nih samostijno Spustitisya z vikna bez dopomogi drabini absolyutno nemozhlivo Prote navit yak mi j spustimosya zalishayetsya velika nebezpeka tomu sho vikno kimnati komendanta vidkrite j na nizhnomu poversi vhid do yakogo vede z dvoru vstanovlenij kulemet Zakresleno Tomu zalishte dumku nas vikrasti Yaksho vi za nami sposterigayete vi zavzhdi zmozhete sprobuvati vryatuvati nas u vipadku neminuchoyi ta realnoyi nebezpeki Mi zovsim ne znayemo sho vidbuvayetsya nazovni oskilki ne otrimuyemo ni gazet ni listiv Pislya togo yak dozvolili rozkleyiti vikno sposterezhennya posililos i mi ne mozhemo navit visunuti u vikno golovu bez riziku otrimati kulyu v oblichchya Originalnij tekst ros My ne hotim i ne mozhem BEZhAT My tolko mozhem byt pohisheny siloj kak siloj nas privezli iz Tobolska Poetomu ne rasschityvajte ni na kakuyu nashu aktivnuyu pomosh U komendanta mnogo pomoshnikov oni chasto smenyayutsya i stali trevozhny Oni bditelno ohranyayut nashu tyurmu i nashi zhizni i obrashayutsya s nami horosho My by ne hoteli chtoby oni postradali iz za nas ili chtoby vy postradali za nas Samoe glavnoe radi Boga izbegajte prolit krov Sobirajte informaciyu o nih sami Spustitsya iz okna bez pomoshi lestnicy sovershenno nevozmozhno No dazhe esli my spustimsya ostayotsya ogromnaya opasnost potomu chto okno komnaty komendanta otkryto i na nizhnem etazhe vhod v kotoryj vedyot so dvora ustanovlen pulemyot Zakresleno Poetomu ostavte mysl nas pohitit Esli vy za nami nablyudaete vy vsegda mozhete popytatsya spasti nas v sluchae neminuemoj i realnoj opasnosti My sovershenno ne znaem chto proishodit snaruzhi tak kak ne poluchaem ni gazet ni pisem Posle togo kak razreshili raspechatat okno nablyudenie usililos i my ne mozhem dazhe vysunut v okno golovu bez riska poluchit pulyu v lico Richard Pajps zvertaye uvagu na divni osoblivosti cogo listuvannya anonimnij rosijskij oficer zvichajno mav bi buti monarhistom prote zvertavsya do carya na vi vous zamist Vasha Velichnist Votre Majeste ta j ne zrozumilo yakim chinom monarhisti zumili bi pidsunuti lista u probku Zbereglisya spogadi pershogo komendanta budinku Ipatyeva Avdeyeva yakij stverdzhuye sho chekisti bucimto znajshli spravzhnogo avtora lista serbskogo oficera Magicha Naspravdi yak nagoloshuye Richard Pajps u Yekaterinburzi ne bulo niyakogo Magicha U misti dijsno perebuvav serbskij oficer iz podibnim prizvishem Michich Yarko Kostyantinovich prote vidomo sho vin pribuv do Yekaterinburga lishe 4 lipnya koli ce listuvannya vzhe majzhe zakinchilosya Rozsekrechennya u 1989 1992 rokah spogadiv uchasnikiv podij ostatochno proyasnilo kartinu iz zagadkovimi listami nevidomogo rosijskogo oficera Uchasnik rozstrilu M O Medvedyev Kudrin viznav sho listuvannya bulo provokaciyeyu organizovanoyu uralskimi bilshovikami z metoyu pereviriti gotovnist carskoyi sim yi do vtechi Pislya togo yak Romanovi zi sliv Medvedyeva dvi chi tri nochi proveli odyagnutimi taka gotovnist dlya nogo stala ochevidnoyu P L Vojkov Brav uchast u virishenni doli Romanovih Avtorom tekstu buv P L Vojkov yakij deyakij chas zhiv u Zhenevi Shvejcariya Listi perepisuvav na chistovik I Rodzinskij oskilki v nogo buv krashij pocherk Sam Rodzinskij u svoyih spogadah stverdzhuye sho pocherk tam mij u cih dokumentah Zamina komendanta Avdeyeva na Yurovskogo 4 lipnya 1918 roku ohorona carskoyi sim yi bula doruchena chlenu kolegiyi Uralskoyi oblasnoyi ChK U deyakih dzherelah Yurovskij pomilkovo nazivayetsya golovoyu ChK naspravdi cyu posadu zajmav F M Lukoyanov Pomichnikom komendanta budinku osoblivogo priznachennya stav spivrobitnik oblasnoyi ChK G P Nikulin Poperednij komendant Avdeyev ta jogo pomichnik Moshkin buli vidstoroneni Moshkin i zgidno z chastinoyu dzherel takozh i Avdeyev areshtovanij za kradizhku Pid chas pershoyi zustrichi z Yurovskim car pomilkovo virishiv sho ce likar oskilki toj poradiv likaryu V M Derevenko naklasti na nogu sina kolishnogo carya gipsovu pov yazku Yurovskij 1915 roku buv mobilizovanij ta za danimi M Sokolova zakinchiv feldshersku shkolu Slidchij M O Sokolov poyasnyuvav zaminu komendanta Avdeyeva tim sho spilkuvannya z uv yaznenimi shos zminilo u jogo p yanij dushi sho stalo pomitno nachalstvu Koli na dumku Sokolova rozpochalis prigotuvannya do strati tih sho znahodilisya u budinku osoblivogo priznachennya ohoronu Avdeyeva pribrali yak nenadijnu Yurovskij svogo poperednika Avdeyeva opisav vkraj negativno zvinuvativshi jogo v rozkladenni piyactvi zlodijstvi navkolo nastrij povnoyi rozpushenosti ta rozhlyabanosti Avdeyev zvertayuchis do Mikoli nazivaye jogo Mikola Oleksandrovich Toj jomu proponuye cigarku Avdeyev bere obidva zakuryuyut sho vidrazu pokazalo meni prostotu spilkuvannya yaka tut vstanovilas Opitanij Sokolovim brat Yurovskogo Lejba oharakterizuvav Ya M Yurovskogo tak Harakter u Yankelya zapalnij nastirlivij Ya navchavsya u nogo godinnikarstvu i znayu jogo harakter vin lyubit prignichuvati lyudej Za slovami Leyi druzhini drugogo brata Yurovskogo Ele Ya M Yurovskij duzhe nastirlivij i despotichnij a jogo harakternoyu frazoyu bulo Hto ne z nami toj proti nas Prote yak vkazuye Richard Pajps nevdovzi pislya svogo priznachennya Yurovskij zhorstko pripinyaye kradizhki yaki pochali rozpovsyudzhuvatisya pri Avdeyevi Richard Pajps vvazhaye ci diyi docilnimi z tochki zoru bezpeki oskilki shilnih do kradizhki ohoronciv mozhna bulo b pidkupiti v tomu chisli j z metoyu vtechi u rezultati na deyakij chas utrimannya areshtovanih navit pokrashilos oskilki pripinilis kradizhki produktiv iz Novo Tihvinskogo monastirya Okrim cogo Yurovskij skladaye spisok usih dorogocinnostej yaki buli v areshtovanih za tverdzhdennya istorika R Pajpsa okrim tih yaki zhinki tayemno zashili u nizhnyu biliznu dorogocinnosti vin skladaye v oplombovanij yashik yakij Yurovskij viddaye yim na zberigannya Dijsno v shodenniku carya ye zapis vid 23 chervnya 6 lipnya 1918 roku Uchora komendant Yu rovskij prinis yashichok iz usima vzyatimi dorogocinnostyami prosiv pereviriti vmist ta pri nas zaplombuvav jogo zalishivshi u nas na zberigannya Pogoda stala proholodnishoyu j u spalni legshe dihalos Yu rovskij ta jogo pomichnik pochinayut rozumiti yaki lyudi nas otochuvali i ohoronyali obkradayuchi nas Ne kazhuchi pro majno voni navit utrimuvali dlya sebe bilshu chastinu iz prinesenih pripasiv iz zhinochogo monastirya Tilki teper pislya novoyi zmini mi diznalis pro ce tomu sho usya yizha stala potraplyati na kuhnyu Originalnij tekst ros Vchera komendant Yu rovskij prinyos yashichek so vsemi vzyatymi dragocennostyami prosil proverit soderzhimoe i pri nas zapechatal ego ostaviv u nas na hranenie Pogoda stala prohladnee i v spalne legche dyshalos Yu rovskij i ego pomoshnik nachinayut ponimat kakogo roda lyudi okruzhali i ohranyali nas obvorovyvaya nas Ne govorya ob imushestve oni dazhe uderzhivali sebe bolshuyu chast iz prinosimyh pripasov iz zhenskogo monastyrya Tolko teper posle novoj peremeny my uznali ob etom potomu chto vsyo kolichestvo provizii stalo popadat na kuhnyu Prote bezceremonnist Yurovskogo nevdovzi rozpochala dratuvati kolishnogo carya yakij vidznachiv u svoyemu shodenniku sho cej tip podobayetsya nam use menshe Oleksandra Fedorivna harakterizuvala Yurovskogo v svoyemu shodenniku yak lyudinu vulgarnu j nepriyemnu Razom iz tim Richard Pajps zaznachaye Prote vin mav kilka vazhlivih dlya chekista chesnot vin buv do dribnic chesnim u povodzhenni z derzhavnim majnom bezmirno zhorstokim i dosit proniklivim Originalnij tekst ros No on obladal neskolkimi vazhnymi dlya chekista dostoinstvami on byl do shepetilnosti chesten v obrashenii s gosudarstvennym imushestvom bezgranichno zhestok i dovolno pronicatelen Ostanni dni U bilshovickih dzherelah zbereglisya svidchennya sho robitnicha masa Uralu vidavala nespokij z privodu mozhlivosti zvilnennya Mikoli II i navit vimagala jogo negajnogo rozstrilu Doktor istorichnih nauk vvazhaye sho ci svidchennya jmovirno vidpovidayut dijsnosti pri chomu harakterizuyut situaciyu yaka sklalas todi ne lishe na Urali Yak priklad vin privodit tekst telegrami z Kolomenskogo rajonnogo komitetu partiyi bilshovikiv yaka prijshla do Radnarkomu 3 lipnya 1918 roku iz povidomlennyam sho misceva partijna organizaciya odnogolosno postanovila vimagati vid Radnarkomu negajnogo znishennya usiyeyi rodini ta rodichiv kolishnogo carya tomu sho nimecka burzhuaziya razom iz rosijskoyu vidnovlyuyut carskij rezhim u zahoplenih mistah U vipadku vidmovi govorilos u nij virisheno vlasnimi silami zdijsniti vikonannya ciyeyi postanovi Joffe pripuskaye sho podibni rezolyuciyi yaki jshli zgori abo organizovuvalis na zborah i mitingah abo buli naslidkom zagalnoyi rozpropagandovanosti atmosferi napovnenoyi zaklikami do klasovoyi borotbi ta klasovoyi pomsti Nizi iz gotovnistyu pidhoplyuvali lozungi yaki vihodili z vust bilshovickih oratoriv osoblivo tih yaki predstavlyali livi napryamki bilshovizmu Livoyu bula majzhe usya bilshovicka verhivka Uralu Zgidno iz spogadami chekista I Rodzinskogo iz kerivnikiv Uralskoyi oblasnoyi radi livimi komunistami buli O Byeloborodov G Safarov i M Tolmachov Do cogo zh livi bilshoviki na Urali vimusheni buli zmagatisya v radikalizmi z livimi eserami ta anarhistami yaki mali velikij vpliv Yak pishe Joffe bilshoviki ne mogli sobi dozvoliti davati svoyim politichnim supernikam privid dlya dokoriv u spovzanni vpravo A taki zvinuvachennya buli Piznishe Mariya Spiridonova dorikala CK bilshovikiv sho vin rozpustiv cariv i pidcarkiv po ukrayinah krimah ta zagranicyah i lishe za napolyagannyam revolyucioneriv tobto livih eseriv ta anarhistiv pidnyav ruku na Mikolu Romanova Za svidchennyam O Avdeyeva v Yekaterinburzi grupa anarhistiv sprobuvala prijnyati rezolyuciyu pro negajnu stratu kolishnogo carya Zgidno zi spogadami uralciv ekstremisti robili sprobi organizuvati napad na budinok Ipatyeva z metoyu znishiti Romanovih Vidgoloski cogo zbereglis u zapisah iz shodennika Mikoli II za 31 travnya 13 chervnya ta Oleksandri Fedorovni za 1 14 chervnya 13 chervnya u Permi bulo zdijsneno Vidrazu pislya vbivstva vlada Permi ogolosila sho Mihajlo Romanov utik ta ogolosili jogo v rozshuk 17 chervnya povidomlennya pro vtechu Mihajla Oleksandrovicha peredrukuvali gazeti Moskvi ta Petrograda Paralelno z yavlyayutsya chutki pro te sho Mikola II vbitij chervonoarmijcem yakij samovilno uvirvavsya do budinku Ipatyeva Naspravdi Mikola na toj moment buv she zhivij Chutki pro samosud nad Mikoloyu II ta nad Romanovimi vzagali rozpovsyudzhuvalis i za mezhi Uralu 18 chervnya golova Radnarkomu Lenin u interv yu opozicijnij bilshovizmu liberalnij gazeti Nashe slovo zayaviv sho Mihajlo za jogo danimi bucimto dijsno utik a pro dolyu Mikoli Leninu nichogo ne vidomo 20 chervnya keruyuchij spravami Radnarkomu V Bonch Bruyevich visilav zapit do Yekaterinburga U Moskvi rozpovsyudzhuyutsya vidomosti sho bucimto vbitij kolishnij imperator Mikola II Povidomte dani yaki u vas ye ros V Moskve rasprostranilis svedeniya chto budto by ubit byvshij imperator Nikolaj II Soobshite imeyushiesya u vas svedeniya Moskva napravlyaye do Yekaterinburga dlya inspekciyi komanduvacha Pivnichnouralskoyu grupoyu radyanskih vijsk latisha R J Berzina yakij vidvidav budinok Ipatyeva 22 chervnya Mikola u svoyemu shodenniku v zapisu vid 9 22 chervnya 1918 roku povidomlyaye pro pributtya 6 osib i nastupnogo dnya z yavlyayetsya zapis pro te sho voni viyavilis komisarami iz Petrograda 23 chervnya predstavniki Radnarkomu znovu povidomili sho danih pro te zhivij Mikola II chi ni v nih vse she nemaye R Berzin u telegramah u Radnarkom VCVK ta povidomiv sho usi chleni sim yi ta sam Mikola II zhivi Usi vidomosti pro jogo vbivstvo provokaciya Na osnovi otrimanih vidpovidej u radyanskij presi kilka raziv sprostovuvalis chutki ta povidomlennya sho z yavlyalisya v deyakih gazetah pro stratu Romanovih v Yekaterinburzi Zgidno z pokazami troh telegrafistiv z Yekaterinburzkogo poshtamtu yaki piznishe otrimala komisiya Sokolova Lenin u rozmovi z Berzinim po pryamomu drotu rozporyadivsya vzyati pid svoyu ohoronu vsyu carsku sim yu ta ne dopustiti bud yakogo nasilstva nad neyu vidpovidayuchi v danomu vipadku svoyim vlasnim zhittyam Na dumku istorika O G Latisheva telegrafnij zv yazok yakij pidtrimuvav Lenin z Berzinim ye odnim iz dokaziv bazhannya Lenina zberegti zhittya Romanovim Zgidno z oficijnoyu radyanskoyu istoriografiyeyu rishennya pro rozstril Romanovih bulo uhvalene vikonkomom Uralskoyi oblradi u toj zhe chas yak centralne radyanske kerivnictvo povidomleno pro ce vzhe pislya vikonannya viroku U period perebudovi cya versiya stala kritikuvatisya j do pochatku 1990 h rokiv sformuvalas alternativna versiya zgidno z yakoyu uralska vlada ne mogla uhvaliti take rishennya bez direktivi Moskvi ta vzyala na sebe cyu vidpovidalnist zaradi stvorennya moskovskomu kerivnictvu politichnogo alibi U chas pislya perebudovi rosijskij istorik O G Latishev yakij zajmavsya rozsliduvannyam obstavin pov yazanih iz rozstrilom carskoyi sim yi visloviv dumku sho Lenin dijsno mig tayemno organizuvati vbivstvo takim chinom shob pereklasti vidpovidalnist na miscevu vladu priblizno tak samo yak na dumku Latisheva ce bulo Prote v comu vipadku na dumku istorika obstavini spravi vidriznyayutsya Na jogo dumku Lenin ne bazhayuchi psuvati vidnosini z nimeckim imperatorom Vilgelmom II blizkim rodichem Romanovih ne davav sankciyi na rozstril Na pochatku lipnya 1918 roku uralskij vijskovij komisar P I Goloshokin viyihav do Moskvi dlya virishennya pitannya pro podalshu dolyu carskoyi rodini Za danimi Genprokuraturi RF u Moskvi vin znahodivsya z 4 po 10 lipnya 14 lipnya Goloshokin povernuvsya do Yekaterinburga Yaksho vihoditi iz faktiv u navedenih dokumentah to dolya carskoyi sim yi v cilomu v Moskvi ne obgovoryuvalas na bud yakomu rivni Obgovoryuvalas lishe dolya Mikoli II yakogo proponuvalos suditi Za danimi ryadu istorikiv isnuvalo takozh principove rishennya zgidno z yakim kolishnomu caryu mav buti vinesenij smertnij virok Za danimi slidchogo V M Solovjova Goloshokin posilayuchis na skladnist vijskovoyi obstanovki v rajoni Yekaterinburga ta mozhlivist zahoplennya carskoyi rodini bilogvardijcyami zaproponuvav rozstrilyati Mikolu II ne chekayuchi sudu prote otrimav kategorichnu vidmovu Na dumku ryadu istorikiv rishennya pro znishennya carskoyi sim yi uhvalene pislya povernennya Goloshokina do Yekaterinburga S D Alekseyev ta I F Plotnikov vvazhayut sho vono prijnyate uvecheri 14 lipnya vuzkim kolom bilshovickoyi chastini vikonkomu Uralradi U fondi Radnarkomu derzhavnogo arhivu RF zbereglas telegrama vidpravlenoyi 16 lipnya 1918 roku do Moskvi iz Yekaterinburga cherez Petrograd Iz Petrogradu U Moskvu Kreml Sverdlovu kopiya Leninu Iz Yekaterinburga po pryamomu drotu peredayut nastupne povidomte v Moskvu sho domovlenogo iz Filipovim sudu za vijskovimi obstavinami ne mozhna vidtyaguvati Chekati ne mozhemo Yaksho vashi dumki protilezhni vidrazu zh poza vsyakoyu chergoyu povidomiti Goloshokin Safarov Zv yazhitsya z cogo privodu sami z Yekaterinburgom Zinov yev Pomitka Prijnyato 16 7 1918 g o 21 godini 22 hvilini iz Petrograda