Грецька, або Давньогрецька міфологія або мітологія була основою розвитку однієї з найдавніших цивілізацій світу — Стародавньої Греції, колиски Західної цивілізації. Розглядаючи богів, божеств та героїв давньогрецьких міфів, можна побачити розвиток сучасного суспільства: як воно змінювало своє ставлення до сил природи, до суспільного та індивідуального. Завдяки давньогрецьким міфам можна судити про те, як зароджувались основи теології та космології. Зрештою, надзвичайна цінність феномену давньогрецької міфології полягає в тому, що вона підштовхнула людей до необхідності інтелектуального розвитку, до появи багатьох наук, зокрема логіки, математики, риторики тощо.
Особливості формування
Характерними особливостями давньогрецької міфології були уособлення та наділення душею явищ природи — анімізм — та пов'язана з ними людиноподібність богів та тлумачення їхньої поведінки за допомогою міфів. Ліси, діброви, річки, гори, моря, небо, за уявленнями стародавніх греків, були заселені божествами.
Давньогрецька міфологія з її дитячою наївністю сприймання дійсності, з яскравою образністю й художністю відіграла чималу роль у розвитку грецької культури і стала передумовою становлення грецького мистецтва. Боги змінювалися так само, як і ті, хто вірив у них. З розвитком грецької цивілізації боги ставали дедалі благороднішими й поважнішими.
Особливою шаною в греків стародавньої доби користувалась годувальниця всього — Гея, життєдайна володарка земель, втілення невичерпної творчої сили Землі, «тієї великої матері, в лоно якої все повертається, щоб знову проростати для нового життя». Це відбивало і вплив матріархату, і значення хліборобства як основної галузі господарства народу. Пізніше культ Землі ввібрав також шанування Реї, Деметри, Персефони та інших божеств, пов'язаних із хліборобством.
Боги уявлялися грекам за тією чи іншою працею: Гермес і Пан пильнували отари, Афіна вирощувала маслинові дерева тощо. Тому, щоб людина могла успішно виконувати якусь справу, вважалося за потрібне піддобритися до відповідного божества принесенням у жертву плодів, молодих тварин.
Спочатку не існувало ієрархії серед богів. У тогочасних віруваннях греків збереглися залишки первісних релігій — фетишизму: наприклад, шанування каміння, особливо дельфійського омфала, тотемізму (орел, сова, корова й інші тварини були постійними атрибутами богів, а самі боги нерідко зображувались у вигляді тварин), магія.
У добу панування родової знаті (у Стародавніх Афінах — евпатриди) дрібні місцеві божества були замінені олімпійськими богами. Гомер у VIII столітті до н. е. в своїх поемах «Іліаді» й «Одіссеї» та Гесіод у VII столітті до н. е. у «Теогонії», тобто «Родоводі богів», усталили типові образи богів. Гомерові боги — просто безсмертні люди, наділені неземною вродою і силою. Кожен з них має своє ім'я і риси, властиві тільки йому. Ці боги — Посейдон, Аїд, Гера, Деметра, Гестія, Афіна, Афродіта, Аполлон, Артеміда, Гефест, Арес та інші — розглядалися вже як якась родина чи держава, що має свого верховного главу — «батька людей і богів».
Зевс втілював у релігійній формі риси патріархального владики. Він панував над небом, землею, морем і пеклом. Отже, з'явилась ієрархія богів, яка відбивала зміцнілу ієрархію класового суспільства. Зображені в «Іліаді» та «Одіссеї» палац Зевса на Олімпі із золотими стінами та підлогами, розкішні вбрання богинь, а також постійні чвари, розбрат та інтриги між богами стали своєрідним віддзеркаленням життя грецької родової аристократії. Гомер назавжди закріпив антропоморфічний характер грецької релігії. Гесіод тільки чіткіше виклав її.
Перемога олімпійців ніколи не була повною. Нерідко найпалкіше вірили в тих богів, яких не оспівав жоден поет. Людина, як і раніше, відчувала, що її оточують добрі та злі духи, і виконувала прадавні магічні обряди. Існували ніби дві релігії: офіційна (її проповідували держава, література та давньогрецьке мистецтво), заснована на гомерівських традиціях, і вірування нижчих верств, які зберігали забобони догомерівських часів. Велике значення в давньогрецькій релігії мав культ предків і взагалі померлих, а також культ героїв. У класичну епоху в культі померлих постало уявлення про життя душ праведників на Єлісейських полях.
Виникнення міст-держав (полісів) і подальший розвиток рабовласницького суспільства змінили характер грецької релігії. У VIII — VII століттях до н. е. з'явилися й поширились культи богів покровителів ремесла і торгівлі. Богом ковальства став Гефест, богом торгівлі — Гермес. Змінилось уявлення і про функції богів: покровителями ремесел у кожному місті, як правило, оголошувались боги, що їх вважали оборонцями самого міста: наприклад, в Афінах — Афіна, в Коринфі — Посейдон, у Дельфах — Аполлон.
Не завжди і не з найдавніших часів храм був місцем поклоніння богам. Їм поклонялися в горах, у гаях, у гротах, біля джерел. З часом таке особливо шановане місце ставало священним і там будували храм. Розквіт храмового будівництва в Афінах припадає на V — IV ст. до н. е. — так зване, золота доба Перикла. Відправляння культу в цілому перебувало під контролем держави. Жрецьких корпорацій у грецьких державах, як правило, не було. Вибрані жеребкуванням службові особи виконували також обов'язки жерців.
Грецький жрець не вчився спеціально і нічим не відрізнявся від решти громадян. Службу божу правили і чоловіки, і жінки. Охорона храму вважалася державним обов'язком жреця. Оскільки не було ані догматів, ані віровчення, жерці не повчали віруючих. Вони тільки виконували обряди. У деяких культах посада жерця була спадковою.
У визнанні загальногрецьких богів та пов'язаних з ними святинь частково відбивалось усвідомлення греками своєї етнічної єдності. Так, славнозвісними в усьому грецькому світі були святилища в Олімпії та Дельфійський оракул. Усі греки могли брати участь в іграх і Олімпійських змаганнях, які періодично влаштовували біля таких святилищ. Олімпійські ігри стали основою грецького літочислення, періоди тривалістю 4 роки від змагань до змагань іменувались олімпіадами.
Поряд із культами, призначеними для всього населення, у Греції рано виникли таємні релігійні товариства й культи, до участі в яких допускалися втаємничені (місти). Найвідомішими були обряди на честь Деметри — Елевсінські містерії — та на честь Діоніса — Діонісії. Утаємниченим в Елевсінські містерії обіцяли раювання після смерті. Стародавні вірили, що учасник Діонісій приєднувався до божества за допомогою з'їденого сирого м'яса тварини, яку роздирали живцем.
Таємні культи в пізньоантичний період певною мірою були виявом незадоволення умовами життя і охоплювали чималу частину нижчих верств давньогрецького суспільства. Греки, як і всі політеїсти, відзначалися широкою віротерпимістю і великою шаною до чужих богів. Напевне, вони вважали, що богів ніколи не буває забагато і що за межами країни завжди може знайтись якийсь бог, котрого варто прихилити на свій бік.
В елліністичну добу після завоювань Александра Македонського особливо греків приваблював Єгипет, саме звідти вони взяли богиню Ісіду, яка з III століття до н. е. мала серед греків численних шанувальників. Разом з Ісідою утвердився культ її чоловіка й брата Осіріса (Серапіса), на честь якого споруджено багато храмів по всьому грецькому світі. Зі східних богів найбільше шанували Велику Матір, матір богів Кібелу — фригійську богиню, в якій греки впізнавали свою Рею. Другим могутнім богом зі Сходу був Мітра, ірансько-вавилонський бог сонця. В II — III століттях н. е. його культ досягає найбільшого розквіту. Люди, які страждали від соціального гноблення та безправності, шукали щастя в «загробному житті».
Неоплатонізм був останньою спробою зберегти й оживити стару грецьку релігію, але він не мав успіху, бо єдиною релігією, яка відповідала вимогам часу, стало християнство. Обряди давньогрецької релігії мали великий вплив на розвиток літератури й мистецтва європейських та інших народів.
Особливості формування релігійної ідеології
У період переходу до класового суспільства формуються племінні релігії, головну роль в яких відіграють культ племінного вождя та культ духів предків. Виникає політеїзм (багатобожжя) як ідеологічне відображення створення родоплемінних союзів. Складається інститут жерців — професійних священнослужителів.
Необхідно зауважити, що жерці монополізували знання, духовну культуру взагалі і використовували її в інтересах своєї касти. Проте завдяки жрецям до нас дійшло чимало давніх історичних пам'яток у формі «священних книг», де відображаються життя та ідеологія минулих епох.
Говорячи про формування релігійних уявлень, релігійної ідеології, варто розглянути питання про міфи (з грецьк. «оповіді»). Це теж фантастичне відображення дійсності в первісній свідомості, втілене в характерній для давнього світу усній народній творчості. Міфи — оповіді, які виникли на ранніх етапах історії, фантастичні образи яких були спробами узагальнити і пояснити різні явища природи і суспільства. В міфах відбилися також моральні погляди і естетичне ставлення людини до дійсності. Оскільки в міфології міститься уявлення про надприродне, вона має в собі елементи релігії. Записаний догматизований міф далі стає складовою частиною «священних книг» національних релігій, які виникають разом з державою.