Smolnogo 14 22 8 Originalnij tekst ros Iz Petrograda Smolnogo V Moskvu Kreml Sverdlovu kopiya Leninu Iz Ekaterinburga po pryamomu provodu peredayut sleduyushee soobshite v Moskvu chto uslovlennogo s Filippovym suda po voennym obstoyatelstvam ne terpit otlagatelstva Zhdat ne mozhem Esli vashi mneniya protivopolozhny sejchas zhe vne vsyakoj ocheredi soobshit Goloshyokin Safarov Snesites po etomu povodu sami s Ekaterinburgom Zinovev Pometka Prinyato 16 7 1918 g v 21 chas 22 minuty iz Petrograda Smolnogo 14 22 8 Citovano za publikaciyeyu O M Avdonina Tayemnicya Staroyi Koptyakovskoyi dorogi Takim chinom telegrama bula otrimana v Moskvi 16 lipnya o 21 godini 22 hvilini G Z Joffe visloviv pripushennya sho pid sudom pro yakij idetsya v telegrami mayetsya na uvazi rozstril Mikoli II abo navit sim yi Romanovih Vidpovidi vid centralnogo kerivnictva na cyu telegramu v arhivah ne viyavleno Na vidminu vid Joffe ryad doslidnikiv rozumiye vikoristane u telegrami slovo sud v bukvalnomu znachenni U comu vipadku v telegrami mova jde pro sud nad Mikoloyu II vidnosno yakogo bula domovlenist mizh centralnoyu vladoyu i Yekaterinburgom tomu zmist telegrami takij povidomte Moskvu sho umovlenogo iz Filippom sudu za vijskovimi obstavinami chekati ne mozhemo Rozstril ne mozhna vidklasti Take traktuvannya telegrami dozvolyaye vvazhati sho pitannya pro sud nad Mikoloyu II she ne bulo znyato 16 lipnya Slidstvo vvazhaye sho lakonichnist postavlenogo v telegrami zapitannya svidchit pro te sho centralna vlada bula z cim pitannyam znajoma pri comu ye pidstavi vvazhati sho pitannya pro rozstril chleniv carskoyi sim yi ta slug viklyuchayuchi Mikoli II ni z Leninim ni zi Sverdlovim ne uzgodzhuvavsya Za kilka godin do rozstrilu carskoyi sim yi 16 lipnya Lenin prigotuvav telegramu yak vidpovid redakciyi danskoyi gazeti yaka zvernulas do nogo iz pitannyam pro dolyu Mikoli II u yakij sprostovuvalis chutki pro jogo zagibel O 16 godini tekst poslali na telegraf prote telegramu tak i ne vidpravili Na dumku O G Latisheva tekst ciyeyi telegrami oznachaye sho Lenin navit ne pripuskav mozhlivosti rozstrilu Mikoli II ne kazhuchi vzhe pro vsyu sim yu vzhe najblizhchoyi nochi ros oznachaet chto Lenin dazhe ne predpolagal o vozmozhnosti rasstrela Nikolaya II ne govorya uzhe o vsej seme v blizhajshuyu noch Na vidminu vid Latisheva na dumku yakogo rishennya pro rozstril carskoyi sim yi bulo uhvalene miscevoyi vladoyu ryad istorikiv vvazhaye sho rozstril zdijsnenij za iniciativoyu Centru Cyu tochku zoru vidstoyuvali zokrema i R Pajps Yak argument voni privodili zapis u shodenniku L D Trockogo zroblenu 9 kvitnya 1935 roku pro jogo rozmovu zi Sverdlovim pislya padinnya Yekaterinburga Zgidno iz cim zapisom Trockij do momentu ciyeyi rozmovi ne znav ni pro rozstril Mikoli II ni pro rozstril jogo sim yi Sverdlov povidomiv jomu pro cyu podiyu ta skazav sho rishennya prijmalos centralnoyu vladoyu Prote dostovirnist cogo svidchennya Trockogo kritikuyetsya oskilki po pershe Trockij zaznachenij u chisli prisutnih u protokoli zasidannya RNK vid 18 lipnya na yakomu Sverdlov povidomiv pro rozstril Mikoli II po druge sam Trockij u svoyij knizi Moye zhittya pisav sho do 7 serpnya vin znahodivsya u Moskvi prote ce oznachaye sho vin ne mig ne znati pro rozstril Mikoli II navit u tomu vipadku yakbi jogo prizvishe viyavilos u protokoli pomilkovo Za danimi Generalnoyi prokuraturi RF oficijne rishennya pro rozstril Mikoli II bulo uhvalene 16 lipnya 1918 roku Prezidiyeyu Uralskoyi oblasnoyi radi robitnichih selyanskih i soldatskih deputativ Original cogo rishennya ne zberigsya Prote za tizhden pislya rozstrilu opublikovanij oficijnij tekst viroku Postanova Prezidiyi Uralskoyi oblasnoyi Radi robitnichih selyanskih i chervonoarmijskih deputativ U zv yazku iz tim sho cheho slovacki bandi zagrozhuyut stolici chervonogo Uralu Yekaterinburgu unaslidok togo sho koronovanij kat mozhe uniknuti sudu narodu tilki sho viyavlena zmova bilogvardijciv sho mala na meti vikradennya vsiyeyi sim yi Romanovih Prezidiya oblasnogo komitetu na vikonannya voli narodu postanovila rozstrilyati kolishnogo carya Mikolu Romanova vinnogo pered narodom u nezlichennih krivavih zlochinah Postanova Prezidiyi oblasnoyi radi privedeno u vikonannya v nich z 16 na 17 lipnya Sim ya Romanovih perevedena iz Yekaterinburga v inshe bilsh nadijne misce Prezidiya oblasnoyi Radi robitnichih selyanskih i chervonoarmijskih deputativ UraluOriginalnij tekst ros Postanovlenie Prezidiuma Uralskogo oblastnogo Soveta rabochih krestyanskih i krasnoarmejskih deputatov Vvidu togo chto cheho slovackie bandy ugrozhayut stolice krasnogo Urala Ekaterinburgu vvidu togo chto koronovannyj palach mozhet izbezhat suda naroda tolko chto obnaruzhen zagovor belogvardejcev imevshij celyu pohishenie vsej semi Romanovyh Prezidium oblastnogo komiteta vo ispolnenie voli naroda postanovil rasstrelyat byvshego carya Nikolaya Romanova vinovnogo pered narodom v beschislennyh krovavyh prestupleniyah Postanovlenie Prezidiuma oblastnogo soveta privedeno v ispolnenie v noch s 16 na 17 iyulya Semya Romanovyh perevedena iz Ekaterinburga v drugoe bolee vernoe mesto Prezidium oblastnogo Soveta rabochih krestyanskih i krasnoarmejskih deputatov Urala Vidsilka kuharchuka Leonida Sednova Yak stverdzhuvav u svoyij roboti Ubivstvo carskoyi sim yi chlen slidchoyi komandi R Vilton pered rozstrilom kuharchuk Leonid Sednov tovarish po igrah Cesarevicha buv vidalenij z Ipatyevskogo budinku Jogo pomistili v rosijskih vartovih u budinku Popova naproti Ipatyevskogo Spogadi uchasnikiv rozstrilu pidtverdzhuyut cej fakt Komendant Yurovskij yak stverdzhuvav uchasnik rozstrilu M O Medvedyev Kudrin jmovirno za vlasnoyu iniciativoyu zaproponuvav vidislati z Budinku osoblivogo priznachennya kuharchuka Leonida Sednova yakij znahodivsya u carskij sviti bucimto z privodu zustrichi z dyadkom sho priyihav do Yekaterinburga Naspravdi dyadko Leonida Sednova lakej velikih knyazhen I D Sednov yakij suprovodzhuvav carsku sim yu v zaslanni z 27 travnya 1918 roku znahodivsya pid areshtom i na pochatku chervnya za inshimi danimi naprikinci chervnya chi na pochatku lipnya 1918 roku rozstrilyanij Sam zhe Yurovskij stverdzhuye sho vin otrimav nakaz vidpustiti kuharchuka vid Goloshokina Pislya rozstrilu zgidno zi spogadami Yurovskogo kuharchuka vidpravili dodomu Inshih chleniv sviti virisheno likviduvati razom iz carskoyu sim yeyu oskilki voni zayavili sho bazhayut rozdiliti uchast monarha Nehaj i rozdilyayut Takim chinom do likvidaciyi priznacheno chotiroh osib lejb medika Ye S Botkina kamer lakeya A Ye Truppa kuharya I M Haritonova ta pokoyivku A S Demidovu Iz chleniv sviti vdalos uryatuvatis kamerdineru T I Chemodurovu yakij 24 travnya zahvoriv ta gospitalizovanij u tyuremnu likarnyu pid chas evakuaciyi Yekaterinburga u sum yatti bilshoviki zabuli pro nogo v tyurmi i jogo zvilnili chehoslovaki 25 lipnya Rozstril Komendant Budinku Ipatyeva 1918 rik Iz spogadiv uchasnikiv rozstrilu vidomo sho voni napered ne znali yakim sposobom bude zdijsnyuvatisya strata Proponuvalis rizni varianti zakoloti areshtovanih kindzhalami pid chas snu zakidati granatami kimnatu z nimi rozstrilyati Za danimi Genprokuraturi RF pitannya pro poryadok provedennya strati virishilos za uchastyu pracivnikiv UraloblChK O 1 godini 30 hvilin nochi z 16 na 17 lipnya do budinku Ipatyeva pribula vantazhivka dlya perevezennya trupiv iz zapiznennyam na pivtori godini Pislya cogo rozbudili likarya Botkina yakomu povidomili pro neobhidnist usim terminovo perejti donizu u zv yazku iz trivozhnoyu situaciyeyu v misti ta nebezpekoyu perebuvannya na verhnomu poversi Na zbori pishlo priblizno 30 40 hvilin Semero chleniv sim yi Mikola II Oleksandra Fedorovna Olga Tetyana Mariya Anastasiya Oleksij a takozh Yevgenij Botkin lejbmedik Ivan Haritonov kuhar Aloyizij Trupp kamerdiner pokoyivka perejshli do napivpidvalnoyi kimnati Oleksiya yakij ne mig iti Mikola II nis na rukah U napivpidvali ne znajshlos stilciv piznishe na prohannya Oleksandri Fedorivni prinesli dva stilci Na nih sili Oleksandra ta Oleksij Reshta rozmistilis vzdovzh stini Yurovskij zaklikav rozstrilnu komandu ta zachitav virok Mikola II vstig lishe spitati Sho inshi dzherela peredayut ostanni slova Mikoli yak A abo Yak yak Perechitajte Yurovskij dav komandu rozpochalas bezladna strilyanina Pershim vistriliv Yurovskij ta ubiv kolishnogo carya Rozstrilnij komandi ne vdalosya vidrazu vbiti Oleksiya dochok Mikoli II pokoyivku A S Demidovu likarya Ye S Botkina Pochuvsya krik Anastasiyi pokoyivka Demidova pidnyalas na nogi trivalij chas zalishavsya u zhivih Oleksij Dekogo iz nih zastrelili vcililih za danimi slidstva dobivav bagnetom P Z Yermakov Zgidno zi spogadami Yurovskogo strilyanina bula bezladnoyu bagato chervonoarmijciv jmovirno strilyali iz susidnogo primishennya cherez porig a kuli vidskakuvali rikoshetom vid kam yanoyi stini Pri comu buv legko poranenij odin iz strilyayuchih Kulya kogos iz strilyayuchih zzadu prodzichala povz moyu golovu a odnomu ne pam yatayu chi ruku dolonyu chi palec torknula i prostrelila ros Pulya kogo to iz strelyavshih szadi prozhuzhzhala mimo moej golovy a odnomu ne pomnyu ne to ruku ladon ne to palec zadela i prostrelila Za danimi navedenimi u statti T Manakovoyi protyagom rozstrilu ubiti takozh dvi sobaki carskoyi sim yi yaki rozpochali viti francuzka buldozhka Ortino Tetyani ta Dzhimmi Dzhemmi Anastasiyi Tretij sobaci spaniyelyu Oleksiya na klichku Dzhoj virisheno zberegti zhittya oskilki vona ne vila Spaniyelya piznishe vzyav do sebe ohoronec Letemin yakogo u zv yazku iz cim upiznali ta areshtuvali bili Piznishe zgidno rozpovidej yepiskopa Dzhoya vivezli do Velikoyi Britaniyi oficerom emigrantom ta peredali britanskij korolivskij rodini Pidval budinku Ipatyeva v Yekaterinburzi de bula rozstrilyana carska sim ya DA RFIz vistupu Ya M Yurovskogo pered starimi bilshovikami u Sverdlovsku 1934 roku Molode pokolinnya nas mozhe ne zrozumiti Mozhut doriknuti sho mi vbili divchatok ubili spadkoyemcya hlopchika Prote do sogodnishnogo dnya divchatka hlopchiki virosli b u kogo Originalnij tekst ros Molodoe pokolenie nas mozhet ne ponyat Mogut upreknut chto my ubili devochek ubili naslednika malchika No k segodnyashnemu dnyu devochki malchiki vyrosli by v kogo Iz metoyu zaglushiti postrili poruch iz budinkom Ipatyeva zaveli vantazhivku prote postrili v misti vse odno chulisya U materialah Sokolova ye zokrema pokazannya pro ce dvoh vipadkovih svidkiv selyanina Bujvida ta nichnogo storozha Cecegova Za danimi Richarda Pajpsa vidrazu zh pislya cogo Yurovskij zhorstko pripinyaye sprobi ohoroni rozikrasti znajdeni nimi dorogocinnosti pogrozhuyuchi rozstrilom Pislya cogo vin doruchiv P S Medvedyevu organizuvati pribirannya primishen a sam viyihav na znishennya trupiv Tochnij tekst viroku vislovlenomu Yurovskim pered rozstrilom nevidomij U materialah slidchogo M O Sokolova ye pokazi rozvidnogo varti Yakimova yakij stverdzhuvav iz posilannyam na ohoroncya Kleshova yakij sposterigav za ciyeyu scenoyu sho Yurovskij promoviv Mikola Oleksandrovich Vashi rodichi staralisya Vas vryatuvati prote cogo yim ne dovelos I mi vimusheni Vas sami rozstrilyati ros Nikolaj Aleksandrovich Vashi rodstvenniki staralis Vas spasti no etogo im ne prishlos I my prinuzhdeny Vas sami rasstrelyat M O Medvedev Kudrin opisav cyu scenu nastupnim chinom Mikola Oleksandrovich Sprobi Vashih odnodumciv uryatuvati Vas ne mali uspihu I os u vazhku godinu dlya Radyanskoyi respubliki Yakiv Mihajlovich pidvishuye golos ta rukoyu rubaye povitrya na nas pokladena misiya pokinchiti z domom Romanovih Originalnij tekst ros Nikolaj Aleksandrovich Popytki Vashih edinomyshlennikov spasti Vas ne uvenchalis uspehom I vot v tyazheluyu godinu dlya Sovetskoj respubliki Yakov Mihajlovich povyshaet golos i rukoj rubit vozduh na nas vozlozhena missiya pokonchit s domom Romanovyh U spogadah pomichnika Yurovskogo G P Nikulina cej epizod vikladenij tak tovarish Yurovskij vimoviv taku frazu sho Vashi druzi nastupayut na Yekaterinburg i tomu vi zasudzheni do strati Originalnij tekst ros tovarish Yurovskij proiznyos takuyu frazu chto Vashi druzya nastupayut na Ekaterinburg i poetomu vy prigovoreny k smerti Sam zhe Yurovskij ne zumiv prigadati tochnij tekst ya vidrazu zh naskilki pam yatayu skazav Mikoli priblizno nastupne sho jogo carstveni rodichi ta blizki yak u krayini tak i za kordonom robili sprobi jogo zvilniti a sho Rada robitnichih deputativ postanovila yih rozstrilyati ros ya tut zhe naskolko pomnyu skazal Nikolayu primerno sleduyushee chto ego carstvennye rodstvenniki i blizkie kak v strane tak i za granicej pytalis ego osvobodit a chto Sovet rabochih deputatov postanovil ih rasstrelyat 17 lipnya uden kilka chleniv vikonkomu Uraloblradi zv yazalisya z Moskvoyu po telegrafu na telegrami pomicheno sho vona prijnyata o 12 godini ta povidomili sho Mikola II rozstrilyanij a jogo sim ya evakujovana Redaktor chlen vikonkomu Uraloblradi V Vorobjov piznishe stverdzhuvav sho yim bulo duzhe ne po sobi koli voni pidijshli do aparatu kolishnij car buv rozstrilyanij postanovoyu prezidiyi Oblradi j bulo nevidomo yak na ce samoupravstvo bude reaguvati centralna vlada ros bylo ochen ne po sebe kogda oni podoshli k apparatu byvshij car byl rasstrelyan postanovleniem prezidiuma Oblsoveta i bylo neizvestno kak na eto samoupravstvo budet reagirovat centralnaya vlast Dostovirnist cogo svidchennya pisav G Z Joffe nemozhlivo pereviriti Slidchij M Sokolov stverdzhuvav sho vin znajshov shifrovanu telegramu golovi Uraloblvikonkomu O Byeloborodova do Moskvi datovanoyi 21 godinoyu 17 lipnya yaku bucimto vdalos rozshifruvati lishe u veresni 1920 roku U nij povidomlyalos Sekretaryu Radnarkomu peredajte Sverdlovu sho vsyu rodinu spitkala ta zh uchast sho i yiyi golovu Oficijno sim ya zagine pri evakuaciyi ros Sekretaryu Sovnarkoma N P Gorbunovu peredajte Sverdlovu chto vsyo semejstvo postigla ta zhe uchast chto i glavu Oficialno semya pogibnet pri evakuacii Sokolov zrobiv visnovok otzhe uvecheri 17 lipnya Moskva znala pro zagibel usiyeyi carskoyi sim yi Prote v protokoli zasidannya Prezidiyi VCVK 18 lipnya mova jde lishe pro rozstril Mikoli II Nastupnogo dnya gazeta Izvestiya povidomila 18 go lipnya vidbulos pershe zasidannya Prezidiyi C V K 5 go sklikannya Golovuvav tov Sverdlov Buli prisutni chleni Prezidiyi Avanesov Sosnovskij Teodorovich Vladimirskij Maksimov Rozengolc i Golova tov Sverdlov ogoloshuye shojno otrimane po pryamomu drotu povidomlennya vid Oblasnoyi Uralskoyi Radi pro rozstril kolishnogo carya Mikoli Romanova U ostanni dni stolici Chervonogo Uralu Yekaterinburgu serjozno zagrozhuvala nebezpeka nablizhennya cheho slovackih band U toj zhe chas buv rozkrita nova zmova kontr revolyucioneriv sho mala na meti virvati z ruk Radyanskoyi vladi koronovanogo kata U zv yazku iz cim Prezidiya Uralskoyi Oblasnoyi Radi postanovila rozstrilyati Mikolu Romanova sho j bulo zdijsneno 16 go lipnya Druzhina j sin Mikoli Romanova vidpravleni v nadijne misce Dokumenti pro rozkritu zmovu vislani v Moskvu zi specialnim kur yerom Zrobivshi ce povidomlennya tov Sverdlov nagaduye istoriyu perevedennya Mikoli Romanova iz Tobolska do Yekaterinburga pislya rozkrittya takoyi zh organizaciyi bilogvardijciv yaka pidgotovlyuvala vtechu Mikoli Romanova Ostannim chasom proponuvalos viddati kolishnogo carya pid sud za vsi jogo zlochini proti narodu i lishe podiyi ostannogo chasu zavadili zdijsnennyu cogo Prezidiya C V K obgovorivshi usi obstavini yaki primusili Uralsku Oblasnu Radu uhvaliti rishennya pro rozstril Mikoli Romanova postanovila Vserosijskij C V K u osobi svoyeyi Prezidiyi viznaye rishennya Uralskoyi Oblasnoyi Radi pravilnim Originalnij tekst ros 18 go iyulya sostoyalos pervoe zasedanie Prezidiuma C I K 5 go sozyva Predsedatelstvoval tov Sverdlov Prisutstvovali chleny Prezidiuma Avanesov Sosnovskij Teodorovich Vladimirskij Maksimov Smidovich Rozengolc Mitrofanov i Rozin Predsedatel tov Sverdlov oglashaet tolko chto poluchennoe po pryamomu provodu soobshenie ot Oblastnogo Uralskogo Soveta o rasstrele byvshego carya Nikolaya Romanova V poslednie dni stolice Krasnogo Urala Ekaterinburgu seryozno ugrozhala opasnost priblizheniya cheho slovackih band V to zhe vremya byl raskryt novyj zagovor kontr revolyucionerov imevshij celyu vyrvat iz ruk Sovetskoj vlasti koronovannogo palacha Vvidu etogo Prezidium Uralskogo Oblastnogo Soveta postanovil rasstrelyat Nikolaya Romanova chto i bylo privedeno v ispolnenie 16 go iyulya Zhena i syn Nikolaya Romanova otpravleny v nadyozhnoe mesto Dokumenty o raskrytom zagovore vyslany v Moskvu so specialnym kurerom Sdelav eto soobshenie tov Sverdlov napominaet istoriyu perevoda Nikolaya Romanova iz Tobolska v Ekaterinburg posle raskrytiya takoj zhe organizacii belogvardejcev podgotavlivavshej pobeg Nikolaya Romanova V poslednee vremya predpolagalos predat byvshego carya sudu za vse ego prestupleniya protiv naroda i tolko sobytiya poslednego vremeni pomeshali osushestvleniyu etogo Prezidium C I K obsudiv vse obstoyatelstva zastavivshie Uralskij Oblastnoj Sovet prinyat reshenie o rasstrele Nikolaya Romanova postanovil Vserossijskij C I K v lice svoego Prezidiuma priznayot reshenie Uralskogo Oblastnogo Soveta pravilnym Naperedodni cogo oficijnogo povidomlennya u presi 18 lipnya mozhlivo v nich iz 18 go na 19 e vidbulos zasidannya Radnarkomu na yakomu cyu postanovu Prezidiyi VCVK bulo vzyato do vidoma Telegrama pro yaku pishe Sokolov u spravah Radnarkomu i VCVK nemaye Deyaki zarubizhni avtori pishe istorik G Z Joffe navit oberezhno vikazali sumniv u yiyi dostovirnosti I D Kovalchenko ta G Z Joffe zalishili vidkritim pitannya chi bula cya telegrama otrimana v Moskvi Na dumku ryadu inshih istorikiv zokrema Yu O Buranova ta V M Hrustalova L O Likovoyi cya telegrama spravzhnya i yiyi otrimali v Moskvi do zasidannya Radnarkomu 19 lipnya Yurovskij viviz do Moskvi dokumenti zmovi Chas priyizdu Yurovskogo do Moskvi tochno ne vidomij prote vidomo sho privezeni yim shodenniki Mikoli II 26 lipnya vzhe znahodilis u istorika M M Pokrovskogo 6 serpnya za uchastyu Yurovskogo buv dostavlenij do Moskvi z Permi vzhe uves arhiv Romanovih Pitannya shodo skladu rozstrilnoyi komandi Spogadi uchasnika rozstrilu Nikulina G P zapisani v Moskvi 12 travnya 1964 roku tovarish Yermakov yakij povodivsya dosit nepristojno prisvoyuyuchi sobi piznishe golovnu rol sho ce vin use zdijsniv tak bi moviti odnoosibno bez usilyakoyi dopomogi Naspravdi nas bulo vikonavciv 8 osib Yurovskij Nikulin Medvedyev Mihajlo Medvedyev Pavlo chotiri Yermakov Petro p yat os ya ne vpevnenij sho Kabanov Ivan shist I she u dvoh ya ne pam yatayu prizvisha Koli mi spustilis u pidval mi takozh ne zdogadalis spochatku tam navit stilci postaviti shob sisti tomu sho cej buv ne hodiv rozumiyete Oleksij treba bulo jogo posaditi Nu tut momentalno znachit prinesli ce Voni tak ce koli spustilis u pidval tak ce iz podivom stali peredivlyatisya mizh soboyu tut zhe vnesli znachit stilci sila znachit Oleksandra Fedorivna spadkoyemcya posadili j tovarish Yurovskij vimoviv taku frazu sho Vashi druzi nastupayut na Yekaterinburg i tomu vi zasudzheni do smerti Voni navit ne vstigli zrozumiti v chomu sprava tomu sho Mikola vimoviv tilki vidrazu A a v toj zhe chas vidrazu zalp nash uzhe odin drugij tretij Nu tam she kogos znachit tak bi moviti nu sho yak buv she ne zovsim do kincya vbitij Nu potim dovelos she dekogo dostreliti Originalnij tekst ros tovarish Ermakov kotoryj sebya dovolno neprilichno vel prisvaivaya sebe posle glavenstvuyushuyu rol chto eto on vse sovershil tak skazat edinolichno bez vsyakoj pomoshi Na samom zhe dele nas bylo ispolnitelej 8 chelovek Yurovskij Nikulin Medvedev Mihail Medvedev Pavel chetyre Ermakov Petr pyat vot ya ne uveren chto Kabanov Ivan shest I eshyo dvoih ya ne pomnyu familij Kogda my spustilis v podval my tozhe ne dogadalis snachala tam dazhe stulya postavit chtoby sest potomu chto etot byl ne hodil ponimaete Aleksej nado bylo ego posadit Nu tut momentalno znachit podnesli eto Oni tak eto kogda spustilis v podval tak eto nedoumenno stali pereglyadyvatsya mezhdu soboj tut zhe vnesli znachit stulya sela znachit Aleksandra Fedorovna naslednika posadili i tovarish Yurovskij proiznyos takuyu frazu chto Vashi druzya nastupayut na Ekaterinburg i poetomu vy prigovoreny k smerti Do nih dazhe ne doshlo v chem delo potomu chto Nikolaj proiznyos tolko srazu A a v eto vremya srazu zalp nash uzhe odin vtoroj tretij Nu tam eshyo koe kto znachit tak skazat nu chto li byl eshyo ne sovsem okonchatelno ubit Nu potom prishlos eshyo koe kogo dostrelit Radyanskij doslidnik M Kasvinov u svoyij knizi 23 shodinki vniz upershe opublikovanij u zhurnali u 1972 1973 rokah faktichno pripisuvav kerivnictvo rozstrilom ne Yurovskomu a Yermakovu Komu doruchiti vikonannya viroku Golovuyuchij kazhe povernuvsya z frontu Petro Zaharovich Yermakov verh isetskij koval u boyah proti dutovciv komanduvav robitnichim zagonom Pidlikuvavsya vid ran Dostojnij usima povazhanij uralskij veteran Batko troh ditej Na bud yakomu postu dovirenomu revolyuciyeyu ne dozvolyaye ni sobi ni inshim poslablen abo kollivan Viklikali Yermakova Spitali Pogodivsya Poprosiv u dopomogu sobi O D Avdeyeva kolishnogo komendanta Budinku osoblivogo priznachennya i Ya I Yurovskogo komendanta teperishnogo Originalnij tekst ros Komu poruchit ispolnenie prigovora Predsedatelstvuyushij govorit vozvratilsya s fronta Pyotr Zaharovich Ermakov verh isetskij kuznec v boyah protiv dutovcev komandovavshij rabochim otryadom Opravilsya ot ran Dostojnyj vsemi pochitaemyj uralskij veteran Otec troih detej Na lyubom postu doverennom revolyuciej ne pozvolyaet ni sebe ni drugim poslablenij ili kolebanij Vyzvali Ermakova Sprosili Soglasilsya Poprosil v pomosh sebe A D Avdeeva byvshego komendanta Doma osobogo naznacheniya i Ya I Yurovskogo komendanta nyneshnego Prote piznishe tekst bulo zmineno i v nastupnih vidannyah knigi yaki vijshli vzhe pislya smerti avtora kerivnikami rozstrilu nazvani Yurovskij i Nikulin Vinikaye pitannya komu doruchiti vikonannya Zagalna dumka Yurovskomu Yakovu Mihajlovichu komendantu Budinku osoblivogo priznachennya i jogo zastupniku Grigoriyu Petrovichu Nikulinu She tri dni j nastupit rozv yazka zatyagnutoyi vazhkoyi drami Originalnij tekst ros Voznikaet vopros komu poruchit ispolnenie Obshee mnenie Yurovskomu Yakovu Mihajlovichu komendantu Doma osobogo naznacheniya i ego zamestitelyu Grigoriyu Petrovichu Nikulinu Eshyo tri dnya i nastupit razvyazka zatyanuvshejsya tyazhyoloj dramy U materialah slidstva M O Sokolova u spravi pro vbivstvo Mikoli II ta jogo sim yi nayavni chislenni pokazi svidkiv pro te sho bezposerednimi vikonavcyami vbivstva buli latishi na choli z yevreyem Yurovskim Prote yak vidznachaye Sokolov rosiyani chervonoarmijci nazivali latishami usih nerosiyan bilshovikiv Tomu dumki pro te kim buli ci latishi rozhodyatsya Sokolov dali pishe sho v budinku znajdeno napisanij ugorskoyu movoyu napis na stini Verhas Andras 1918 VII 15 e orsegen ta urivok lista datovanij vesnoyu 1918 roku Napis na stini ugorskoyu movoyu pekladayetsya yak Vergazi Andreas 1918 VII 15 stoyav na varti ta chastkovo produblovana rosijskoyu movoyu 6 Vergash Karau 1918 VII 15 Im ya v riznih dzherelah variyuye yak Vergazi Andreas Verhas Andras ta inshe zgidno z pravilami transkripciyi ugorskoyi movi vono povinno peredavatisya rosijskoyu movoyu yak Verhash Andrash Sokolov vidnosiv cyu osobu do chisla kativ chekistiv prote doslidnik I Plotnikov vvazhaye sho ce bulo zrobleno pomilkovo post 6 vhodiv do zovnishnoyi ohoroni tomu nevidomij Vergazi Andras mig i brati uchasti v rozstrili General Diterihs po analogiyi vidnosiv do chisla uchasnikiv rozstrilu takozh avstro ugorskogo vijskovopolonenogo Rudolfa Lashera ale za danimi doslidnika I Plotnikova Lasher naspravdi vzagali ne zaluchavsya do ohoroni zajmayuchis lishe gospodarskoyu robotoyu Zgidno z doslidzhennyami Plotnikova spisok tih hto brav uchast u rozstrili mozhe viglyadati tak Yurovskij Nikulin chlen kolegiyi oblChK M O Medvedyev Kudrin P Z Yermakov S P Vaganov O G Kabanov P S Medvedyev V M Netrebin i mozhlivo Ya M Celms ta pid duzhe velikim pitannyam nevidomij student girnik Plotnikov vvazhaye sho ostannogo vikoristovuvali v budinku Ipatyeva lishe kilka dib pislya rozstrilu lishe yak specialista z dorogocinnostej Takim chinom zgidno z Plotnikovom rozstril carskoyi sim yi zdijsnenij grupoyu yaka bula za nacionalnim skladom majzhe vsya z rosiyan za uchastyu odnogo yevreya Ya M Yurovskogo ta jmovirno odnogo latisha Ya M Celmsa Za svidchennyami yaki zbereglisya dva tri latishi vidmovilis brati uchast u rozstrili Isnuye she odin spisok bucimto rozstrilnoyi komandi skladenij tobolskim bilshovikom yakij perevoziv do Yekaterinburga carskih ditej yaki zalishilis u Tobolsku latishem Ya M Svikke Rodionovim sho skladavsya majzhe viklyuchno z latishiv Usi zgadani v spisku latishi dijsno sluzhili razom zi Svikke 1918 roku prote u rozstrili z usiyeyu ochevidnistyu uchasti ne brali za vinyatkom Celmsa 1956 roku v nimeckih ZMI opublikovani dokumenti ta svidchennya yakogos I P Mejyera kolishnogo vijskovopolonenogo avstrijcya yakij 1918 roku buv chlenom Uralskoyi oblasnoyi radi v yakih stverdzhuvalos sho u rozstrili brali uchast sim kolishnih vijskovopolonenih ugorciv u tomu chisli osoba yaku deyaki avtori identifikuvali yak Imre Nadya majbutnogo politichnogo ta derzhavnogo diyacha Ugorshini Ci svidchennya prote piznishe viznani sfalsifikovanimi Kampaniya dezinformaciyiV oficijnomu povidomlenni radyanskogo kerivnictva pro rozstril Mikoli II opublikovanomu v gazetah Izvestiya ta Pravda 19 lipnya stverdzhuvalos sho rishennya rozstrilyati Mikolu II Mikolu Romanova bulo uhvalene u zv yazku iz vkraj vazhkoyu vijskovoyu obstanovkoyu sho sklalas u rajoni Yekaterinburga ta rozkrittyam kontrrevolyucijnoyi zmovi sho mala na meti zvilnennya kolishnogo carya sho rishennya pro rozstril uhvalene prezidiyeyu Uralskoyi oblasnoyi radi samostijno sho vbitij tilki Mikola II a jogo druzhina i sin buli perepravleni v nadijne misce Pro dolyu inshih ditej ta nablizhenih do carskoyi sim yi osib uzagali ne zgaduvalos Protyagom kilkoh rokiv vlada vperto vidstoyuvala oficijnu versiyu bucimto sim ya Mikoli II zhiva Cya dezinformaciya spriyala viniknennyu chutok pro ce sho deyakim chlenam sim yi vdalosya utekti i vryatuvatisya Hocha centralna vlada she uvecheri 17 lipnya povinna bula diznatisya iz telegrami z Yekaterinburga sho vsyu rodinu spitkala ta zh uchast sho i yiyi golovu v oficijnih rezolyuciyah VCVK i RNK vid 18 lipnya 1918 roku zgaduvalos lishe pro rozstril Mikoli II 20 lipnya vidbulis peregovori Ya M Sverdlova z O G Byeloborodovim u hodi yakih Byeloborodov staviv zapitannya chi mozhemo mi opovistiti naselennya vidomim tekstom Pislya cogo za danimi L O Likovoyi 23 lipnya za inshimi danimi 21 chi 22 lipnya u Yekaterinburzi opublikovane povidomlennya pro rozstril Mikoli II yake povtoryuvalo oficijnu versiyu radyanskogo kerivnictva 22 lipnya 1918 roku informaciya pro stratu Mikoli II opublikuvala londonska Tajms 21 lipnya u zv yazku iz rizniceyu chasovih poyasiv Nyu Jork Tajms Osnovoyu dlya cih publikacij stala oficijna informaciya vid radyanskogo uryadu Dezinformaciya svitovoyi ta rosijskoyi spilnoti prodovzhuvalas i v oficijnij presi j po diplomatichnim kanalam Zbereglis materiali pro peregovori radyanskoyi vladi z predstavnikami nimeckogo posolstva 24 lipnya 1918 roku radnik K Ricler otrimav vid narkoma u zakordonnih spravah G V Chicherina informaciyu sho imperatricya Oleksandra Fedorivna ta yiyi dochki perevezeni do Permi ta yim nichogo ne zagrozhuye Zaperechennya zagibeli carskoyi rodini prodovzhuvalos i dali Peregovori mizh radyanskim ta nimeckim uryadami pro obmin carskoyi sim yi prodovzhuvalis do 15 veresnya 1918 roku Posla Radyanskoyi Rosiyi v Nimechchini A A Joffe ne informuvali pro podiyi v Yekaterinburzi za poradoyu Lenina yakij dav vkazivku nichogo ne rozkazuvati A A Joffe shob tomu bulo legshe brehati U podalshomu oficijni predstavniki radyanskogo kerivnictva prodovzhuvali dezinformuvati svitovu spilnotu diplomat M M Litvinov zayavlyav sho carska sim ya zhiva v grudni 1918 roku G Z Zinov yev u interv yu 11 lipnya 1921 roku takozh stverdzhuvav sho rodina kolishnogo carya zhiva narkom zakordonnih sprav G V Chicherin i dali prodovzhuvav davati brehlivi svidchennya pro dolyu carskoyi sim yi tak uzhe u kvitni 1922 roku pid chas provedennya Genuezkoyi konferenciyi na pitannya korespondenta gazeti Chicago Tribune pro dolyu velikih knyazhen vin vidpoviv dolya dochok carya meni nevidoma Ya chitav u gazetah nibi voni znahodyatsya v Americi Vidomij bilshovik odin iz uchasnikiv uhvalennya rishennya pro rozstril carskoyi sim yiP L Vojkov bucimto zayavlyav u damskomu tovaristvi v Yekaterinburzi sho svit nikoli ne diznayetsya sho voni zrobili z carskoyu sim yeyu Pravdu pro dolyu vsiyeyi carskoyi rodini povidomiv u statti Poslednie dni poslednego carya P M Bikov stattya bula opublikovana u zbirci Rabochaya revolyuciya na Urale vidanij u Yekaterinburzi 1921 roku 10 tisyachnim tirazhem nevdovzi pislya vihodu v svit zbirka bula viluchena z obigu Stattyu Bikova peredrukuvala moskovska gazeta Kommunisticheskij Trud majbutnya 1922 roku v tij zhe gazeti z yavilas recenziya na zbirku Rabochaya revolyuciya na Urale Epizody i fakty u nij zokrema bulo skazano pro P Z Yermakova yak osnovnogo vikonavcya rozstrilu carskoyi sim yi 17 lipnya 1918 roku Radyanski vladci viznali sho Mikola II buv rozstrilyanij ne sam a razom iz sim yeyu koli na Zahodi pochali rozpovsyudzhuvatisya materiali slidstva Sokolova Pislya togo yak u Parizhi vijshla kniga Sokolova Bikov otrimav vid VKP b zavdannya viklasti istoriyu yekaterinburzkih podij Tak z yavilas jogo kniga Poslednie dni Romanovyh vidana v Sverdlovsku 1926 roku 1930 roku kniga bula perevidana Na dumku istorika L O Likovoyi brehnya ta dezinformaciya pro vbivstvo v pidvali budinku Ipatyeva oficijne yiyi oformlennya u vidpovidnih rishennyah partiyi bilshovikiv u pershi dni pislya podij ta zamovchuvannya protyagom bilsh chim simdesyati rokiv porodili nedoviru do vladi v suspilstvi sho prodovzhuvalo