Еволюція давньогрецької міфології: від хтонічних істот до героїв-напівбогів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpoTDBkeWIzVndYMjltWDBGd2FISnZaR2wwWlNVeVExOVFZVzVmWVc1a1gwVnliM05mSlRJNFRtRjBhVzl1WVd4ZlFYSmphR0ZsYjJ4dloybGpZV3hmVFhWelpYVnRYMjltWDBGMGFHVnVjeVV5UTE4eExUTXhMVEl3TWpNbE1qa3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVWR5YjNWd1gyOW1YMEZ3YUhKdlpHbDBaU1V5UTE5UVlXNWZZVzVrWDBWeWIzTmZKVEk0VG1GMGFXOXVZV3hmUVhKamFHRmxiMnh2WjJsallXeGZUWFZ6WlhWdFgyOW1YMEYwYUdWdWN5VXlRMTh4TFRNeExUSXdNak1sTWprdWFuQm4uanBn.jpg)
Міфологія стародавніх греків була одним із найчудовіших явищ у культурі середземноморських народів. Міфологія досить сильно впливала на становлення релігійної думки у Стародавній Греції. Дослідники виділяють три основних періоди в розвитку давньогрецької міфології: хтонічний, чи доолімпійський, класичний олімпійський і пізній героїчний. Погляди, характерні для хтонічного періоду, склалися в грецькому суспільстві задовго до дорійського завоювання XII століття до н. е. і навіть до виникнення перших ахейських держав. Не збереглося джерел, в яких би ці погляди були представлені повно і послідовно. Тому доводиться використовувати окремі архаїчні образи чи міфологічні епізоди, що випадково відбилися в текстах, що відносяться до значно пізнішого часу.
Перший період
Термін «хтонічний» походить від грецького слова «хтон» — «земля». Земля сприймалася давніми греками як жива і всемогутня істота, що усе породжує й усіх живить. Сутність землі була втілена в усьому, що оточувало людину й у ній самій, пояснює те поклоніння, яким греки оточували символи божеств: незвичайні камені, дерева і навіть просто дошки. Однак звичний первісний фетишизм змішувався в греків з анімізмом, приводячи до складної і незвичайної системи вірувань.
Крім богів існували ще й демони. Це невизначені і страшні сили, що не мають ніякого вигляду, але володіють жахливою могутністю. Демони з'являються невідомо відкіля, втручаються в життя людей, причому звичайно найбільш катастрофічним і жорстоким образом, і зникають. З образами демонів були зв'язані і представлення про чудовиськ, яких на цьому етапі розвитку грецької релігії, імовірно, теж сприймали як істот, що володіють божественною силою.
У подібних уявленнях про богів і в особливому шануванні Землі як Великої Матері помітні відгомони ідей різних етапів розвитку грецького суспільства — і зовсім раннього часу, ще коли не відокремлювала людина себе від природи створювалися образи людинотварин, і періоду матріархату, коли панування жінок у суспільстві підкріплювалося розповідями про всесилля Землі-Прародительки.
Проте одне поєднувало всі ці погляди — уяву про байдужість богів, про їхню глибоку відчуженість. Вони сприймалися як істоти могутні, але небезпечніші, ніж благодійні, від яких потрібно скоріше відкуповуватися, ніж намагатися здобути їхню прихильність. Таким з'являється, наприклад, бог Пан, що, на відміну від Тифона чи гекатонхейрів, у пізнішій міфології не перетворився в остаточного монстра, а залишився богом, заступником лісів і полів. Він пов'язаний з дикою природою, а не з людським суспільством, і, незважаючи на свою схильність до веселощів, може наводити на людей безпричинний страх. Козлоногий, бородатий і рогатий, він з'являється людям у полуденну годину, коли усі завмирають від спеки, у годину, що вважалася не менш небезпечною, ніж північ. Він може бути і добрим, і справедливим, але все-таки краще не зустрічатися з богом Паном, що зберіг напівзвіриний вигляд і вдачу первісних породжень Матері-Землі — Матір Део.
Другий період (класичний)
Розпад матріархату, перехід до патріархату, виникнення перших держав ахейців — усе це дало поштовх до повної зміни всієї системи релігійного сприйняття, до відмови від старих богів і появи нових. Як і в інших народів, богів — уособлень бездушних сил природи заміняють боги-заступники окремих груп у людському суспільстві, груп, що поєднувалися за найрізноманітнішими ознаками: класовими, становими, професійними, але в них усіх загальним було одне — це люди минулого, як не намагалися ужитися з природою, а прагнучи підкорити її, перетворити в щось нове, змусити служити людині.
Невипадково найдавніші міфи олімпійського циклу починаються з винищування істот, яким, імовірно, у попередній період поклонялися як богам. Бог Аполлон убиває Піфійського дракона і гігантів, люди-напівбоги, сини богів знищують інших чудовиськ: Медузу, Химеру, Лірнейську Гідру. І остаточну перемогу над древніми богами тріумфує Зевс, цар богів Космосу. Образ Зевса дуже складний і сформувався в міфології греків не одразу. Уявлення про Зевса склалися тільки після дорійського завоювання, коли прибульці з півночі додали йому риси абсолютного бога-владики.
У щасливому й упорядкованому світі Зевса його сини, породжені від смертних жінок, завершують справа свого батька, винищуючи останніх чудовиськ. Напівбоги, герої символізують єдність світів божественного і людського, нерозривний зв'язок між ними і доброчинна увага, з яким боги спостерігають за людьми. Боги допомагають героям (наприклад, Гермес — Персею, а Афіна — Гераклові), а карають тільки нечестивців і лиходіїв. Уявлення про жахливих демонів теж змінюються — вони тепер виглядають скоріше просто могутніми духами, мешканцями всіх чотирьох стихій: вогню, води, землі і повітря.