vidbivatisya j u postradyanskij Rosiyi Dolya reshti RomanovihDokladnishe Okrim sim yi kolishnogo imperatora v 1918 1919 rokah bula znishena cila grupa Romanovih kotri z riznih prichin zalishilis do cogo chasu v Rosiyi Zhivimi zalishilis Romanovi yaki znahodilis v Krimu zhittya yakih ohoronyav komisar F L Zadorozhnij yih zbiralasya stratiti Yaltinska Rada shob voni ne distalis nimcyam yaki v seredini kvitnya 1918 roku zajnyali Simferopol ta prodovzhuvali okupaciyu Krimu Pislya vstupu do Yalti nimciv Romanovi perebuvali poza vladoyu Rad i pislya prihodu bilih zumili emigruvati Zalishilis zhivimi takozh dvoye onukiv pomerlogo 1918 roku v Tashkenti vid pnevmoniyi u deyakih dzherelah pomilkovo movitsya pro jogo rozstril diti jogo sina Oleksandra Iskandera Nataliya Androsova 1917 1999 i Kirilo Androsov 1915 1992 yaki zhili v Moskvi Zavdyaki vtruchannyu Maksima Gorkogo vdalosya vryatuvatisya takozh knyazyu yakij piznishe emigruvav u Nimechchinu 20 listopada 1918 roku Maksim Gorkij zvernuvsya do Lenina z listom u yakomu govorilos Dorogij Volodimir Illich Zrobit malenku ta rozumnu spravu rozporyaditsya shob vipustili iz v yaznici kolishnogo velikogo knyazya Gavrila Kostyantinovicha Romanova Ce duzhe horosha lyudina po pershe i nebezpechno hvorij po druge Navisho fabrikuvati muchenikiv Ce najshkidlivishij vid zanyat uzagali a dlya lyudej yaki bazhayut zbuduvati vilnu derzhavu j pogotiv Do togo zh trishki romantizmu nikoli ne zipsuye politiki Vipustit zhe Romanova i budte zdorovi O Pyeshkov Originalnij tekst ros Dorogoj Vladimir Ilich Sdelajte malenkoe i umnoe delo rasporyadites chtoby vypustili iz tyurmy byvshego velikogo knyazya Gavriila Konstantinovicha Romanova Eto ochen horoshij chelovek vo pervyh i opasno bolnoj vo vtoryh Zachem fabrikovat muchenikov Eto vrednejshij rod zanyatij voobshe a dlya lyudej zhelayushih postroit svobodnoe gosudarstvo v osobennosti K tomu zhe nemnozhko romantizma nikogda ne portit politiki Vypustite zhe Romanova i budte zdorovy A Peshkov Knyazya zvilnili Ubivstvo Mihajla Oleksandrovicha v Permi Dokladnishe Pershim iz Romanovih zaginuv Velikij knyaz Mihajlo Oleksandrovich Vin i jogo sekretar buli vbiti v Permi de voni vidbuvali zaslannya Za nayavnimi svidchennyami u nich iz 12 na 13 chervnya 1918 roku v gotel de prozhivav Mihajlo z yavilis kilka ozbroyenih lyudej yaki vivezli Mihajla Oleksandrovicha i Brayana Dzhonsona v lis ta zastrelili Ostanki vbitih dosi ne znajdeni Ubivstvo bulo predstavleno yak vikradennya Mihajla Oleksandrovicha jogo prihilnikami abo tayemna vtecha sho vikoristano vladoyu yak privid dlya posilennya rezhimu utrimannya vsih zaslanih Romanovih carskoyi sim yi v Yekaterinburzi ta velikih knyaziv u Alapayevsku ta Vologdi Alapayevske ubivstvo Dokladnishe Majzhe odnochasno iz rozstrilom carskoyi sim yi bulo zdijsneno vbivstvo velikih knyaziv yaki znahodilis u misti Alapayevsku yake znahoditsya za 140 kilometriv vid Yekaterinburga U nich na 5 18 lipnya 1918 roku areshtovanih vivezli do zakinutoyi shahti za 12 kilometriv vid mista i skinuli u neyi O 3 godini 15 hvilin ranku vikonkom Alapayevskoyi Radi telegrafuvav do Yekaterinburga sho bucimto knyazi vikradeni nevidomoyu bandoyu sho zdijsnila nalit na shkolu de yih utrimuvali U toj zhe den golova Uraloblradi Byeloborodov peredav vidpovidne povidomlennya Sverdlovu do Moskvi ta Zinov yevu i Urickomu v Petrograd Alapayevskij Vikonkom povidomiv napad uranci visimnadcyatogo nevidomoyi bandi primishennya de utrimuvalis pid vartoyu kolishni veliki knyazi Igor Kostyantinovich Kostyantin Kostyantinovich Sergij Mihajlovich i Polej Palej krapka Nezvazhayuchi opire varti knyazi vikradeni krapka Ye zhertvi z oboh bokiv poshuki vedutsya krapka Originalnij tekst ros Alapaevskij Ispolkom soobshil napadenii utrom vosemnadcatogo neizvestnoj bandy pomeshenie gde soderzhalis pod strazhej byvshie velikie knyazya Igor Konstantinovich Konstantin Konstantinovich Sergej Mihajlovich i Polej Palej tochka Nesmotrya soprotivlenie strazhi knyazya pohisheny tochka Est zhertvy s obeih storon poiski vedutsya tochka Pocherk alapayevskogo ubivstva shozhij na yekaterinburzkij v oboh vipadkah zhertv skidali v zakinutu shahtu v lisi v oboh vipadkah takozh robilis sprobi obvaliti cyu shahtu granatami Razom iz tim alapayevske vbivstvo vidriznyalos znachno bilshoyu zhorstokistyu zhertvi za vinyatkom velikogo knyazya yakij vchiniv opir ta buv zastrelenij buli skinuti v shahtu jmovirno pislya zavdavannya udariv tupim predmetom po golovi pri comu deyaki z nih she zalishalis u zhivih na dumku R Pajpsa voni pomerli vid spragi ta nestachi povitrya jmovirno za kilka dniv Prote provedene Generalnoyu prokuraturoyu RF slidstvo prijshlo do visnovku sho yih smert nastala vidrazu G Z Joffe pogodivsya iz dumkoyu slidchogo M Sokolova yakij pisav I yekaterinburzke j alapayevske vbivstvo produkt odniyeyi voli odnih osib Rozstril velikih knyaziv u Petrogradi Dokladnishe Pislya vtechi Mihajla Romanova veliki knyazi yaki perebuvali v zaslanni u Vologdi ta buli areshtovani Na polozhennya uv yaznenih pereveli takozh velikih knyaziv Pavla Oleksandrovicha i yaki zalishilisya v Petrogradi Pislya ogoloshennya chervonogo teroru chotiroh z nih uv yaznili v Petropavlovskij forteci yak zaruchnikiv 24 sichnya 1919 roku za inshimi danimi 27 29 abo 30 sichnya veliki knyazi Pavlo Oleksandrovich Dmitro Kostyantinovich Mikola Mihajlovich i Georgij Mihajlovich buli rozstrilyani 31 sichnya petrogradski gazeti korotko povidomili sho veliki knyazi buli rozstrilyani za postanovoyu Nadzvichajnoyi Komisiyi z borotbi iz kontrrevolyuciyeyu i spekulyaciyeyu S oyuza K ommun S evernoj O blasti ukr Soyuzu Komun Pivnichnoyi Oblasti Ogolosheno sho voni rozstrilyani yak zalozhniki u vidpovid na vbivstvo u Nimechchini Rozi Lyuksemburg i Karla Libknehta 6 lyutogo 1919 roku moskovska gazeta Vsegda vperyod opublikuvala stattyu Yu Martova Soromno iz rizkim zasudzhennyam cogo negidnogo rozstrilu chotiroh Romanovih Svidchennya suchasnikivSpogadi Trockogo Za slovami istorika Yu Felshtinskogo Trockij koli vin uzhe znahodivsya za kordonom dotrimuvavsya versiyi zgidno yakoyi rishennya pro rozstril carskoyi sim yi prijmalos miscevoyu vladoyu Piznishe vikoristovuyuchi memuari perebizhchika na Zahid radyanskogo diplomata Besedovskogo Trockij sprobuvav za vislovom Yu Felshtinskogo zvaliti vinu za carevbivstvo na Sverdlova i Stalina U chernetkah nezakinchenih rozdiliv biografiyi Stalina nad yakoyu Trockij pracyuvav naprikinci 1930 h ye takij zapis Za slovami Besedovskogo careubivstvo bulo spravoyu ruk Stalina 16 go lipnya Byeloborodov telegrafuvav do Moskvi sho za tri dni Yekaterinburg maye vpasti Goloshokin pobachivsya zi Sverdlovim Sverdlov zi Stalinim Poklavshi v kishenyu donesennya Byeloborodova Stalin skazav Car niyakim chinom ne mozhe buti vidanij bilogvardijcyam Ci slova buli rivnosilni smertnomu viroku Originalnij tekst ros Po slovam Besedovskogo careubijstvo bylo delom ruk Stalina 16 go iyulya Beloborodov telegrafiroval v Moskvu chto cherez tri dnya Ekaterinburg dolzhen past Goloshokin povidal Sverdlova Sverdlov Stalina Polozhiv v karman donesenie Beloborodova Stalin skazal Car nikoim obrazom ne mozhet byt vydan belogvardejcam Eti slova byli ravnosilny smertnomu prigovoru U seredini 1930 h rokiv u shodenniku Trockogo z yavlyayutsya zapisi pro podiyi pov yazani z rozstrilom carskoyi sim yi Za slovami Trockogo vin she u chervni 1918 roku proponuvav Politbyuro use taki organizuvati pokazovij proces nad skinutim carem prichomu Trockogo cikavilo shiroke propagandistske visvitlennya cogo procesu Prote propoziciya ne bula zustrinuta iz velikim entuziazmom oskilki usi bilshovicki lideri vklyuchno z samim Trockim buli duzhe zavantazheni potochnimi spravami Iz pochatkom povstannya chehoslovakiv fizichne vizhivannya bilshovizmu viyavilos pid pitannyam i organizuvati v podibnih umovah sud nad carem bulo b sutuzhno U shodenniku Trockij stverdzhuvav sho rishennya pro rozstril bulo uhvalene Leninim i Sverdlovim Bila presa kolis duzhe garyache debatuvala pitannya zgidno chijogo rishennya strachena carska sim ya Liberali shilyalis nibi do togo sho uralskij vikonkom vidrizanij vid Moskvi diyav samostijno Ce ne virno Postanu vinesli v Moskvi Nastupnij mij priyizd do Moskvi pripav uzhe pislya padinnya Yekaterinburga U rozmovi zi Sverdlovim ya zapitav mimohid Tak a de car Pokincheno vidpoviv vin rozstrilyanij A sim ya de I sim ya z nim Usi spitav ya jmovirno z vidtinkom zdivuvannya Usi vidpoviv Sverdlov a sho Vin chekav moyeyi reakciyi Ya nichogo ne vidpoviv A hto virishuvav spitav ya Mi tut virishuvali Illich vvazhav sho ne slid zalishati nam yim zhive znameno osoblivo v ninishnih vazhkih umovah Originalnij tekst ros Belaya pechat kogda to ochen goryacho debatirovala vopros po chemu resheniyu byla predana kazni carskaya semya Liberaly sklonyalis kak budto k tomu chto uralskij ispolkom otrezannyj ot Moskvy dejstvoval samostoyatelno Eto ne verno Postanovlenie vyneseno bylo v Moskve Sleduyushij moj priezd v Moskvu vypal uzhe posle padeniya Ekaterinburga V razgovore so Sverdlovym ya sprosil mimohodom Da a gde car Koncheno otvetil on rasstrelyan A semya gde I semya s nim Vse sprosil ya po vidimomu s ottenkom udivleniya Vse otvetil Sverdlov a chto On zhdal moej reakcii Ya nichego ne otvetil A kto reshal sprosil ya My zdes reshali Ilich schital chto nelzya ostavlyat nam im zhivogo znameni osobenno v nyneshnih trudnyh usloviyah Zapis u shodenniku Trockogo vid 9 kvitnya 1935 r Istorik Felshtinskij kommentuyuchi spogadi Trockogo vvazhaye sho zapis u shodenniku 1935 roku viklikaye znachno bilshe doviri oskilki zapisi v shodenniku ne buli priznacheni dlya rozgoloshennya i publikaciyi Starshij slidchij iz osoblivo vazhlivih sprav Generalnoyi prokuraturi Rosiyi V M Solovjov yakij viv rozsliduvannya kriminalnoyi spravi za faktom zagibeli carskoyi sim yi zvernuv uvagu na te sho u protokoli zasidannya Radnarkomu na yakomu Sverdlov povidomiv pro rozstril Mikoli II sered prisutnih figuruye prizvishe Trockogo Ce superechit jogo spogadam pro rozmovu pislya priyizdu z frontu zi Sverdlovim pro Lenina Dijsno Trockij zgidno protokolu zasidannya Radnarkomu 159 buv prisutnij 18 lipnya na ogoloshenni Sverdlovim pro rozstril Za deyakimi dzherelami vin yak narkomvijskmor 18 lipnya znahodivsya na fronti pid Kazannyu Prote sam Trockij u svoyij knizi Moye zhittya pishe sho viyihav v Sviyazk lishe 7 serpnya Slid vidznachiti j te sho vkazane vislovlyuvannya Trockogo pripadaye na 1935 rik koli ni Lenina ni Sverdlova vzhe ne bulo v zhivih Navit yaksho prizvishe Trockogo bulo vnesene do protokolu zasidannya Radnarkomu pomilkovo avtomatichno informaciya pro rozstril Mikoli II bula nadrukovana v gazetah i ne znati vin mig lishe pro rozstril usiyeyi carskoyi sim yi Istoriki kritichno ocinyuyut svidchennya Trockogo Tak istorik V P Buldakov pisav sho Trockij mav shilnist do sproshennya opisu podij v ugodu krasi vikladennya a istorik arhivist V M Hrustalov ukazuyuchi sho Trockij zgidno protokoliv sho zbereglisya v arhivah buv sered uchasnikiv togo samogo zasidannya Radnarkomu pripustiv sho Trockij u svoyih zgadanih spogadah usogo lishe sprobuvav distanciyuvatisya vid uhvalenogo u Moskvi rishennya Iz shodennika V P Milyutina pisav Pizno povernuvsya iz Radnarkomu Buli potochni spravi Pid chas obgovorennya proyektu pro ohoronu zdorov ya dopovidi Semashka uvijshov Sverdlov i siv na svoye misce na stilci pozadu Illicha Semashko zakinchiv Sverdlov pidijshov nahilivsya do Illicha i shos skazav Tovarishi Sverdlov prosit slovo dlya povidomlennya Ya povinen skazati rozpochav Sverdlov zvichnim svoyim tonom otrimano povidomlennya sho v Yekaterinburzi zgidno postanovi oblasnoyi Radi rozstrilyanij Mikola Mikola hotiv utekti Chehoslovaki pidstupali Prezidiya CVK postanovila shvaliti Perejdemo teper do postatejnogo chitannya proyektu zaproponuvav Illich Originalnij tekst ros Pozdno vozvratilsya iz Sovnarkoma Byli tekushie dela Vo vremya obsuzhdeniya proekta o zdravoohranenii doklada Semashko voshel Sverdlov i sel na svoyo mesto na stul pozadi Ilicha Semashko konchil Sverdlov podoshel naklonilsya k Ilichu i chto to skazal Tovarishi Sverdlov prosit slovo dlya soobsheniya Ya dolzhen skazat nachal Sverdlov obychnym svoim tonom polucheno soobshenie chto v Ekaterinburge po postanovleniyu oblastnogo Soveta rasstrelyan Nikolaj Nikolaj hotel bezhat Chehoslovaki podstupali Prezidium CIK postanovil odobrit Perejdem teper k postatejnomu chteniyu proekta predlozhil Ilich Cituyetsya po Sverdlova K Yakov Mihajlovich Sverdlov Spogadi uchasnikiv rozstrilu Zbereglisya spogadi bezposerednih uchasnikiv podij Ya M Yurovskogo M O Medvedyeva Kudrina G P Nikulina P Z Yermakova takozh A A Strekotina pid chas rozstrilu najimovirnishe zabezpechuvav zovnishnyu ohoronu budinku V M Netrebina P M Bikova najimovirnishe osobisto u rozstrili uchasti ne brav I Rodzinskogo osobisto v rozstrili uchasti ne brav brav uchast u znishenni trupiv Kabanova P L Vojkova G I Suhorukova brav uchast lishe u znishenni trupiv golovi Uralskoyi oblasnoyi radi O G Byeloborodova osobisto v rozstrili uchasti ne brav Odnim iz najbilsh detalnih dzherel ye roboti bilshovickogo diyacha Uralu P M Bikova yakij do bereznya 1918 roku buv golovoyu Yekaterinburzkoyi radi chlena vikonkomu Uraloblradi 1921 roku Bikov opublikuvav stattyu Ostanni dni ostannogo carya a 1926 roku knigu Ostanni dni Romanovih 1930 roku kniga bula perevidana u Moskvi ta Leningradi U podalshomu vsi ci materiali buli zasekrecheni Inshimi detalnimi dzherelami ye spogadi M O Medvedyeva Kudrina yakij brav uchast u rozstrili osobisto ta stosovno rozstrilu spogadi Ya M Yurovskogo ta jogo pomichnika G P Nikulina Spogadi Medvedyeva Kudrina buli napisani 1963 roku ta adresovani M S Hrushovu Bilsh korotkimi ye spogadi I Rodzinskogo spivrobitnika ChK Kabanova ta inshih Bagato uchasnikiv podij mali svoyi osobisti pretenziyi do carya M O Medvedyev Kudrin zgidno z jogo spogadami pri cari sidiv u v yaznici P L Vojkov brav uchast u revolyucijnomu terori 1907 roku za uchast u ekspropriaciyah ta vbivstvo provokatora buv zaslanij u Yurovskogo buv zaslanij za zvinuvachennyam u kradizhkah batko U svoyij avtobiografiyi Yurovskij stverdzhuye sho j vin sam 1912 roku buv vislanij do Yekaterinburga iz zaboronoyu oselyatisya u 64 punktah Rosiyi ta Sibiru Okrim togo sered bilshovickih diyachiv Yekaterinburga buv yakij uzagali narodivsya u v yaznici de vidbuvala pokarannya jogo mati za revolyucijnu diyalnist Vimovlena Mrachkovskim fraza milistyu carizmu ya narodivsya u v yaznici piznishe bula pomilkovo pripisana Yurovskomu slidchim Sokolovim Mrachkovskij pid chas podij zajmavsya tim sho vidbirav ohoronu Budinku Ipatyeva z chisla robitnikiv Sisertskogo zavodu Golova Uralskoyi oblasnoyi radi O G Byeloborodov do revolyuciyi sidiv u v yaznici za vipusk proklamaciyi Spogadi uchasnikiv rozstrilu perevazhno zbigayuchis odin z odnim rozriznyayutsya u ryadi detalej Zgidno z nimi Yurovskij osobisto dobiv sina carya dvoma za inshimi danimi troma postrilami u golovu U rozstrili takozh brali uchast pomichnik Yurovskogo