Третій період (пізній героїчний)
Становлення і розвиток держави, ускладнення суспільства і суспільних відносин, збагачення уявлень про оточуючий Грецію світ неминуче підсилювали почуття трагічності буття, переконаності, що у світі панують зло, жорстокість, безглуздість і абсурд. У пізній героїчний період розвитку грецької міфології, відроджуються представлення про силу, якій підкоряються все існуюче — і люди, і боги. Невблаганна доля панує над усім. Перед нею схиляється навіть сам Зевс, змушений то силою випитувати в титана Прометея пророкування власної долі, то упокорюватися з іспитами і мученнями, через які повинний пройти його улюблений син Геракл, щоб він зміг вступити в сонм богів. До людей доля ще більш нещадна, аніж до богів, — її жорстокі і часто безглузді веління виповнюються з невідворотною точністю. Едіп виявляється проклятим, незважаючи на усі свої зусилля врятуватися від передвіщеної долі, гине. Від долі також ховається Анхіс, дід Персея, навіть цілий рід Атрідів не може піти від сліпого вироку долі, будучи втягнутим у нескінченну низку вбивств і братовбивств.
Та й боги тепер уже не настільки милостиво налаштовані до людей. Покарання тих, хто порушив їхню волю, жахливі і невиправдано жорстокі: Тантал вічно мучиться від голоду і спраги, Сізіф зобов'язаний постійно піднімати на пекельну гору важкий камінь, Іксіон прикутий до вогненного колеса.
У пізньому грецькому суспільстві релігія поступово занепадала, вироджуючись у просте виконання обрядів, а міфологія ставала просто скарбницею образів і сюжетів для авторів поем і трагедій. Деякі філософи навіть заперечували головну роль богів у створенні світу, представляючи цей космічний акт як злиття чи першоелементів стихій. У такому виді грецька релігія проіснувала до початку походів Александра Македонського, коли в елліністичних імперіях вона вступила в багатогранну і взаємозбагачувальну взаємодію з віросповіданнями Стародавньої Азії.
Примітки
- . Архів оригіналу за 15 листопада 2010. Процитовано 7 грудня 2010.
- . Архів оригіналу за 18 червня 2011. Процитовано 7 грудня 2010.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2011. Процитовано 7 грудня 2010.
- Есхіл, Хоефори
Джерела
Література
- М. В. Скржинська. Міфи давньогрецькі // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 765. — .
- Козовик, І. Я.; Пономарів, О. Д.. Словник античної міфології — К.: Наукова думка, 1985. — 236 сторінок.
- Кун, М. А. Легенди і міфи Стародавньої Греції. — Тернопіль: АТ «Тарнекс», 1993. — С. 31.
- Чистяк Д. Поняття давньогрецького міфологічного інтертексту і методика його аналізу в художньому тексті // Мова та історія. — 2011. — Вип. 159.
- Ковбасенко Ю. І. Антична література: навчальний посібник. К.: Київський університет імені Бориса Грінченка, 2012. — 248 с. (2-ге вид., розшир. та доповнене)
- Міфи Давньої Греції / головний ред. М. А. Кун. — Т.: АТ «Тарнекс», за участю МП «Мальви», 1993. — 416 с. / [Електронний ресурс]. — Режим доступу: https://legends.co.ua/greek-myths/ [ 23 травня 2021 у Wayback Machine.]
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Давньогрецька міфологія
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Grecka abo Davnogrecka mifologiya abo mitologiya bula osnovoyu rozvitku odniyeyi z najdavnishih civilizacij svitu Starodavnoyi Greciyi koliski Zahidnoyi civilizaciyi Rozglyadayuchi bogiv bozhestv ta geroyiv davnogreckih mifiv mozhna pobachiti rozvitok suchasnogo suspilstva yak vono zminyuvalo svoye stavlennya do sil prirodi do suspilnogo ta individualnogo Zavdyaki davnogreckim mifam mozhna suditi pro te yak zarodzhuvalis osnovi teologiyi ta kosmologiyi Zreshtoyu nadzvichajna cinnist fenomenu davnogreckoyi mifologiyi polyagaye v tomu sho vona pidshtovhnula lyudej do neobhidnosti intelektualnogo rozvitku do poyavi bagatoh nauk zokrema logiki matematiki ritoriki tosho Osoblivosti formuvannyaHarakternimi osoblivostyami davnogreckoyi mifologiyi buli uosoblennya ta nadilennya dusheyu yavish prirodi animizm ta pov yazana z nimi lyudinopodibnist bogiv ta tlumachennya yihnoyi povedinki za dopomogoyu mifiv Lisi dibrovi richki gori morya nebo za uyavlennyami starodavnih grekiv buli zaseleni bozhestvami Davnogrecka mifologiya z yiyi dityachoyu nayivnistyu sprijmannya dijsnosti z yaskravoyu obraznistyu j hudozhnistyu vidigrala chimalu rol u rozvitku greckoyi kulturi i stala peredumovoyu stanovlennya greckogo mistectva Bogi zminyuvalisya tak samo yak i ti hto viriv u nih Z rozvitkom greckoyi civilizaciyi bogi stavali dedali blagorodnishimi j povazhnishimi Osoblivoyu shanoyu v grekiv starodavnoyi dobi koristuvalas goduvalnicya vsogo Geya zhittyedajna volodarka zemel vtilennya nevicherpnoyi tvorchoyi sili Zemli tiyeyi velikoyi materi v lono yakoyi vse povertayetsya shob znovu prorostati dlya novogo zhittya Ce vidbivalo i vpliv matriarhatu i znachennya hliborobstva yak osnovnoyi galuzi gospodarstva narodu Piznishe kult Zemli vvibrav takozh shanuvannya Reyi Demetri Persefoni ta inshih bozhestv pov yazanih iz hliborobstvom Bogi uyavlyalisya grekam za tiyeyu chi inshoyu praceyu Germes i Pan pilnuvali otari Afina viroshuvala maslinovi dereva tosho Tomu shob lyudina mogla uspishno vikonuvati yakus spravu vvazhalosya za potribne piddobritisya do vidpovidnogo bozhestva prinesennyam u zhertvu plodiv molodih tvarin Spochatku ne isnuvalo iyerarhiyi sered bogiv U togochasnih viruvannyah grekiv zbereglisya zalishki pervisnih religij fetishizmu napriklad shanuvannya kaminnya osoblivo delfijskogo omfala totemizmu orel sova korova j inshi tvarini buli postijnimi atributami bogiv a sami bogi neridko zobrazhuvalis u viglyadi tvarin magiya U dobu panuvannya rodovoyi znati u Starodavnih Afinah evpatridi dribni miscevi bozhestva buli zamineni olimpijskimi bogami Gomer u VIII stolitti do n e v svoyih poemah Iliadi j Odisseyi ta Gesiod u VII stolitti do n e u Teogoniyi tobto Rodovodi bogiv ustalili tipovi obrazi bogiv Gomerovi bogi prosto bezsmertni lyudi nadileni nezemnoyu vrodoyu i siloyu Kozhen z nih maye svoye im ya i risi vlastivi tilki jomu Ci bogi Posejdon Ayid Gera Demetra Gestiya Afina Afrodita Apollon Artemida Gefest Ares ta inshi rozglyadalisya vzhe yak yakas rodina chi derzhava sho maye svogo verhovnogo glavu batka lyudej i bogiv Zevs vtilyuvav u religijnij formi risi patriarhalnogo vladiki Vin panuvav nad nebom zemleyu morem i peklom Otzhe z yavilas iyerarhiya bogiv yaka vidbivala zmicnilu iyerarhiyu klasovogo suspilstva Zobrazheni v Iliadi ta Odisseyi palac Zevsa na Olimpi iz zolotimi stinami ta pidlogami rozkishni vbrannya bogin a takozh postijni chvari rozbrat ta intrigi mizh bogami stali svoyeridnim viddzerkalennyam zhittya greckoyi rodovoyi aristokratiyi Gomer nazavzhdi zakripiv antropomorfichnij harakter greckoyi religiyi Gesiod tilki chitkishe viklav yiyi Peremoga olimpijciv nikoli ne bula povnoyu Neridko najpalkishe virili v tih bogiv yakih ne ospivav zhoden poet Lyudina yak i ranishe vidchuvala sho yiyi otochuyut dobri ta zli duhi i vikonuvala pradavni magichni obryadi Isnuvali nibi dvi religiyi oficijna yiyi propoviduvali derzhava literatura ta davnogrecke mistectvo zasnovana na gomerivskih tradiciyah i viruvannya nizhchih verstv yaki zberigali zaboboni dogomerivskih chasiv Velike znachennya v davnogreckij religiyi mav kult predkiv i vzagali pomerlih a takozh kult geroyiv U klasichnu epohu v kulti pomerlih postalo uyavlennya pro zhittya dush pravednikiv na Yelisejskih polyah Viniknennya mist derzhav polisiv i podalshij rozvitok rabovlasnickogo suspilstva zminili harakter greckoyi religiyi U VIII VII stolittyah do n e z yavilisya j poshirilis kulti bogiv pokroviteliv remesla i torgivli Bogom kovalstva stav Gefest bogom torgivli Germes Zminilos uyavlennya i pro funkciyi bogiv pokrovitelyami remesel u kozhnomu misti yak pravilo ogoloshuvalis bogi sho yih vvazhali oboroncyami samogo mista napriklad v Afinah Afina v Korinfi Posejdon u Delfah Apollon Ne zavzhdi i ne z najdavnishih chasiv hram buv miscem pokloninnya bogam Yim poklonyalisya v gorah u gayah u grotah bilya dzherel Z chasom take osoblivo shanovane misce stavalo svyashennim i tam buduvali hram Rozkvit hramovogo budivnictva v Afinah pripadaye na V IV st do n e tak zvane zolota doba Perikla Vidpravlyannya kultu v cilomu perebuvalo pid kontrolem derzhavi Zhreckih korporacij u greckih