G P Nikulin P Z Yermakov M O Medvedyev Kudrin ta inshi Zgidno spogadiv Medvedyeva osobisto v Mikolu strilyali Yurovskij Yermakov i Medvedyev Okrim cogo Yermakov i Medvedyev dobivayut velikih knyazhen Tetyanu i Anastasiyu Za chest likvidaciyi same Mikoli faktichno sperechayutsya odin iz odnim Yurovskij M O Medvedev Kudrin ne plutati z inshim uchasnikom podij P S Medvedyevim i Ermakov najbilsh virogidnimi vvazhayutsya Yurovskij i Medvedyev Kudrin u samomu Yekaterinburzi pid chas podij vvazhalos sho carya rozstrilyav Yermakov Yurovskij u svoyih spogadah stverdzhuvav sho carya ubiv osobisto vin todi yak Medvedyev Kudrin pripisuye ce sobi Versiyu Medvedyeva chastkovo pidtverdzhuvav takozh inshij uchasnik podij spivrobitnik ChK Kabanov Pri comu M O Medvedyev Kudrin u svoyih spogadah stverdzhuye sho Mikola upav pislya mogo p yatogo postrilu a Yurovskij sho vbiv jogo odnim postrilom Sam Yermakov u svoyih spogadah opisuye svoyu rol u rozstrili tak sho pripisuye sobi usi zaslugi z likvidaciyi kolishnogo carya sho rozhoditsya iz pokazami inshih svidkiv Zgidno chastini dzherel u moment rozstrilu Yermakov buv p yanij i ozbroyivsya v cilomu troma za inshimi danimi navit chotirma pistoletami Razom iz tim slidchij Sokolov vvazhav sho Yermakov aktivnoyi uchasti u rozstrili ne brav keruvav znishennyam trupiv Uzagali spogadi Yermakova znahodyatsya osibno v ryadu spogadiv inshih uchasnikiv podij svidchennya Yermakova bilshistyu inshih dzherel ne pidtverdzhuyetsya Iz pitannya uzgodzhennya rozstrilu Moskvoyu uchasniki podij takozh rozhodyatsya Za versiyeyu vikladenoyu v zapisci Yurovskogo nakaz pro znishennya Romanovih postupiv iz Permi Chomu iz Permi stavit zapitannya istorik G Z Joffe Ne bulo todi pryamogo zv yazku z Yekaterinburgom Chi Yurovskij napisavshi cyu frazu keruvavsya yakimis lishe jomu vidomimi rozmirkovuvannyami She 1919 roku slidchim M Sokolovim ustanovleno sho nezadovgo do rozstrilu u zv yazku iz pogirshennyam vijskovoyi obstanovki na Urali chlen prezidiyi Radi Goloshokin yizdiv do Moskvi de sprobuvav uzgoditi ce pitannya Prote uchasnik rozstrilu M O Medvedyev Kudrin u svoyih spogadah stverdzhuye sho rishennya bulo uhvalene Yekaterinburgom ta zatverdzhene VCVK uzhe zadnim chislom 18 lipnya yak jomu skazav Byeloborodov a pid chas poyizdki Goloshokina do Moskvi Lenin ne uzgodzhuvav rozstril vimagayuchi vezti Mikolu do Moskvi na sud Razom iz tim Medvedyev Kudrin vidznachaye sho Uraloblrada znahodilas pid potuzhnim tiskom yak ozloblenih revolyucijnih robitnikiv yaki vimagali negajno rozstrilyati Mikolu tak i fanatichnih livih eseriv i anarhistiv yaki rozpochali zvinuvachuvati bilshovikiv u neposlidovnosti Podibna informaciya ye j u spogadah Yurovskogo Zgidno rozpovidi P L Vojkova vidomomu u vikladi kolishnogo radnika radyanskogo posolstva u Franciyi G Z Besedovskogo rishennya uhvalene Moskvoyu prote lishe pid silnim tiskom Yekaterinburga na dumku Vojkova Moskva zbiralas postupitisya Romanovimi Nimechchini osoblivo spodivalis na mozhlivist vitorguvati zmenshennya kontribuciyi u trista miljoniv rubliv zolotom nakladenu na Rosiyu za umovami Brestskogo dogovoru Cya kontribuciya bula odnim iz najnepriyemnishih punktiv Brestskogo dogovoru i Moskva duzhe b hotila cej punkt zminiti krim togo deyaki iz chleniv Centralnogo Komitetu zokrema Lenin zaperechuvali takozh i z principovih mirkuvan proti rozstrilu ditej pri comu Lenin privodiv u priklad Veliku francuzku revolyuciyu Za svidchennyami P M Bikova rozstrilyuyuchi Romanovih misceva vlada diyala na svij strah i rizik G P Nikulin svidchiv Chasto vinikaye pitannya Chi bulo vidomo Volodimiru Illichu Leninu Yakovu Mihajlovichu Sverdlovu chi inshim kerivnim nashim centralnim pracivnikam poperedno pro rozstril carskoyi sim yi Nu meni vazhko skazati chi bulo yim poperedno vidomo ale ya dumayu sho oskilki Goloshokin dvichi yizdiv do Moskvi dlya peregovoriv pro dolyu Romanovih to zvidsi zvichajno slid zrobiti visnovok sho pro ce same jshla mova zaproponovana organizaciya sudu nad Romanovimi spochatku v takomu shirokomu nibi poryadku nibi vsenarodnogo takogo sudu a piznishe koli vzhe navkolo Yekaterinburga ves chas grupuvalis riznomanitni kontrrevolyucijni elementi postalo pitannya pro organizaciyu takogo vuzkogo sudu revolyucijnogo Prote j ce ne bulo vikonano Sud yak takij ne vidbuvsya i po suti rozstril Romanovih provedenij lishe za rishennya Uralskogo vikonavchogo komitetu Uralskoyi oblasnoyi Radi Originalnij tekst ros Chasto voznikaet vopros Izvestno li bylo Vladimiru Ilichu Leninu Yakovu Mihajlovichu Sverdlovu ili drugim rukovodyashim nashim centralnym rabotnikam predvaritelno o rasstrele carskoj semi Nu mne trudno skazat bylo li im predvaritelno izvestno no ya dumayu chto poskolku Goloshyokin dva raza ezdil v Moskvu dlya peregovorov o sudbe Romanovyh to otsyuda konechno sleduet sdelat vyvod chto ob etom imenno shyol razgovor predpolagalas organizaciya suda nad Romanovymi snachala v takom shirokom chto li poryadke vrode vsenarodnogo takogo suda a potom kogda uzhe vokrug Ekaterinburga vse vremya gruppirovalis vsevozmozhnye kontrrevolyucionnye elementy stal vopros ob organizacii takogo uzkogo suda revolyucionnogo No i eto ne bylo vypolneno Suda kak takovogo ne sostoyalos i po sushestvu rasstrel Romanovyh byl proizvedyon po resheniyu Uralskogo ispolnitelnogo komiteta Uralskogo oblastnogo Soveta Spogadi Yurovskogo 1993 roku buli opublikovani spogadi pid chas podij spivrobitnik Yekaterinburzkoyi ChK komendant budinku Ipatyeva ta najbilsh virogidnij nachalnik rozstrilnoyi komandi Spogadi Yurovskogo vidomi u troh versiyah datovana 1920 rokom korotka zapiska Yurovskogo detalna versiya datovana kvitnem travnem 1922 roku pidpisana Yurovskim skorochena redakciya spogadiv yaka z yavilas 1934 roku stvorena po zavdannyu Uralistpartu vklyuchaye stenogramu vistupu Yurovskogo ta pidgotovlenij na yiyi osnovi iz vidminnim u deyakih detalyah tekstom Dostovirnist pershogo dzherela piddayetsya deyakimi doslidnikami sumnivam slidchij Solovjov vvazhaye jogo autentichnim U Zapisci Yurovskij pishe pro sebe u tretij osobi komendant sho jmovirno poyasnyuyetsya vstavkami istorika Pokrovskogo M M zapisanimi nim zi sliv Yurovskogo Isnuye takozh rozshirena druga redakciya Zapiski datovana 1922 rokom Diyuchij na chas rozsliduvannya vbivstva carskoyi sim yi generalnyj prokuror RF Yu I Skuratov vvazhav sho zapiska Yurovskogo yavlyaye soboyu oficijnij zvit pro rozstril carskoyi sim yi pidgotovanij Ya M Yurovskim dlya CK VKP b i VCVK Shodenniki Mikoli j Oleksandri Nateper zbereglis takozh shodenniki samih carya i carici yaki v tomu chisli velis bezposeredno v budinku Ipatyeva Ostannij zapis u shodenniku Mikoli II datovanij subotoyu 30 chervnya 13 lipnya Mikola viv shodennik po staromu stilyu 1918 roku zapisom Oleksij prijnyav pershu vannu pislya Tobolska kolino jogo popravlyetsya prote povnistyu rozignuti jogo vin ne mozhe Pogoda tepla i priyemna Vistej zzovni niyakih ne mayemo ros Aleksej prinyal pervuyu vannu posle Tobolska koleno ego popravlyaetsya no sovershenno razognut ego on ne mozhet Pogoda teplaya i priyatnaya Vestej izvne nikakih ne imeem Shodennik Oleksandri Fedorovni dohodit do ostannogo dnya vivtorka 16 lipnya 1918 roku iz zapisom Kozhen ranok Komend ant prihodit u nashi kimnati Nareshti pislya tizhnya ochikuvannya znovu prinesli yajcya dlya Bebi sina Raptovo prislali za Lonkoyu Sednovim shob vin pishov i providav svogo dyadka j vin pospishno vtik gadayemo chi pravda vse ce i chi pobachimo mi hlopchika znovu ros Kazhdoe utro Komend ant prihodit v nashi komnaty Nakonec po proshestvii nedeli snova prinesli yajca dlya Bebi naslednika Vnezapno prislali za Lyonkoj Sednyovym chtoby on poshel i poprovedoval svoego dyadyu i on pospeshno ubezhal gadaem pravda li vse eto i uvidim li my malchika snova Car u svoyemu shodenniku opisuye ryad pobutovih podrobic pributtya carskih ditej iz Tobolska zmini u skladi sviti Virishiv vidpustiti mogo starogo Chemodurova dlya vidpochinku j zamist nogo vzyati na deyakij chas Truppa ros Reshil otpustit moego starika Chemodurova dlya otdyha i vmesto nego vzyat na vremya Truppa pogoda prochitani knigi osoblivosti rezhimu svoyi vrazhennya vid vartovih ta vid umov utrimannya Nemozhlivo siditi os tak zakritomu ta ne mati zmogi vijti v sad koli hochetsya j provesti garnij vechir na svizhomu povitri Tyuremnij rezhim ros Nesnosno sidet tak vzaperti i ne byt v sostoyanii vyjti v sad kogda hochetsya i provesti horoshij vecher na vozduhe Tyuremnyj rezhim Car neoberezhno zgadav i pro listuvannya z anonimnim rosijskim oficerom dnyami mi otrimali dva listi odin za inshim u yak nam povidomlyali shob mi prigotuvalis do vikradennya yakimis viddanimi lyudmi ros na dnyah my poluchili dva pisma odno za drugim v kot nam soobshali chtoby my prigotovilis byt pohishennymi kakimi to predannymi lyudmi Iz shodennika mozhna diznatis dumku Mikoli pro obidvoh komendantiv Avdeyeva vin nazvav pogancem zapis vid 30 kvitnya ponedilok yakij odin raz buv trohi veselenkim Takozh car visloviv nezadovolennya rozkradannyam rechej zapis vid 28 travnya 10 chervnya U sarayi de znahodyatsya nashi skrini postijno vidkrivayut yashiki ta vijmayut rizni predmeti ta proviziyu z Tobolska I pri comu bez usilyakogo poyasnennya prichin Use ce navodit na dumku sho rechi yaki spodobalis duzhe legko mozhut vivozitis dodomu j znachit propasti dlya nas Merzotno Originalnij tekst ros V sarae gde nahodyatsya nashi sunduki postoyanno otkryvayut yashiki i vynimayut raznye predmety i proviziyu iz Tobolska I pri etom bez vsyakogo obyasneniya prichin Vse eto navodit na mysl chto ponravivshiesya veshi ochen legko mogut uvozitsya po domam i stalo byt propast dlya nas Omerzitelno Prote dumka pro Yurovskogo zalishilas ne krashoyu Cej tip nam podobayetsya vse menshe pro Avdeyeve Zhal Avdeyeva prote vin vinnij u tomu sho ne vtrimav svoyih lyudej vid kradizhok zi skrin u sarayi Za chutkami deyaki z avdeyevciv sidyat uzhe pid areshtom U zapisu vid 28 travnya 10 chervnya yak pishe istorik Melgunov znajshli vidobrazhennya vidgoloski podij sho vidbuvalis za mezhami budinku Ipatyeva Zovnishni vidnoshennya takozh za ostanni tizhni zminilis tyuremniki starayutsya ne govoriti z nami yak nibi yim niyakovo i vidchuvayetsya nibi trivoga chi vidchuttya yakoyis nebezpeki u nih Nezrozumilo Originalnij tekst ros Vneshnie otnosheniya takzhe za poslednie nedeli izmenilis tyuremshiki starayutsya ne govorit s nami kak budto im ne po sebe i chuvstvuetsya kak by trevoga ili opasenie chego to u nih Neponyatno U zapisu vid 6 travnya nedilya zaznacheno Dozhiv do 50 rokiv azh samomu divno U shodenniku Oleksandri Fedorovni ye zapis yakij stosuyetsya zmini komendantiv Avdeyev zaminenij i mi otrimali novogo komendanta Yurovskogo yakij prihodiv uzhe odnogo razu divitisya nogu bebi Iz molodim pomichnikom Nikulinim yakij viglyadaye duzhe priyemnim Originalnij tekst ros Avdeev smenyon i my poluchili novogo komendanta Yurovskogo kotoryj prihodil uzhe odnazhdy smotret nogu bebi S molodym pomoshnikom Nikulinym kotoryj vyglyadit ochen priyatnym Znishennya ta zahoronennya ostankivVersiya Yurovskogo Za spogadami Yurovskogo vin vidbuv do rudnika priblizno o tretij godini nochi 17 lipnya Yurovskij povidomlyaye sho najimovirnishe Goloshokin doruchiv provesti zahoronennya P Z Yermakovu Prote spravi ne pishli tak dobre yak hotilos Yermakov priviv zabagato lyudej dlya pohovalnoyi komandi Navisho yih stilki ya j dosi ne znayu ya pochuv lishe okremi viguki mi dumali sho nam yih syudi zhivimi dadut a tut viyavlyayetsya mertvi ros Zachem ih stolko ya i do sih por ne znayu ya uslyshal tolko otdelnye vykriki my dumali chto nam ih syuda zhivymi dadut a tut okazyvaetsya mertvye vantazhivka zastryagla znajshlis zashiti v odyazi velikih knyazhen dorogocinnosti dehto z lyudej Yermakova rozpochav yih prisvoyuvati Yurovskij rozporyadivsya pristaviti do vantazhivki ohoronciv Tila perevantazhili na prolotki Na shlyahu j bilya namichenoyi dlya pohovannya shahti zustrilis storonni Yurovskij vidiliv lyudej dlya otochennya rajonu a takozh dlya povidomlennya v selo sho v rajoni diyut chehoslovaki i sho viyizhdzhati z sela zaboroneno pid zagrozoyu rozstrilu Bazhayuchi pozbutisya prisutnosti nadmirno velikoyi pohovalnoyi komandi vin vidsilaye chastinu lyudej u misto u zv yazku z nepotribnistyu Nakazuye rozpaliti bagattya shob spaliti odyag yak mozhlivij rechovij dokaz Iz spogadiv Yurovskogo orfografiya zberezhena Na dochkah zhe buli lifi tak dobre zrobleni iz sucilnih diamantovih ta in cinnih kameniv yaki yavlyali soboyu ne lishe mistkosti dlya cinnostej a j razom iz tim i zahisni panciri Os chomu ni kuli ni bagnet ne davali rezultativ pri strilbi ta udarah bagneta U cih yih peredsmertnih mukah do rechi krim nih samih nihto ne povinen Cinnostej cih viyavilos usogo bilya piv puda Sknarist bula taka velika sho na O leksandri Fedorivni mizh inshim buv prosto velikij shmatok kruglogo zolotogo drotu zagnutogo u viglyadi brasletu vagoyu bilya funta Ci chastini cinnostej yaki buli pri rozkopkah znajdeni nalezhali bezsumnivno do zashitih okremo rechej i pri spalyuvanni zalishilis u zoli bagat Originalnij tekst ros Na docheryah zhe byli lify tak horosho sdelany iz sploshnyh brilliantovyh i dr cennyh kamnej predstavlyavshih soboj ne tolko vmestilisha dlya cennostej no i vmeste s tem i zashitnye pancyri Vot pochemu ni puli ni shtyk ne davali rezultatov pri strelbe i udarah shtyka V etih ih predsmertnyh mukah kstati skazat krome ih samih nikto ne povinen Cennostej etih okazalos vsego okolo polu puda Zhadnost byla tak velika chto na A leksandre Fedorovne mezhdu prochim byl prosto ogromnyj kusok krugloj zolotoj provoloki zagnutoj v vide brasleta vesom okolo funta Te chasti cennostej kotorye byli pri raskopkah obnaruzheny otnosilis nesomnenno k zashitym otdelno vesham i pri szhiganii ostalis v zole kostrov Pislya viluchennya cinnostej ta spalyuvannya odyagu v bagattyah pokidali trupi v shahtu prote nova moroka Voda zh lishe pokrila tila sho zh tut robiti Pohoronna komanda bezuspishno sprobuvala obvaliti shahtu granatami bombami pislya chogo Yurovskij za jogo slovami ostatochno dijshov visnovku sho zahoronennya trupiv provalilos oskilki yih legko bulo viyaviti i okrim togo buli svidki sho tut shos vidbuvalos Zalishivshi ohoronu ta zabravshi cinnosti priblizno v dvi godini dnya u bilsh rannij versiyi spogadiv godin u 10 11 ranku 17 lipnya Yurovskij poyihav u misto Priyihav do Uraloblvikonkomu doklav pro situaciyu Goloshokin viklikav Yermakova ta vidpraviv vityagati trupi Yurovskij pishov do miskvikonkomu do jogo golovi S Ye Chuckayevu za poradoyu vidnosno miscya dlya pohovannya Chuckayev povidomiv pro gliboki zakinuti shahti na Moskovskomu trakti Yurovskij vidbuv rozdivitis ci shahti prote do miscya vidrazu distatisya ne zumiv u zv yazku iz tim sho polamalis mashini dovelos jti pishki Povertavsya na rekvizovanih konyah Za cej chas z yavivsya inshij plan spaliti trupi Yurovskij ne buv povnistyu vpevnenij u tomu sho spalyuvannya bude uspishnim tomu yak variant nadali zalishavsya plan pohovannya trupiv u shahtah Moskovskogo traktu Okrim togo u nogo vinikla dumka u vipadku yakoyis nevdachi pohovati tila grupami u riznih miscyah na glinistij dorozi Otzhe buli tri varianti dij Yurovskij poyihav do komisara postachannya Uralu Vojkova shob otrimati benzin abo gas a takozh sirchanu kislotu shob znivechiti oblichchya i lopati Otrimavshi ce zavantazhili na pidvodi ta vidpravili do miscya znahodzhennya trupiv Tudi zh napravili vantazhivku Sam Yurovskij zalishivsya chekati Polushina speca po spalyuvannyu ta prochekav jogo do 11 godini vechora ale toj tak i ne pribuv oskilki yak piznishe diznavsya Yurovskij upav iz konya j poshkodiv nogu Godini o 12 nochi Yurovskij ne rozrahovuyuchi na nadijnist mashini vidpravivsya do miscya de znahodilis tila vbitih verhi prote cogo razu inshij kin viddaviv nogu jomu tak sho vin godinu ne mig ruhatisya Yurovskij priyihav na misce unochi Jshli roboti po vityagannyu til Yurovskij virishiv zahoroniti kilka trupiv po dorozi Do svitanku 18 lipnya yama bula majzhe gotova prote poruch z yavivsya storonnij cholovik Dovelos vidmovitisya j vid cogo planu Dochekavshis vechora zavantazhilis na pidvodu vantazhivka chekala u takomu misci de vona ne povinna bula zastryagnuti Potim yihali na vantazhivci i vona zastryagla Nablizhalas pivnich i Yurovskij virishiv sho hovati slid des tut oskilki bulo temno i nihto ne mig stati svidkom zahoronennya usi tak diyavolski zamuchilis sho vzhe ne hotili kopati novoyi mogili prote yak zavzhdi v takih vipadkah buvaye dvoye troye vzyalis za spravu potim pristupili inshi vidrazu rozveli bagattya i poki gotuvalas mogila mi spalili dva trupi Oleksiya ta pomilkovo zamist Oleksandri Fedorivni spalili ochevidno Demidovu Na misci spalyuvannya vikopali yamu sklali kosti zarivnyali znovu zapalili velike bagattya j zoloyu shovali usilyaki slidi Do togo yak sklali v yamu reshtu trupiv mi oblili yih sirchanoyu kislotoyu yamu zavalili shpalami zakrili vantazhivka pusta proyihala trohi vtrambuvali shpali j postavili krapku Originalnij tekst ros vse tak dyavolski ustali chto uzh ne hoteli kopat novoj mogily no kak vsegda v takih sluchayah byvaet dvoe troe vzyalis za delo potom pristupili drugie tut zhe razveli koster i poka gotovilas mogila my sozhgli dva trupa Alekseya i po oshibke vmesto Aleksandry Fedorovny sozhgli ochevidno Demidovu Na meste szhiganiya vyryli yamu slozhili kosti zarovnyali snova zazhgli bolshoj koster i zoloj skryli vsyakie sledy Prezhde chem slozhit v yamu ostalnye trupy my oblili ih sernoj kislotoj yamu zavalili shpalami zakryli gruzovik pustoj proehal neskolko utrambovali shpaly i postavili tochku Svoyi spogadi pro zahoronennya trupiv zalishili takozh I Rodzinskij i M O Medvedyev Kudrin Medvedyev za vlasnim viznannyam u zahoronenni osobisto uchasti ne brav ta perekazuvav podiyi zi sliv Yurovskogo i Rodzinskogo Za spogadi samogo Rodzinskogo Mi vidrazu zh cyu tryasovinu rozkolupali Vona gliboka bog zna kudi Nu tut chastinu rozklali cih samih golubchikiv i rozpochali zalivati sirchanoyu kislotoyu znivechili vse a potim vse ce v tryasovinu Nepodalik bula zaliznicya Mi privezli gnilih shpal proklali mayatnik cherez samu tryasovinu Rozklali ci shpali u viglyadi mistka takogo zakinutogo cherez tryasovinu a reshtu na deyakij vidstani stali spalyuvati Ale os pam yatayu Mikolu spalili chi buv toj samij Botkin ya zaraz ne mozhu vam tochno skazati os taka pam yat Skilki mi spalili chi chotiroh chi p yatoh chi shistoh chelovek spalili Kogo ce vzhe tochno ya ne pam yatayu Ot Mikolu tochno pam yatayu Botkina i po moyemu Oleksiya Originalnij tekst ros My sejchas zhe etu tryasinu raskovyryali Ona glubokaya bog znaet kuda Nu tut chast razlozhili etih samyh golubchikov i nachali zalivat sernoj kislotoj obezobrazili vse a potom vse eto v tryasinu Nepodaleku byla zheleznaya doroga My privezli gnilyh shpal prolozhili mayatnik cherez samuyu tryasinu Razlozhili etih shpal v vide mostika takogo zabroshennogo cherez tryasinu a ostalnyh na nekotorom rasstoyanii stali szhigat No vot pomnyu Nikolaj sozhzhyon byl byl etot samyj Botkin ya sejchas ne mogu vam tochno skazat vot uzhe pamyat Skolko my sozhgli to li chetyryoh to li pyat to li shest chelovek sozhgli Kogo eto uzhe tochno ya ne pomnyu Vot Nikolaya tochno pomnyu Botkina i po moemu Alekseya Analiz slidchogo Solovjova Starshij prokuror kriminalist Golovnogo slidchogo upravlinnya Generalnoyi prokuraturi RF V M Solovjov proviv porivnyalnij analiz radyanskih dzherel spogadi uchasnikiv podij ta materialiv slidstva Sokolova Vihodyachi iz cih materialiv slidchij Solovjov zrobiv takij visnovok Porivnyannya materialiv uchasnikiv zahoronennya ta znishennya trupiv i dokumentiv iz slidchoyi spravi Sokolova M O pro marshruti peresuvannya i manipulyaciyi z trupami dayut osnovu dlya tverdzhennya pro te sho opisuyutsya ci zh sami miscya bilya shahti 7 bilya pereyizdu 184 Dijsno Yurovskij ta inshi spalyuvali odezhu ta vzuttya na misci doslidzhenomu Magnickim i Sokolovim pri zahoronenni vikoristovuvalas sirchana kislota dva trupi ale ne vsi buli spaleni Detalne zistavlennya cih ta inshih materialiv spravi daye osnovu dlya tverdzhennya sho istotnih vzayemoviklyuchnih protirich u radyanskih materialah i materialah Sokolova M O nemaye ye lishe rizne tlumachennya cih samih podij Originalnij tekst ros Sravnenie materialov uchastnikov zahoroneniya i unichtozheniya trupov i dokumentov iz sledstvennogo dela Sokolova N A o marshrutah peredvizheniya i manipulyaciyah s trupami dayut osnovaniya dlya utverzhdeniya o tom chto opisyvayutsya odni i te zhe mesta vozle shahty 7 u pereezda 184 Dejstvitelno Yurovskij i drugie szhigali odezhdu i obuv na meste issledovannom Magnickim i Sokolovym pri zahoronenii ispolzovalas sernaya kislota dva trupa no ne vse byli sozhzheny Detalnoe sopostavlenie etih i inyh materialov dela daet osnovaniya dlya utverzhdeniya chto sushestvennyh isklyuchayushih drug druga protivorechij v sovetskih materialah i materialah Sokolova N A net imeetsya lish razlichnoe istolkovanie odnih i teh zhe sobytij Solovjov takozh ukazav sho zgidno danih doslidzhennya pri umovah pri yakih provodilos znishennya trupiv povnistyu ne bulo mozhlivo znishiti ostanki vikoristovuyuchi sirchanu kislotu ta palne yak vkazano u spogadah uchasnikiv rozstrilu ta materialah Sokolova Reakciya na rozstrilU zbirci Revolyuciya zahishayetsya 1989 movitsya sho rozstril Mikoli II uskladniv situaciyu na Urali pro sho svidchat zgadani u knizhci zakoloti yaki spalahnuli v ryadi rajoniv Permskoyi Ufimskoyi ta Vyatskoyi gubernij Stverdzhuyetsya sho pid vplivom menshovikiv ta eseriv povstali dribna burzhuaziya znachna chastina serednogo selyanstva ta okremi prosharki robitnikiv Zakolotniki zhorstoko rozpravlyalis z komunistami derzhavnimi sluzhbovcyami ta yih sim yami Zokrema v Kizbangashevskij volosti Ufimskoyi guberniyi povstancyami vbito 300 osib Deyaki zakoloti vdavalos pridushiti shvidko prote chastishe povstali chinili trivalij opir Prote istorik G Z Joffe v monografiyi Revolyuciya ta dolya Romanovih 1992 pishe sho za povidomlennyami bagatoh suchasnikiv u tomu chisli j iz antibilshovickogo seredovisha zvistka pro stratu Mikoli II vzagali projshla malopomichenoyu bez proyaviv protestu Joffe cituye spogadi V M Kokovcova U den druku zvistki ya buv dvichi na vulici yizdiv u tramvayi j nide ne bachiv ni najmenshogo problisku zhalyu abo spivchuttya Zvistka chitalas golosno z usmishkami znushannyami ta najbezzhalnishimi komentaryami Yakes bezzmistovne ocherstvinnya yakas pohvala krovozhernistyu ros V den napechataniya izvestiya ya byl dva raza na ulice ezdil v tramvae i nigde ne videl ni malejshego probleska zhalosti ili sostradaniya Izvestie chitalos gromko s usmeshkami izdevatelstvami i samymi bezzhalostnymi kommentariyami Kakoe to bessmyslennoe ocherstvenie kakaya to pohvalba krovozhadnostyu Podibnu dumku vislovlyuye istorik V P Buldakov Na jogo dumku v toj chas dolya Romanovih malo kogo cikavila j zadovgo do yih zagibeli hodili chutki sho nikogo iz chleniv imperatorskoyi sim yi vzhe nemaye sered zhivih Zgidno Buldakovu gorodyani sprijnyali zvistku pro vbivstvo carya z tupoyu bajduzhistyu a bagati selyani zi zdivuvannyam prote bez usyakogo protestu Buldakov privodit fragment iz shodennikiv Zinayidi Gippius yak harakternij priklad podibnoyi reakciyi nemonarhichnoyi inteligenciyi Hudenkogo oficera ne shkoda zvichajno vin davno buv iz mertvechinkoyu prote ogidne potvornist usogo cogo nemozhlivo znositi ros Shuplenkogo oficera ne zhal konechno on davno byl s mertvechinkoj no otvratitelnoe urodstvo vsego etogo neperenosno RozsliduvannyaIkona Presvyata Bogorodicya Tambovska Znajdena slidstvom 1919 roku v budinku Ipatyeva Svyato Troyicka Duhovna Seminariya Dzhordanvil SShA 25 lipnya 1918 roku cherez visim dniv pislya rozstrilu carskoyi sim yi Yekaterinburg zajnyali chastini Biloyi armiyi ta zagoni Chehoslovackogo korpusu Vijskovoyu vladoyu rozpochatij poshuk carskoyi sim yi yaka shezla 30 lipnya rozpochalos rozsliduvannya obstavin yiyi zagibeli Dlya rozsliduvannya postanovoyu Yekaterinburzkogo okruzhnogo sudu buv priznachenij slidchij u najvazhlivishih spravah O P Namotkin 12 serpnya 1918 roku rozsliduvannya doruchili vesti chlenu Yekaterinburzkogo okruzhnogo sudu I O Sergeyevu yakij oglyanuv budinok Ipatyeva u tomu chisli j napivpidvalnu kimnatu de bula rozstrilyana carska sim ya zibrav ta opisav rechovi dokazi znajdeni v Budinku osoblivogo priznachennya ta na rudniku Iz serpnya 1918 roku do rozsliduvannya pidklyuchivsya priznachenij nachalnikom karnogo rozshuku Yekaterinburga O F Kirsta 17 sichnya 1919 roku dlya naglyadu za rozsliduvannyam spravi pro vbivstvo Romanovih Verhovnij pravitel Rosiyi admiral O V Kolchak priznachiv golovnokomanduvacha Zahidnim frontom general lejtenanta M K Diterihsa 26 sichnya Diterihs otrimav materiali slidstva yake proveli Namotkin i Sergeyev v originali Nakazom vid 6 lyutogo 1919 roku rozsliduvannya pokladeno na slidchogo iz osoblivo vazhlivih sprav Omskogo okruzhnogo sudu M O Sokolova 1882 1924 Same zavdyaki jogo kopitkij roboti upershe stali vidomimi podrobici rozstrilu ta zahoronennya carskoyi sim yi Rozsliduvannya Sokolov prodovzhiv navit u emigraciyi azh do svoyeyi raptovoyi smerti Za materialami rozsliduvannya nim bula napisana kniga Ubivstvo carskoyi sim yi yaka vijshla francuzkoyu movoyu v Parizhi she za zhittya avtora a pislya jogo smerti 1925 roku vidana rosijskoyu movoyu Rozsliduvannya kincya XX ta pochatku XXI stolit Obstavini zagibeli carskoyi sim yi rozsliduvalis u ramkah kriminalnoyi spravi porushenoyi 19 serpnya 1993 roku za vkazivkoyu Generalnogo prokurora Rosijskoyi Federaciyi Materiali uryadovoyi Komisiyi z vivchennya pitan pov yazanih iz doslidzhennyam ta perepohovannyam ostankiv kolishnogo rosijskogo imperatora Mikoli II ta chleniv jogo sim yi opublikovani Kriminalist Sergij Nikitin 1994 roku vikonav rekonstrukciyu zovnishnogo viglyadu vlasnikiv znajdenih cherepiv za metodom Poshtova marka Rosiyi prisvyachena 80 richchyu zagibeli Mikoli II i carskoyi sim yi 1998 3 rubli ITC 446 6460 Hram na Krovi na chest Vsih Svyatih sho prosyayali u Zemli Rosijskij na misci budinku Ipatyeva v YekaterinburziMikola II Oleksandra Fedorivna Olga Mikolayivna Tetyana Mikolayivna Anastasiya Mikolayivna Doktor Botkin Kamerdiner Trupp Anna Demidova pokoyivka Slidchij iz osoblivo vazhlivih sprav Golovnogo slidchogo upravlinnya Slidchogo komitetu pri Prokuraturi Rosijskoyi Federaciyi yakij viv kriminalnu spravu za faktom zagibeli carskoyi sim yi rozglyanuvshi spogadi osib yaki osobisto brali uchast u rozstrili a takozh pokazi inshih kolishnih ohoronciv budinku Ipatyeva zrobiv visnovok sho v opisi rozstrilu voni ne protirichat odin odnomu rozriznyayuchis lishe v dribnih detalyah Solovjov zayaviv sho vin ne viyaviv dokumentiv yaki b napryamu dovodili iniciativu Lenina i Sverdlova u znishenni rodini Romanovih Razom iz tim na pitannya pro te chi ye vina Lenina i Sverdlova u rozstrili carskoyi sim yi vin vidpoviv Ya vvazhayu bezperechno vona ye 18 lipnya 1918 roku diznavshis sho vbito vsyu sim yu voni oficijno shvalili rozstril zhodnogo iz organizatoriv ta uchasnikiv rozstrilu ne bulo pokarano Originalnij tekst ros Ya schitayu bezuslovno ona est 18 iyulya 1918 goda uznav chto ubita vsya semya oni oficialno odobrili rasstrel ni odin iz organizatorov i uchastnikov rasstrela ne ponyos nikakogo nakazaniya Mizh tim istorik O G Latishev zaznachaye sho yaksho Prezidiya VCVK pid golovuvannyam Sverdlova shvalila viznala pravilnim rishennya Uraloblradi pro rozstril Mikoli II to ocholyuvanij Leninim Radnarkom ce rishennya lishe vzyav do vidoma Solovjov povnistyu vidkinuv ritualnu versiyu vkazavshi sho bilshist uchasnikiv obgovorennya sposobu vbivstva buli rosiyanami u samomu vbivstvi brav uchast lishe odin yevrej Yurovskij a inshi buli rosiyanami i latishami Takozh slidstvom vidhilena proshtovhuvana M K Diterihsom versiya pro vidrubuvannya goliv z ritualnoyu metoyu Zgidno visnovku sudovo medichnoyi ekspertizi na shijnih hrebcyah usih skeletov vidsutni slidi posmertnogo vidchlenuvannya goliv U zhovtni 2011 roku Solovjov peredav predstavnikam domu Romanovih postanovu pro pripinennya rozsliduvannya spravi V oficijnomu visnovku Slidchogo komitetu Rosiyi ogoloshenomu v zhovtni 2011 roku vkazuvalos sho slidstvo ne volodiye dokumentalnimi dokazami prichetnosti Lenina abo kogos inshogo z vishogo kerivnictva bilshovikiv do rozstrilu carskoyi sim yi Suchasni rosijski istoriki vkazuyut na nevidpovidnist visnovkiv pro nibi to neprichetnist lideriv bilshovikiv do vbivstva na osnovi vidsutnosti v suchasnih arhivah dokumentiv pryamoyi diyi Lenin praktikuvav osobiste prijnyattya j viddachu samih kardinalnih rozporyadzhen na miscya tayemno i yaknajbilsh konspirativno Na dumku O M Bohanova ni Lenin ni jogo otochennya nizasho ne viddali b pismovogo nakazu z pitannya pov yazanogo z ubivstvom carskoyi sim yi Okrim togo Bohanov vidznachav sho duzhe bagato podij v istoriyi ne vidobrazheni dokumentami pryamoyi diyi u chomu nemaye nichogo divnogo Istorik arhivist V M Hrustalov proanalizuvav listuvannya sho perebuvalo v rozporyadzhenni istorikiv mizh riznimi uryadovimi vidomstvami togo periodu sho stosuvalas predstavnikiv domu Romanovih pisav sho zovsim logichno pripustiti vedennya podvijnogo dilovodstva u bilshovickomu uryadi podibno do vedennya podvijnoyi buhgalteriyi Direktor kancelyariyi Domu Romanovih Oleksandr Zakatov vid imeni Romanovih takozh prokomentuvav cyu postanovu takim chinom sho lideri bilshovikiv mogli viddavati ne pismovi nakazi a usni rozporyadzhennya Proanalizuvavshi vidnoshennya kerivnictva bilshovikiv ta radyanskogo uryadu do virishennya pitannya pro dolyu Romanovih slidstvo vidznachilo vkraj zagostrene politichne stanovishe v lipni 1918 roku pov yazane z ryadom podij u chisli yakih buli z metoyu privesti do rozirvannya Berestejskogo miru i povstannya livih eseriv U cih umovah rozstril carskoyi sim yi mig negativno vplinuti na podalshi vidnosini mizh RRFSR ta Nimechchinoyu oskilki Oleksandra Fedorivna ta yiyi dochki buli nimeckimi princesami Ne viklyuchalas mozhlivist