derzhavah yak pravilo ne bulo Vibrani zherebkuvannyam sluzhbovi osobi vikonuvali takozh obov yazki zherciv Greckij zhrec ne vchivsya specialno i nichim ne vidriznyavsya vid reshti gromadyan Sluzhbu bozhu pravili i choloviki i zhinki Ohorona hramu vvazhalasya derzhavnim obov yazkom zhrecya Oskilki ne bulo ani dogmativ ani virovchennya zherci ne povchali viruyuchih Voni tilki vikonuvali obryadi U deyakih kultah posada zhercya bula spadkovoyu U viznanni zagalnogreckih bogiv ta pov yazanih z nimi svyatin chastkovo vidbivalos usvidomlennya grekami svoyeyi etnichnoyi yednosti Tak slavnozvisnimi v usomu greckomu sviti buli svyatilisha v Olimpiyi ta Delfijskij orakul Usi greki mogli brati uchast v igrah i Olimpijskih zmagannyah yaki periodichno vlashtovuvali bilya takih svyatilish Olimpijski igri stali osnovoyu greckogo litochislennya periodi trivalistyu 4 roki vid zmagan do zmagan imenuvalis olimpiadami Poryad iz kultami priznachenimi dlya vsogo naselennya u Greciyi rano vinikli tayemni religijni tovaristva j kulti do uchasti v yakih dopuskalisya vtayemnicheni misti Najvidomishimi buli obryadi na chest Demetri Elevsinski misteriyi ta na chest Dionisa Dionisiyi Utayemnichenim v Elevsinski misteriyi obicyali rayuvannya pislya smerti Starodavni virili sho uchasnik Dionisij priyednuvavsya do bozhestva za dopomogoyu z yidenogo sirogo m yasa tvarini yaku rozdirali zhivcem Tayemni kulti v piznoantichnij period pevnoyu miroyu buli viyavom nezadovolennya umovami zhittya i ohoplyuvali chimalu chastinu nizhchih verstv davnogreckogo suspilstva Greki yak i vsi politeyisti vidznachalisya shirokoyu viroterpimistyu i velikoyu shanoyu do chuzhih bogiv Napevne voni vvazhali sho bogiv nikoli ne buvaye zabagato i sho za mezhami krayini zavzhdi mozhe znajtis yakijs bog kotrogo varto prihiliti na svij bik V ellinistichnu dobu pislya zavoyuvan Aleksandra Makedonskogo osoblivo grekiv privablyuvav Yegipet same zvidti voni vzyali boginyu Isidu yaka z III stolittya do n e mala sered grekiv chislennih shanuvalnikiv Razom z Isidoyu utverdivsya kult yiyi cholovika j brata Osirisa Serapisa na chest yakogo sporudzheno bagato hramiv po vsomu greckomu sviti Zi shidnih bogiv najbilshe shanuvali Veliku Matir matir bogiv Kibelu frigijsku boginyu v yakij greki vpiznavali svoyu Reyu Drugim mogutnim bogom zi Shodu buv Mitra iransko vavilonskij bog soncya V II III stolittyah n e jogo kult dosyagaye najbilshogo rozkvitu Lyudi yaki strazhdali vid socialnogo gnoblennya ta bezpravnosti shukali shastya v zagrobnomu zhitti Neoplatonizm buv ostannoyu sproboyu zberegti j ozhiviti staru grecku religiyu ale vin ne mav uspihu bo yedinoyu religiyeyu yaka vidpovidala vimogam chasu stalo hristiyanstvo Obryadi davnogreckoyi religiyi mali velikij vpliv na rozvitok literaturi j mistectva yevropejskih ta inshih narodiv Osoblivosti formuvannya religijnoyi ideologiyiU period perehodu do klasovogo suspilstva formuyutsya pleminni religiyi golovnu rol v yakih vidigrayut kult pleminnogo vozhdya ta kult duhiv predkiv Vinikaye politeyizm bagatobozhzhya yak ideologichne vidobrazhennya stvorennya rodopleminnih soyuziv Skladayetsya institut zherciv profesijnih svyashennosluzhiteliv Neobhidno zauvazhiti sho zherci monopolizuvali znannya duhovnu kulturu vzagali i vikoristovuvali yiyi v interesah svoyeyi kasti Prote zavdyaki zhrecyam do nas dijshlo chimalo davnih istorichnih pam yatok u formi svyashennih knig de vidobrazhayutsya zhittya ta ideologiya minulih epoh Govoryachi pro formuvannya religijnih uyavlen religijnoyi ideologiyi varto rozglyanuti pitannya pro mifi z greck opovidi Ce tezh fantastichne vidobrazhennya dijsnosti v pervisnij svidomosti vtilene v harakternij dlya davnogo svitu usnij narodnij tvorchosti Mifi opovidi yaki vinikli na rannih etapah istoriyi fantastichni obrazi yakih buli sprobami uzagalniti i poyasniti rizni yavisha prirodi i suspilstva V mifah vidbilisya takozh moralni poglyadi i estetichne stavlennya lyudini do dijsnosti Oskilki v mifologiyi mistitsya uyavlennya pro nadprirodne vona maye v sobi elementi religiyi Zapisanij dogmatizovanij mif dali staye skladovoyu chastinoyu svyashennih knig nacionalnih religij