vidachi odnogo chi kilkoh chleniv carskoyi sim yi Nimechchini dlya togo shob pom yakshiti gostrotu konfliktu sho vinik unaslidok ubivstva posla Protilezhna poziciya z cogo pitannya bula za danimi slidstva u kerivnikiv Uralu Prezidiya oblasnoyi radi yakogo gotova bula znishiti Romanovih she u kvitni 1918 roku pid chas yih perevedennya iz Tobolska do Yekaterinburga V M Hrustalov pisav sho postaviti ostatochnu krapku v rozsliduvanni obstavin ubivstva carskoyi sim yi zavazhaye ta obstavina sho istoriki ta doslidniki do cogo chasu ne mayut mozhlivosti vivchati arhivni materiali yaki stosuyutsya zagibeli predstavnikiv domu Romanovih yaki mistyatsya u specialnih shovishah FSB yak centralnogo tak i oblasnogo rivnya Istorik visloviv pripushennya sho htos dosvidchenij cilespryamovano vichistiv arhivi CK RKP b kolegiyi VChK Uralskogo oblvikonkomu ta Yekaterinburzkoyi ChK za lito j osin 1918 roku Pereglyadayuchi rozrizneni povistki zasidan VChK dostupi istorikam Hrustalov zrobiv visnovok sho buli vilucheni dokumenti v yakih zgaduvalis imena predstavnikiv dinastiyi Romanovih Vin pisav sho ci dokumenti ne mogli znishiti yih imovirno pereveli na zberigannya v Centralnij partijnij arhiv abo spechrani Fondi cih arhiviv na moment napisannya istorikom knizhki ne buli dostupni doslidnikam U veresni 2015 roku Slidchij komitet Rosiyi vidnoviv rozsliduvannya za faktom zagibeli sim yi Romanovih 23 veresnya slidchi proveli eksgumaciyu ostankiv Romanovih pohovanih u Petropavlivskij forteci ta viluchili zrazki ostankiv Mikoli II ta Oleksandri Fedorivni Podalsha dolya osib prichetnih do rozstriluChleni Prezidiyi Uralskoyi oblasnoyi radi Oleksandr Byeloborodov 1927 roku viklyuchenij iz VKP b za uchast u trockistskij opoziciyi u travni 1930 vidnovlenij u 1936 znovu viklyuchenij U serpni 1936 roku areshtovanij 8 lyutogo 1938 roku vijskovoyu kolegiyeyu Verhovnogo sudu SRSR zasudzhenij do rozstrilu nastupnogo dnya rozstrilyanij 1919 roku Byeloborodov pisav Osnovne pravilo pri rozpravi z kontrrevolyucionerami zahoplenih ne sudyat a provodyat iz nimi masovu rozpravu G Z Joffe vidznachaye sho cherez deyakij chas byeloborodovske pravilo vidnosno kontrrevolyucioneriv stalo zastosovuvatisya odnimi bilshovikami proti inshih cogo Byeloborodov najimovirnishe zrozumiti vuzhe ne zumiv U 30 ti roki Byeloborodov buv represovanij i rozstrilyanij Kolo zamknulosya Filip Goloshokin u 1925 1933 rokah sekretar Kazahskogo krajovogo komitetu VKP b zdijsnyuvav nasilnicki zahodi napravleni na zminu obrazu zhittya kochivnikiv ta kolektivizaciyu sho prizvelo do velikih zhertv 15 zhovtnya 1939 roku areshtovanij 28 zhovtnya 1941 roku rozstrilyanij Boris Didkovskij pracyuvav v Uralskomu derzhuniversiteti Uralskomu geologichnomu tresti 3 serpnya 1937 roku zasudzhenij Vijskovoyu kolegiyeyu Verhovnogo sudu SRSR do rozstrilu yak aktivnij uchasnik antiradyanskoyi teroristichnoyi organizaciyi pravih na Urali Rozstrilyanij U 1956 reabilitovanij Na chest Didkovskogo nazvana girska vershina na Urali Georgij Safarov 1927 roku na XV z yizdi VKP b viklyuchenij iz partiyi yak aktivnij uchasnik trockistskoyi opoziciyi vislanij do Achinska Pislya zayavi pro rozriv iz opozicionerami za rishennyam CK VKP b vidnovlenij u partiyi U 30 ti roki znovu viklyuchenij iz partiyi neodnorazovo areshtovuvavsya 1942 roku rozstrilyanij Posmertno reabilitovanij u 1919 godu v boyu z vijskami generala M M Yudenicha bilya Lugi viv bij znahodyachis u otochenni shob ne potrapiti v polon zastrelivsya Pohovanij na Marsovomu poli v Sankt Peterburzi Bezposeredni vikonavci pomer 1938 roku v Kremlivskij likarni vid virazki shlunku pomichnik Yurovskogo perezhiv chistku zalishiv spogadi zapis Radiokomitetu 12 travnya 1964 roku 1934 roku pishov na pensiyu perezhiv chistku perezhiv chistku pered smertyu zalishiv detalni spogadi pro podiyi gruden 1963 roku Pomer 13 sichnya 1964 roku pohovanij na Novodivochomu cvintari brav uchast u boyah za Perm uzimku 1918 roku Za nakazom komanduvannya vin mav pidirvati mist cherez Kamu ale zdavsya u polon bilim Nevdovzi zvilnenij pracyuvav sanitarom u gospitali svoyu osobu prihovuvav zhiv pid prizvishem Bobilov Cherez deyakij chas vin priznavsya sestri miloserdya u tomu sho sluzhiv u zagoni yakij ohoronyav budinok Ipatyeva 11 lyutogo 1919 roku areshtovanij agentom bilogvardijskogo karnogo rozshuku S I Alekseyevim Pomer u v yaznici 12 bereznya 1919 roku za odnimi danimi vid visipnogo tifu za inshimi vid tortur Inshi Petro Vojkov ubitij 7 chervnya 1927 roku u Varshavibiloemigrantom Na chest Vojkova nazvana stanciya metropolitenu Vojkivska u Moskvi ta ryad vulic u mistah kolishnogo SRSR Permske vbivstvo u 1920 ti roki priyednavsya do robitnichoyi opoziciyi 1923 roku represovanij u 1928 utik z SRSR Rozstrilyanij 1945 roku za inshimi danim pomer u v yaznici 1946 roku Kanonizaciya carskoyi sim yi1981 roku carska sim ya bula proslavlena kanonizovana Rosijskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu zakordonom a 2000 roku Rosijskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu Alternativni teoriyiIsnuyuyut takozh i alternativni versiyi vidnosno zagibeli carskoyi sim yi Do nih nalezhat versiyi pro poryatunok kogos iz sim yi Romanovih ta teoriyi zmovi Za odniyeyu iz cih teorij ubivstvo carskoyi sim yi bulo ritualnim zdijsnenim zhidomasonami pro sho bucimto svidchili kabbalistichni znaki u kimnati de prohodiv rozstril U broshuri vidanij 1925 roku rosijskij emigrant ta okultist M V Skaryatin zaproponuvav taku rozshifrovku napisiv bucimto znajdenih kolchakivcyami v budinku Ipatyeva Tut za nakazom tayemnih sil Car buv prinesenij u zhertvu dlya zrujnuvannya Derzhavi pro se povidomlyayutsya usi narodi ros Zdes po prikazu tajnyh sil Car byl prinesyon v zhertvu dlya razrusheniya Gosudarstva o syom izveshayutsya vse narody U deyakih variantah ciyeyi teoriyi stverdzhuyetsya sho golova Mikoli II pislya rozstrilu bula viddilena vid tila i zaspirtovana U knizi R Viltona navedena konspirologichna versiya pro te sho rozstril zdijsnenij za vkazivkoyu uryadu Nimechchini pislya vidmovi Mikoli vid stvorennya v Rosiyi pronimeckoyi monarhiyi na choli z Oleksiyem Pro te sho Mikola II ubitij bilshoviki ogolosili vsim vidrazu pislya rozstrilu prote pro ce sho rozstrilyana cila sim ya Romanovih radyanska vlada spochatku zamovchuvala Prihovanist ubivstva ta misc pohovannya prizvela do togo sho cilij ryad osib zayavlyali piznishe pro te sho voni ye kimos iz chudesno vryatovanih chleniv sim yi Odniyeyu iz najvidomishih samozvanok bula Anna Anderson yaka vidavala sebe za chudom vryatovanu Anastasiyu Na osnovi istoriyi Anni Anderson znyato kilka hudozhnih filmiv Chutki pro chudesnij poryatunok usiyeyi abo chastini carskoyi sim yi zokrema j samogo carya rozpochali rozpovsyudzhuvatisya praktichno vidrazu pislya rozstrilu Tak avantyurist B M Solovjov yakij buv cholovikom dochki Rasputina Motroni stverdzhuvav sho bucimto Gosudar vryatuvavsya pereletivshi na litaku v Tibet do Dalaj lami a svidok Samojlov iz posilannyam na ohoroncya budinku Ipateva A S Varakusheva stverdzhuvav sho bucimto carsku sim yu ne rozstrilyali a povantazhili u vagon Amerikanski zhurnalisti A Sammers i T Mangold u 1970 h rokah vivchili nevidomu ranishe chastinu arhiviv slidstva 1918 1919 rokiv znajdenu v 1930 h rokah u SShA ta opublikuvali rezultati svogo rozsliduvannya 1976 roku Na yih dumku visnovki M O Sokolova pro zagibel usiyeyi sim yi Romanovih zrobleni pid tiskom O V Kolchaka yakomu za deyakimi prichinami bulo vigidno ogolositi zagiblimi vsih chleniv rodini Bilsh ob yektivnimi voni vvazhayut rozsliduvannya ta visnovki inshih slidchih Biloyi armiyi O P Namotkina I O Sergeyeva i O F Kirsti Na yih Sammersa i Mangolda dumku najvirogidnishe vse taki sho v Yekaterinburzi buli rozstrilyani lishe Mikola II iz spadkoyemcem a Oleksandra Fedorivna z dochkami buli perevezeni do Permi j podalsha yihnya dolya nevidoma A Sammers i T Mangold shilyayutsya do versiyi sho Anna Anderson vse zh dijsno bula velikoyu knyazhnoyu Anastasiyeyu VistavkiVistavka Zagibel sim yi imperatora Mikoli II Slidstvo dovzhinoyu u stolittya ros Gibel semi imperatora Nikolaya II Sledstvie dlinoyu v vek 25 travnya 29 lipnya 2012 Vistavkovij zal federalnih arhiviv Moskva z 10 lipnya 2013 Centr tradicijnoyi narodnoyi kulturi Serednogo Uralu Yekaterinburg U mistectviVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Rozstril sim yi Romanovih Tema na vidminu vid inshih revolyucijnih syuzhetiv zokrema Vzyattya Zimovogo abo Priyizdu Lenina v Petrograd bula malo vidobrazhena u radyanskomu obrazotvorchomu mistectvi XX stolittya Prote isnuye rannya radyanska kartina V M Pchelina Peredacha sim yi Romanovih Uralradi napisana 1927 roku div il vishe Nabagato chastishe vona zustrichayetsya u kinematografi v tomu chisli u filmah Mikola i Oleksandra 1971 Carevbivcya 1991 Spokutna zhertva 1992 Rasputin 1996 teleseriali ta p yatomu sezoni serialu Korona Film rozpochinayetsya zi sceni rozstrilu carskoyi sim yi Cij zhe temi prisvyachena p yesa Budinok osoblivogo priznachennya Edvarda Radzinskogo M I Cvyetayeva prisvyatila zagibeli Romanovih veliku Poemu pro Carsku Sim yu 1929 1936 yaka dojshla do nas lishe v chornovih fragmentah Primitki ta komentariKomentari Sklad Prezidiyi Uralskoyi oblasnoyi radi 1 Biloborodov O G golova Uralradi chlen RSDRP z 1907 roku bilshovik 2 Didkovskij B V zastupnik golovi Uralradi chlen RSDRP z bereznya 1917 roku bilshovik 3 Goloshokin I I tovarish Filipp chlen RSDRP z 1903 roku bilshovik 4 Tolmachov M G chlen RSDRP z 1913 roku bilshovik 5 Safarov G I chlen RSDRP z 1908 roku bilshovik Romanov Collection General Collection Beinecke Rare Book and Manuscript Library Yelskij universitet SShA Fotografiya bez tochnogo datuvannya otrimana cherez Bain News Service ta zberigayetsya u Biblioteci Kongresu SShA George Grantham Bain Collection Kamerdiner carskoyi sim yi yakogo zaminili u zv yazku iz hvoroboyu na kamer lakeya Truppa 24 travnya 1918 roku yakij takim chinom uniknuv rozstrilu Tekst opublikovanij iz vidannya 1927 1 3 1928 2 de zapisi iz shodennika ostannogo rosijskogo carya privedeni bez yakihos kupyur iz originalu nateper zberigayetsya u CDAZhR f 601 Slova propusheni v originali ta chastini dopisanih sliv uzyati v kvadratni duzhki skorochennya ta osoblivosti napisannya deyakih sliv zberezheni Jmovirno svidchennya Chemodurova opovidayut pro perebig podij 23 24 travnya 23 travnya knyazhni Olga Tetyana j Anastasiya pribuli v budinok Ipatyeva a 24 travnya Chemodurov jogo pokinuv Komentuyuchi pershij list oficera L O Likova pishe Peredusim zvernemo uvagu sho listuvannya jshlo cherez viznachenogo soldata vartovogo a zovsim ne cherez paperovi probki v chetvertyah iz molokom yaki prinosili monashki iz miscevogo zhinochogo monastirya ta vidznachaye sho versiya paperovih probok vikladena u spogadah komendanta O D Avdeyeva Div zapis u shodenniku Mikoli II vid 21 chervnya Sogodni vidbulas zmina komendantiv pid chas obidu prijshli Byeloborodov ta in i ogolosili sho zamist Avdeyeva priznachayetsya toj kogo mi prijmali za likarya Yurovskij Originalnij tekst ros Segodnya proizoshla smena komendantov vo vremya obeda prishli Beloborodov i dr i obyavili chto vmesto Avdeeva naznachaetsya tot kot my prinimali za doktora Yurovskij Pokazi Derevenko Sokolovu Div Izvestiya Moskva 1918 25 28 chervnya Tekst telegrami upershe opublikovanij 1990 roku dramaturgom E S Radzinskim bez vkazivki arhivnogo dzherela Tekst telegrami anglijskoyu movoyu Lenin Member of the Goverment Msk Rumour here going that the exszar has been murdered Kindly wire facts National Tidende Leninu chlenu uryadu Moskva Tut hodyat chutki sho kolishnij car ubitij Bud laska povidomte faktichnij stan sprav National Tidende V I Lenin Neizvestnye dokumenty 1891 1922 gg M Rossijskaya politicheskaya enciklopediya ROSSPEN 2000 s 243 National Tidende Kopengagen Chutka nevirna kolishnij car neushkodzhenij usi chutki tilki brehnya kapitalistichnoyi presi Originalnij tekst ros National Tidende Kopengagen Sluh neveren byvshij car nevredim vse sluhi tolko lozh kapitalisticheskoj pressy V I Lenin Neizvestnye dokumenty 1981 1922 gg M Rossijskaya politicheskaya enciklopediya ROSSPEN 2000 s 243 Na telegrami ye zapis spivrobitnika sekretariatu Povernuli z telegrafu Ne mayut zv yazku ros Vernuli s telegrafa Ne imeyut svyazi Za danimi R Pajpsa vin buv areshtovanij razom iz slugoyu Oleksiya K G Nagornim pislya togo yak voni virazili protest proti rozkradannya majna carskoyi sim yi Piznishe obidva areshtovani buli rozstrilyani chekistami Verhas yakij znahodivsya 15 lipnya na postu 6 tak i ne zumiv dopisati po rosijski slovo karaulil pomichaye I F Plotnikov Vona suttyevo vidriznyalas vid bilsh rannoyi informaciyi zokrema povidomlyalos sho druzhina i sin Mikoli Romanova a ne sim ya vidpravleni v nadijne misce vkazana insha data rozstrilu suttyevo inakshe formulyuvalis motivi uhvalenogo rishennya pro rozstril Rol Byeloborodova u podiyah zvoditsya do togo sho vin zatverdiv postanovu Uralskoyi oblradi pro rozstril za svoyeyu iniciativoyu vidpraviv Goloshokina do Moskvi na uzgodzhennya pitannya pro rozstril ta zminiv komendanta z Avdeyeva na Yurovskogo Zi spogadiv Yermakova orfografiya ta usi movni pomilki zberezheni mne skazali na tvoyu dolyu vypalo schaste razstrelyat i sharonit Poruchenie ya prinyal i skazal chto budet vypolneno tochno podgotovil mesto kudy vesti i kak skryt uchityvaya vse abstoyatelstva vazhnosti politicheskogo momenta Kogda ya dolozhil Beloborodovu chto mogu vypolnit to on skazal sdelat tak chtoby byli vse razstrelyany my eto reshili dalshe ya v rasuzhdeniya nevstupal stal vypolnyat tak kak eto nuzhno bylo Kagda bylo vse poryadke togda ya komendantu doma v kabineti dal postanovlenie oblostnogo ispolnitelnogo Komiteta Yurovskomu to on usomnilsya po chemu vseh no ya emu skazal nada vseh i razgovarivat nam svami dolgo nechego vremya malo pora pristupat ya sebe vzyal samogo Nikalaya Aleksandru doch Alekseya potomu chto u menya byl mauzer im mozhno verna rabotat astalnye byli nagany Posle spuska vnizhnij etazh my nemnogo obozhdali potom komendant pred dozhil vsem vstat vse vstali no Aleksej sidel na stule togda stal chitat prigovor postanovleniya gde govorilos po postonovleniyu ispolnitelnogo Komiteta rasstrelyat Togda u Nikolaya vyrvalas fraza kak nas nikuda ne povezut zhdat dalshe bylo nezya ya dal vystrel vnego upor on upal srazu no i ostalnye takzhe v eto vremya podnyalsya mezhdu nimi plach odin drugomu brasalis na sheyu zatem dali neskolko vystrelov i vse upali ros U postanovi starshogo prokurora kriminalista V M Solovjova pomilkovo vkazano sho vbivstvo posla Mirbaha vidbulos 5 lipnya naspravdi ce vidbulos 6 lipnya pro sho zgaduyetsya u dzherelah Blyumkin Yakov Grigorevich Enciklopediya Istoriya otechestva 1997 Na dumku A Sammersa i T Mangolda z metoyu propagandi proti bilshovikiv Primitki Ioffe 1992 s 306 Bez grifa sekretno krasnye careubijcy ros dokopost ru Arhiv originalu za 4 chervnya 2013 Procitovano 2013 06 4 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pusti nevidomi parametri description