yaki vinikayut razom z derzhavoyu Evolyuciya davnogreckoyi mifologiyi vid htonichnih istot do geroyiv napivbogivAfrodita Eros ta Pan Nacionalnij arheologichnij muzej Afin Mifologiya starodavnih grekiv bula odnim iz najchudovishih yavish u kulturi seredzemnomorskih narodiv Mifologiya dosit silno vplivala na stanovlennya religijnoyi dumki u Starodavnij Greciyi Doslidniki vidilyayut tri osnovnih periodi v rozvitku davnogreckoyi mifologiyi htonichnij chi doolimpijskij klasichnij olimpijskij i piznij geroyichnij Poglyadi harakterni dlya htonichnogo periodu sklalisya v greckomu suspilstvi zadovgo do dorijskogo zavoyuvannya XII stolittya do n e i navit do viniknennya pershih ahejskih derzhav Ne zbereglosya dzherel v yakih bi ci poglyadi buli predstavleni povno i poslidovno Tomu dovoditsya vikoristovuvati okremi arhayichni obrazi chi mifologichni epizodi sho vipadkovo vidbilisya v tekstah sho vidnosyatsya do znachno piznishogo chasu Pershij period Div takozh Htonichni bozhestva Termin htonichnij pohodit vid greckogo slova hton zemlya Zemlya sprijmalasya davnimi grekami yak zhiva i vsemogutnya istota sho use porodzhuye j usih zhivit Sutnist zemli bula vtilena v usomu sho otochuvalo lyudinu j u nij samij poyasnyuye te pokloninnya yakim greki otochuvali simvoli bozhestv nezvichajni kameni dereva i navit prosto doshki Odnak zvichnij pervisnij fetishizm zmishuvavsya v grekiv z animizmom privodyachi do skladnoyi i nezvichajnoyi sistemi viruvan Krim bogiv isnuvali she j demoni Ce neviznacheni i strashni sili sho ne mayut niyakogo viglyadu ale volodiyut zhahlivoyu mogutnistyu Demoni z yavlyayutsya nevidomo vidkilya vtruchayutsya v zhittya lyudej prichomu zvichajno najbilsh katastrofichnim i zhorstokim obrazom i znikayut Z obrazami demoniv buli zv yazani i predstavlennya pro chudovisk yakih na comu etapi rozvitku greckoyi religiyi imovirno tezh sprijmali yak istot sho volodiyut bozhestvennoyu siloyu U podibnih uyavlennyah pro bogiv i v osoblivomu shanuvanni Zemli yak Velikoyi Materi pomitni vidgomoni idej riznih etapiv rozvitku greckogo suspilstva i zovsim rannogo chasu she koli ne vidokremlyuvala lyudina sebe vid prirodi stvoryuvalisya obrazi lyudinotvarin i periodu matriarhatu koli panuvannya zhinok u suspilstvi pidkriplyuvalosya rozpovidyami pro vsesillya Zemli Praroditelki Prote odne poyednuvalo vsi ci poglyadi uyavu pro bajduzhist bogiv pro yihnyu gliboku vidchuzhenist Voni sprijmalisya yak istoti mogutni ale nebezpechnishi nizh blagodijni vid yakih potribno skorishe vidkupovuvatisya nizh namagatisya zdobuti yihnyu prihilnist Takim z yavlyayetsya napriklad bog Pan sho na vidminu vid Tifona chi gekatonhejriv u piznishij mifologiyi ne peretvorivsya v ostatochnogo monstra a zalishivsya bogom zastupnikom lisiv i poliv Vin pov yazanij z dikoyu prirodoyu a ne z lyudskim suspilstvom i nezvazhayuchi na svoyu shilnist do veseloshiv mozhe navoditi na lyudej bezprichinnij strah Kozlonogij borodatij i rogatij vin z yavlyayetsya lyudyam u poludennu godinu koli usi zavmirayut vid speki u godinu sho vvazhalasya ne mensh nebezpechnoyu nizh pivnich Vin mozhe buti i dobrim i spravedlivim ale vse taki krashe ne zustrichatisya z bogom Panom sho zberig napivzvirinij viglyad i vdachu pervisnih porodzhen Materi Zemli Matir Deo Drugij period klasichnij Rozpad matriarhatu perehid do patriarhatu viniknennya pershih derzhav ahejciv use ce dalo poshtovh do povnoyi zmini vsiyeyi sistemi religijnogo sprijnyattya do vidmovi vid starih bogiv i poyavi novih Yak i v inshih narodiv bogiv uosoblen bezdushnih sil prirodi zaminyayut bogi zastupniki okremih grup u lyudskomu suspilstvi grup sho poyednuvalisya za najriznomanitnishimi oznakami klasovimi stanovimi profesijnimi ale v nih usih zagalnim bulo odne ce lyudi minulogo yak ne namagalisya uzhitisya z prirodoyu a pragnuchi pidkoriti yiyi peretvoriti v shos nove zmusiti sluzhiti lyudini Nevipadkovo najdavnishi mifi olimpijskogo ciklu pochinayutsya z vinishuvannya istot yakim imovirno u poperednij period poklonyalisya yak bogam Bog Apollon ubivaye Pifijskogo drakona i gigantiv lyudi napivbogi sini bogiv znishuyut inshih chudovisk Meduzu Himeru Lirnejsku Gidru I ostatochnu peremogu nad drevnimi bogami triumfuye Zevs car bogiv Kosmosu Obraz Zevsa duzhe skladnij i sformuvavsya v mifologiyi grekiv ne odrazu Uyavlennya pro Zevsa sklalisya tilki pislya dorijskogo zavoyuvannya koli pribulci z pivnochi dodali jomu risi absolyutnogo boga vladiki U shaslivomu j uporyadkovanomu sviti Zevsa jogo sini porodzheni vid smertnih zhinok zavershuyut sprava svogo batka vinishuyuchi ostannih chudovisk Napivbogi geroyi simvolizuyut yednist svitiv bozhestvennogo i lyudskogo nerozrivnij zv yazok mizh nimi i dobrochinna uvaga z yakim bogi sposterigayut za lyudmi Bogi dopomagayut geroyam napriklad Germes Perseyu a Afina Geraklovi a karayut tilki nechestivciv i lihodiyiv Uyavlennya pro zhahlivih demoniv tezh zminyuyutsya voni teper viglyadayut skorishe prosto mogutnimi duhami meshkancyami vsih chotiroh stihij vognyu vodi zemli i povitrya Tretij period piznij geroyichnij Stanovlennya i rozvitok derzhavi uskladnennya suspilstva i suspilnih vidnosin zbagachennya uyavlen pro otochuyuchij Greciyu svit neminuche pidsilyuvali pochuttya tragichnosti buttya perekonanosti sho u sviti panuyut zlo zhorstokist bezgluzdist i absurd U piznij geroyichnij period rozvitku greckoyi mifologiyi vidrodzhuyutsya predstavlennya pro silu yakij pidkoryayutsya vse isnuyuche i lyudi i bogi Nevblaganna dolya panuye nad usim Pered neyu shilyayetsya navit sam Zevs zmushenij to siloyu vipituvati v titana Prometeya prorokuvannya vlasnoyi doli to upokoryuvatisya z ispitami i muchennyami cherez yaki povinnij projti jogo ulyublenij sin Gerakl shob vin zmig vstupiti v sonm bogiv Do lyudej dolya she bilsh neshadna anizh do bogiv yiyi zhorstoki i chasto bezgluzdi velinnya vipovnyuyutsya z nevidvorotnoyu tochnistyu Edip viyavlyayetsya proklyatim nezvazhayuchi na usi svoyi zusillya vryatuvatisya vid peredvishenoyi doli gine Vid doli takozh hovayetsya Anhis did Perseya navit cilij rid Atridiv ne mozhe piti vid slipogo viroku doli buduchi vtyagnutim u neskinchennu nizku vbivstv i bratovbivstv Ta j bogi teper uzhe ne nastilki milostivo nalashtovani do lyudej Pokarannya tih hto porushiv yihnyu volyu zhahlivi i nevipravdano zhorstoki Tantal vichno muchitsya vid golodu i spragi Sizif zobov yazanij postijno pidnimati na pekelnu goru vazhkij kamin Iksion prikutij do vognennogo kolesa U piznomu greckomu suspilstvi religiya postupovo zanepadala virodzhuyuchis u proste vikonannya obryadiv a mifologiya stavala prosto skarbniceyu obraziv i syuzhetiv dlya avtoriv poem i tragedij Deyaki filosofi navit zaperechuvali golovnu rol bogiv u stvorenni svitu predstavlyayuchi cej kosmichnij akt yak zlittya chi pershoelementiv stihij U takomu vidi grecka religiya proisnuvala do pochatku pohodiv Aleksandra Makedonskogo koli v ellinistichnih imperiyah vona vstupila v bagatogrannu i vzayemozbagachuvalnu vzayemodiyu z virospovidannyami Starodavnoyi Aziyi Primitki Arhiv originalu za 15 listopada 2010 Procitovano 7 grudnya 2010 Arhiv originalu za 18 chervnya 2011 Procitovano 7 grudnya 2010 Arhiv originalu za 18 listopada 2011 Procitovano 7 grudnya 2010 Eshil HoeforiDzherelaGesiod Teogoniya pereklad I Franka Franko I Zibrannya tvoriv Kiyiv 1977 T 8 S 314 342 Gerodot Istoriyi pereklad z A Bileckogo Kiyiv Naukova dumka 1993 Gomer Odisseya pereklad iz davnogreckoyi B Tena Kiyiv Dnipro 1963 LiteraturaM V Skrzhinska Mifi davnogrecki Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 765 ISBN 978 966 00 1028 1 Kozovik I Ya Ponomariv O D Slovnik antichnoyi mifologiyi K Naukova dumka 1985 236 storinok Kun M A Legendi i mifi Starodavnoyi Greciyi Ternopil AT Tarneks 1993 S 31 Chistyak D Ponyattya davnogreckogo mifologichnogo intertekstu i metodika jogo analizu v hudozhnomu teksti Mova ta istoriya 2011 Vip 159 Kovbasenko Yu I Antichna literatura navchalnij posibnik K Kiyivskij universitet imeni Borisa Grinchenka 2012 248 s 2 ge vid rozshir ta dopovnene Mifi Davnoyi Greciyi golovnij red M A Kun T AT Tarneks za uchastyu MP Malvi 1993 416 s Elektronnij resurs Rezhim dostupu https legends co ua greek myths 23 travnya 2021 u Wayback Machine PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Davnogrecka mifologiya