ta datepublished dovidka Alekseev V V Gibel carskoj semi itogi i zadachi izucheniya ros romanov center narod ru originalu za 8 kvitnya 2013 Procitovano 2012 10 4 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pusti nevidomi parametri description ta datepublished dovidka Zhuk 2008 s 4 5 Rassledovanie ubijstva Nikolaya II i ego semi prodolzhavsheesya 18 let obyavleno zavershennym ros NTV novosti Arhiv originalu za 11 lyutogo 2013 Procitovano 29 grudnya 2012 Ugolovnoe delo cesarevicha Alekseya Na voprosy obozrevatelya Izvestij Tatyany Batenyovoj otvetil sledovatel po osobo vazhnym delam Sledstvennogo komiteta Rossijskoj Federacii Vladimir Solovyov 17 sichnya 2011 Intervyu sledovatelya V N Solovyova i L A Anninskogo Rasstrelnyj dom 10 bereznya 2009 ros Dostoinstvo Obshestvenno politicheskij zhurnal 2008 1 Pravda Lenin v rasstrele carskoj semi ne vinoven Sensacionnoe intervyu starshego sledovatelya po osobo vazhnym delam GSU SK pri Prokurature Rossijskoj Federacii V N Solovyova Verhovnyj sud priznal chlenov carskoj semi zhertvami repressij RIA Novosti 01 10 2008 Arhiv originalu za 17 lyutogo 2012 Procitovano 9 listopada 2008 ros SKR vozobnovil rassledovanie gibeli semi Romanovyh Interfaks 9 travnya 2017 u Wayback Machine ros Latyshev 1992 s 119 Latyshev 1992 s 121 122 Hrustalyov 2013 s 515 Zhuk 2008 s 6 Buranov Hrustalyov 2013 s 350 Lykova 2007 s 81 Ioffe G Z Filippov sud Po chemu rasporyazheniyu byla rasstrelyana carskaya semya Nauka i zhizn Zhurnal 2010 8 ros Bohanov 2008 s 400 Kovalchenko I D Vekovaya problema rossijskoj istorii Vestnik Rossijskoj akademii nauk 1994 T 64 10 S 916 918 ros Latyshev 1992 s 123 124 Latyshev 1992 s 124 Pajps R Russkaya revolyuciya Tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 103 ros Ioffe 1992 s 186 188 Primechaniya 90 N A Sokolov Predvaritelnoe sledstvie 1919 1922 gg Sb materialov Sost L A Lykova M Studiya TRITE Ros Arhiv 1998 Rossijskij Arhiv T VIII Arhiv originalu za 19 chervnya 2013 Procitovano 19 chervnya 2013 ros Latyshev 1992 s 126 Buranov Hrustalyov 2013 s 258 Buranov Hrustalyov 2013 s 242 244 Buranov Hrustalyov 2013 s 253 262 Pajps R Russkaya revolyuciya Tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S http www e reading lib org chapter php 143852 104 Paiips Russkaya revolyuciya Kniga 2 Bol sheviki v bor be za vlast 1917 1918 html 104 ros Sokolov N A Glava XI Perevoz detej iz Tobolska Ubijstvo carskoj semi ros Sokolov N A Glava XII Zaderzhanie Gosudarya Gosudaryni i Velikoj Knyazhny Marii Nikolaevny v Ekaterinburge Pereezd ih i ostalnyh detej v dom Ipateva Ubijstvo carskoj semi ros Dnevniki 2012 s 570 Solovyov V N Postanovlenie o prekrashenii ugolovnogo dela 18 123666 93 O vyyasnenii obstoyatelstv gibeli chlenov Rossijskogo imperatorskogo doma i lic iz ih okruzheniya v period 1918 1919 godov punkty punkty 5 6 Arhiv originalu za 19 kvitnya 2013 Procitovano 18 kvitnya 2013 ros Bykov P M Poslednie dni poslednego carya ros Shodennik Mikoli II 16 kvitnya 2017 u Wayback Machine Zapis vid 17 30 kvitnya 1918 roku ros Buranov Hrustalyov 2013 s 337 Buranov Hrustalyov 2013 s 322 Cvetkov V Zh General Diterihs Moskva Posev 2004 ros O M Avdonin Tajna Staroj Koptyakovskoj dorogi Opublikovano na sajti Poslednij imperator Rossii 4 bereznya 2016 u Wayback Machine ros Uralskaya istoricheskaya enciklopediya Ekaterinburg 2000 S 1 ros Sokolov N A Glava XIV Strazha Sistema postov Rezhim v dome Ipateva Ubijstvo carskoj semi ros Sokolov N A Carskoe v dni perevorota Glava I Ubijstvo carskoj semi ros Sokolov N A Glava XXIII Pokazaniya svidetelej i obyasneniya obvinyaemyh ob ubijstve carskoj semi Ubijstvo carskoj semi ros Sokolov N A Glava XV Okruzhenie carskoj semi chekistami Ubijstvo carskoj semi ros Pajps R Russkaya revolyuciya tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 106 ros Lykova 2007 s 78 Lykova 2007 s 77 Iz vospominanij uchastnika rasstrela carskoj semi M A Medvedeva Kudrina Sbornik dokumentov otnosyashihsya k ubijstvu Imperatora Nikolaya II i ego semi ros Vojkov Petr Lazarevich Uralskaya istoricheskaya enciklopediya Ekaterinburg Akademkniga 2000 Iz besedy s I I Rodzinskim v Radiokomitete o rasstrele carskoj semi g Moskva 13 maya 1964 g Rossijskij Centr hraneniya i izucheniya dokumentov novejshej istorii RCHIDNI F 588 Op 3 D 14 L 23 25 31 35 41 45 Arhiv originalu za 11 travnya 2013 Procitovano 2 travnya 2013 ros Lykova L A Vvedenie dissertacii Sledstvennye dokumenty po delu ob ubijstve rossijskoj imperatorskoj semi kak istoricheskij istochnik Avtoreferat dissertacii 2007 Solovyov V N Proverka versii o tak nazyvaemom ritualnom ubijstve semi rossijskogo Imperatora Nikolaya II i lic iz ego okruzheniya v 1918 godu Car muchenik Nikolaj II Sankt Peterburgskij obshestvennyj fond revnitelej pamyati Gosudarya Imperatora Nikolaya II Spaso Preobrazhenskij Valaamskij stavropigialnyj monastyr Arhiv originalu za 17 lyutogo 2012 Procitovano 7 veresnya 2011 2 24 lipnya 2014 u Wayback Machine ros Ioffe 1992 s 330 Plotnikov I O komande ubijc carskoj semi i eyo nacionalnom sostave 26 veresnya 2015 Ural zhurnal 2003 9 ros Vilton R Krestnyj put Poslednie dni Romanovyh Berlin 1923 Ioffe 1992 s 317 318 Iz dnevnika Nikolaya II Sbornik dokumentov otnosyashihsya k ubijstvu Imperatora Nikolaya II i ego semi Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Lykova 2007 s 87 Ioffe 1992 s 301 303 Otkrytoe pismo Marii Spiridonovoj CK partii bolshevikov Arhiv originalu za 24 travnya 2013 Procitovano 23 travnya 2013 ros Ioffe 1992 s 303 304 Pajps R Russkaya revolyuciya tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 105 ros Ioffe 1992 s 304 Plotnikov I F Predopredelyonnost gibeli carskoj semi Mezhd nauchno praktich konf Dinastiya Romanovyh v russkoj istorii i kulture Arhiv originalu za 17 lyutogo 2012 Procitovano 7 veresnya 2011 ros Buranov Hrustalyov 2013 s 356 Ioffe 1992 s 304 305 Latyshev 1992 s 132 Latyshev 1992 s 118 119 Latyshev 1992 s 121 Arhiv originalu za 20 lipnya 2008 ros Buranov Hrustalyov 2013 s 439 Rasstrel Nikolaya II i ego semi v Ekaterinburge Uralskaya istoricheskaya enciklopediya Ioffe 1992 s 308 309 Rasstrelshiki ponimali chto sovershayut prestuplenie Intervyu s d i n S Mironenko 27 zhovtnya 2011 Soyuznoe gosudarstvo zhurnal 2008 ros V I Lenin Neizvestnye dokumenty 1891 1922 gg M Rossijskaya politicheskaya enciklopediya ROSSPEN 2000 s 243 ros Latyshev 1992 s 131 132 Volkogonov D A Lenin T 1 S 142 Ioffe 1992 s 310 311 Vilton R Golgofa Poslednie dni Romanovyh Berlin 1923 Lykova 2007 s 86 Buranov Hrustalyov 2013 s 342 Do smerti vernyj Sajt Malye goroda Arhiv originalu za 15 travnya 2013 Procitovano 8 travnya 2013 ros Ioffe 1992 s 328 Arhiv originalu za 14 travnya 2017 Procitovano 19 kvitnya 2013 ros Iz rasshifrovannoj zapisi besedy s G P Nikulinym v Radiokomitete o rasstrele carskoj semi Sbornik dokumentov otnosyashihsya k ubijstvu Imperatora Nikolaya II i ego semi ros Pajps R Russkaya revolyuciya tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 108 ros Solovev V N Sravnitelnyj analiz dokumentov sledstviya 1918 1924 gg s dannymi sovetskih istochnikov i materialami sledstviya 1991 1997 gg Arhiv originalu za 24 travnya 2013 Procitovano 22 travnya 2013 ros Zimin I V Zhivotnye v imperatorskoj seme Detskij mir imperatorskih rezidencij Byt monarhov i ih okruzhenie 1 e Moskva Centrpoligraf 2010 576 s Povsednevnaya zhizn Rossijskogo imperatorskogo dvora ISBN 978 5 227 02410 7 ros Carskaya semya i eyo okruzhenie pered kaznyu Arhiv originalu za 27 travnya 2013 Manakova T Dzhoj Istoriya carskoj sobaki Sajt Russkaya liniya Arhiv originalu za 17 chervnya 2013 Procitovano 16 chervnya 2013 ros Solovyov V N Sravnitelnyj analiz dokumentov sledstviya 1918 1924 gg s dannymi sovetskih istochnikov S 2 Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Ioffe 1992 s 339 Ioffe 1992 s 339 340 Ioffe 1992 s 340 Izvestiya ot 19 iyulya 1918 goda Arhiv originalu za 28 travnya 2013 Procitovano 28 travnya 2013 Sledovatel Vladimir Solovev My vsyo sdelali chestno i otkryto Izvestiya 11 iyulya 2008 17 lipnya 2015 u Wayback Machine ros Buranov Hrustalyov 2013 s 374 375 Buranov Hrustalyov 2013 s 374 Lykova 2007 s 75 Lykova 2007 s 89 Kasvinov M Dvadcat tri stupeni vniz Zvezda zhurnal 1972 8 9 1973 7 10 ros Lykova 2007 s 35 Kasvinov M K Dvadcat tri stupeni vniz Moskva Mysl 1978 S 491 Sokolov N A Ubijstvo carskoj semi 3 Poslednie dni Romanovyh Moskva Kniga 1991 S 204 ISBN 5 212 00530 2 Kozlov V P Glava 9 Mif protiv mifa ili Svidetelstva ochevidca ob ubijstve carskoj semi Zagolovok Moskva Rossijskaya politicheskaya enciklopediya ROSSPEN 2001 224 s ISBN 5 8243 0108 5 Lykova L A 07 08 2007 Kak eto bylo Ubijstvo carskoj semi Specialno dlya sajta Perspektivy ros Sajt Car Mihail Romanov Arhiv originalu za 07 12 2012 Procitovano 7 grudnya 2012 Melgunov S P Sudba imperatora Nikolaya II posle otrecheniya Istoriko kriticheskie ocherki Moskva Veche 2005 544 s ISBN 5 9533 0808 6 Pajps R Glava 9 Ubijstvo carskoj semi Russkaya revolyuciya Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 1 e Moskva Zaharov 2005 T 2 197 s Lykova 2007 s 68 Ioffe 1992 s 340 341 Tajna staroj Koptyakovskoj dorogi 16 grudnya 2017 ros Istochnik zhurnal 1994 5 S 60 76 Melgunov 1979 s 174 Spravka o deyatelnosti P L Vojkova podgotovlennaya IRI RAN ros Oficialnyj sajt Vladimira Medinskogo 8 lyutogo 2011 roku Arhiv originalu za 6 serpnya 2012 Procitovano 19 lipnya 2012 Melgunov S P Sudba imperatora Nikolaya II posle otrecheniya Moskva 2005 S 118 ISBN 5 9533 0808 6 Avdonin A N Obretenie ostankov carskoj semi ros Uralskij muzej zhurnal berezen 2008 T 41 3 Pajps R Russkaya revolyuciya tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 112 ros Lykova 2007 s 10 Sbornik dokumentov otnosyashihsya k ubijstvu Imperatora Nikolaya II i ego semi Sajt Russkoe nebo 1999 Arhiv originalu za 18 chervnya 2013 Procitovano 18 chervnya 2013 ros Melgunov S P Sudba imperatora Nikolaya II posle otrecheniya 2005 S 122 ISBN 5 9533 0808 6 Lykova 2007 s 21 Lykova 2007 s 20 Centr po rassledovaniyu obstoyatelstv gibeli Carskoj Semi Doma Romanovyh 30 chervnya 1998 Sudba ostankov Carskoj semi fakty domysly i voprosy Sajt Carskaya semya poslednie dni rasstrel obretenie ostankov Arhiv originalu za 18 chervnya 2013 Procitovano 18 chervnya 2013 ros Buranov Hrustalyov 2013 s 3 Buranov Hrustalyov 2013 s 266 267 Buranov Hrustalyov 2013 s 270 271 Shumihin S V k i n Primechaniya Zapiski korneta Savina ros Nashe Nasledie Zhurnal Buranov Hrustalyov 2013 s 409 411 Buranov Hrustalyov 2013 s 412 Lykova L A Perm Tajna gibeli Mihaila Romanova 1 e Dostoinstvo 2010 S 32 Carskoe delo 3000 prim ISBN 978 5 904552 05 3 ros Solovyov V N Postanovlenie o prekrashenii ugolovnogo dela 18 123666 93 O vyyasnenii obstoyatelstv gibeli chlenov Rossijskogo imperatorskogo doma i lic iz ih okruzheniya v period 1918 1919 godov punkty 10 13 Arhiv originalu za 25 travnya 2013 Procitovano 24 travnya 2013 ros Pajps R Russkaya revolyuciya Tom 2 Bolsheviki v borbe za vlast 1917 1918 S 110 ros Ioffe 1992 s 345 Buranov Hrustalyov 2013 s 402 403 Buranov Hrustalyov 2013 s 408 Buranov Hrustalyov 2013 s 416 Ioffe 1992 s 345 346 Trockij 1994 s 180 181 Trockij 1994 s 181 Buranov Hrustalyov 2013 s 375 Trockij 1994 s 100 101 Trockij 1994 s 182 Protivostoyanie vokrug carya 59 Pravda gazeta 2009 ros Buldakov V P Krasnaya smuta Priroda i posledstviya revolyucionnogo nasiliya Izd 2 e dop M ROSSPEN Fond Prezidentskij centr B N Elcina 2010 s 471 967 s Istoriya stalinizma ISBN 978 5 8243 1263 8 Hrustalyov 2013 s 630 Sverdlova K T Yakov Mihajlovich Sverdlov 4 e Moskva Molodaya gvardiya 1985 Istochniki po ubijstvu Carskoj Semi Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Lykova 2007 s 29 Buranov Hrustalyov 2013 s 361 Orlov A Ivan Smirnov i Sergej Mrachkovskij druzhba vroz Tajnaya istoriya stalinskih prestuplenij Diterihs M K Ubijstvo carskoj semi i chlenov doma Romanovyh na Urale Buranov Hrustalyov 2013 s 363 Ioffe 1992 s 322 Iz stenogrammy soveshaniya staryh bolshevikov po voprosu prebyvaniya Romanovyh na Urale 1 fevralya 1934 g Prilozhenie Sokolov N A Predvaritelnoe sledstvie 1919 1922 gg Sb materialov Sost L A Lykova Moskva Studiya TRITE Ros Arhiv 1998 S 419 435 Rossijskij Arhiv Istoriya Otechestva v svidetelstvah i dokumentah XVIII XX vv Vyp 8 ISBN 978 5 8243 0826 6 Iz knigi G Z Besedovskogo Na putyah k termidoru vospominaniya uchastnika rasstrela carskoj semi P L Vojkova Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Melgunov S P Sudba imperatora Nikolaya II posle otrecheniya Moskva 2005 S 123 ISBN 5 9533 0808 6 Lykova 2007 s 22 Skuratov Yu I Pismo Svyatejshemu Patriarhu Moskovskomu i Vseya Rusi Aleksiyu II ot Generalnogo prokurora RF Yu I Skuratova Arhiv originalu za 28 kvitnya 2013 Procitovano 25 kvitnya 2013 ros Ioffe 1992 s 321 Iz dnevnika Aleksandry Fyodorovny g Ekaterinburg dom Ipateva maj iyul 1918 g Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Melgunov S P Sudba imperatora Nikolaya II posle otrecheniya Moskva 2005 S 116 ISBN 5 9533 0808 6 Ioffe 1992 s 331 Solovev V N Sravnitelnyj analiz dokumentov sledstviya 1918 1924 gg s dannymi sovetskih istochnikov i materialami sledstviya 1991 1997 gg S 3 Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Solovev V N Otvet na desyat voprosov Patriarhii Pismo Svyatejshemu Patriarhu Moskovskomu i Vseya Rusi Aleksiyu II ot starshego prokurorora kriminalista Glavnogo sledstvennogo upravleniya Generalnoj prokuratury RF sovetnika yusticii V N Soloveva Arhiv originalu za 28 travnya 2013 4 24 lipnya 2014 u Wayback Machine ros Vaskovskij O A Efremov B A Nirenburg Ya L Plotnikov I F Pozhidaeva G V Tertyshnyj A T Glavnyj front respubliki Revolyuciya zashishaetsya Nauchnyj redaktor O A Vaskovskij Sverdlovsk Sred Ural kn izd vo 1989 Ioffe 1992 s 341 342 Kokovcov V N Iz moego proshlogo Vospominaniya 1903 1919 gg Tom II Parizh 1933 Chast sedmaya Vremya posle moego uvolneniya Revolyuciya i begstvo iz Rossii Glava III Arhiv originalu za 27 travnya 2013 ros Lykova L A Arhiv originalu za 26 kvitnya 2017 Procitovano 27 kvitnya 2013 ros Sonin L Pravda i lozh o tajne veka ros Ural zhurnal 1996 7 Materialy Komissii po izucheniyu voprosov svyazannyh s issledovaniem i perezahoroneniem ostankov rossijskogo Imperatora Nikolaya II i chlenov ego semi Car muchenik Nikolaj II Sankt Peterburgskij obshestvennyj fond revnitelej pamyati Gosudarya Imperatora Nikolaya II Spaso Preobrazhenskij Valaamskij stavropigialnyj monastyr Arhiv originalu za 17 lyutogo 2012 Procitovano 7 veresnya 2011 5 24 lipnya 2014 u Wayback Machine ros Latyshev 1992 s 131 Krivyakina E Sledstvie ustanovilo Lenin ne ubival carskuyu semyu Komsomolskaya pravda 2011 ros Ubijstvo carskoj semi Romanovyh ne smogli povesit na Lenina Arhiv originalu za 27 travnya 2013 Procitovano 27 travnya 2013 ros Bohanov 2008 s 388 Plotnikov I F Aleksandr Vasilevich Kolchak Zhizn i deyatelnost Rostov na Donu Feniks 1998 S 265 ISBN 5 222 00228 4 Hrustalyov 2013 s 709 Hrustalyov V M Velikij knyaz Mihail Aleksandrovich Moskva Veche 2008 S 511 Carskij dom 3000 prim ISBN 978 5 9533 3598 0 ros Hrustalyov 2013 s 725