Боржа́вська вузькоколі́йна залізни́ця (інша назва: Вузькоколійна залізниця Виноградів — Хмільник — Іршава; у народі має назву «А́нця Ку́шницька») — одна з частково робочих вузькоколійних залізниць в Україні, в межах Виноградівського, Берегівського та Іршавського районів Закарпатської області.
Боржавська вузькоколійна залізниця | ||||
Вузькоколійна залізниця Виноградів — Хмільник — Іршава | ||||
![]() | ||||
Основні дані | ||||
Роки функціонування | 1908 — донині | |||
---|---|---|---|---|
Країна | | |||
Регіон | Закарпатська область | |||
Статус | діюча | |||
Підпорядкування | Львівської залізниці | |||
Експлуатаційна довжина шляхів | 123 км | |||
Ширина колії | 750 мм | |||
![]() | ||||
Боржавська вузькоколійна залізниця — 2012 рік | ||||
Історія | ||||
Дата будівництва | 1904—1908 | |||
Дата введення в експлуатацію | 23 грудня 1908 | |||
|
Боржавська вузькоколійка | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|
Загальна довжина залізниці — 123 км, ширина колії — 750 мм.
Опис
Перша черга Боржавської вузькоколійки введена в експлуатацію 23 грудня 1908 року. Залізниця використовувалась передусім для перевезення деревини з гірських масивів Полонина Боржава і Великий Діл в Закарпатську низовину для подальшого транспортування та перероблення.
Головна гілка пролягла вздовж річки Боржави, що й дало назву залізниці. У верхів'ях річки колія розгалужувалась на кілька гілок, які вели до віддалених гірських лісорозробок. Нині в експлуатації залишається гілка Виноградів — Хмільник — Іршава, а також Берегове — Хмільник. Залізницю використовували й далі використовують не лише для перевезення вантажів (зокрема лісу), але й для пасажирських перевезень. Пасажирські потяги складаються з локомотива і декількох (1—4) вагончиків. У кожному селі, через яке проходить залізниця, споруджені невеликі станції. Станом на жовтень 2022 року регулярні пасажирські перевезення не здійснюються.
Історія
Будівництво
Лісова промисловість за часів Австро-Угорської монархії, а потім і Чехословацької республіки, розвивалась з використанням передових на той час технологій, в тому числі і побудови транспортних залізниць по всій території Підкарпатської Русі. 29 лютого 1904 року у місті Мукачеве були скликані установчі збори, які і можна вважати днем народження Боржавської вузькоколійки.
23 грудня 1908 року залізничну колію на дільниці Берегове — Довге у присутності заступника міністра торгівлі Угорщини було офіційно здано в експлуатацію. Цій події передував довгий підготовчий період, який тривав від початку 1904 року і до середини 1907 року. За цей час було створено акціонерне товариство (далі — АТ) залізниці Боржавської долини, вироблено механізм фінансування будівництва, обґрунтовано доцільність та економічну потребу (вигоду) такого проєкту.
Першим кроком стало створення АТ залізниці Боржавської долини, яке на установчих зборах виконавчого комітету Боржавської вузькоколійки 29 лютого 1904 року вибрало власного голову. Ним став наджупан Березького комітату Палл Бейті, який з радістю прийняв дану пропозицію і запевнив ініціаторів про свою активну підтримку. А 31 грудня відбулося засідання виконавчого комітету, на яке запросили представників всіх населених пунктів, через територію яких пролягатиме залізниця, керівників Березької жупи, представників банківських організацій. Збори ухвалили рішення, що фінансування будівництва має здійснюватись жупною владою. Законодавча комісія Березької жупи в той же день підтримала рішення зборів АТ. На цьому ж засіданні складено список сіл (пайщиків АТ), через які повинна була пролягти майбутня магістраль, і затверджено розмір первинного внеску статутного капіталу та наступних річних внесків протягом 50 років. Хоча представники сіл погодилися на внесення потрібних коштів, навколо цієї теми розгорнулася боротьба, головно з боку торгово-фінансових кіл Мукачева, які боялися втратити свій повний і безконтрольний вплив на населення даної території. Не маючи змоги вплинути на рішення зборів, останні вдалися до тактики затягування часу, про що переконливо свідчить той факт, що збори законодавчої комісії комітату декілька разів переносилися на пізніший термін. Та все ж 16 березня 1905 року законодавча комісія Березької жупи на позачергових зборах визнала розбудову залізниці першочерговим загальногромадським пріоритетом і ухвалила остаточне рішення про виділення 50 000 крон на будівництво залізниці Берегове — Довге. Цю суму вирішено взяти в кредит на виплат, за яку буде нести відповідальність фонд додаткового податку комітату. Збори уповноважили заступника головнокеруючого підписати боргове зобов'язання від імені законодавчої комісії. За дане рішення проголосувало 49 депутатів із 52 загальної кількості. Пізніше п. Шлосбергер (очолив депутатів, які голосували проти) намагався оскаржити дане рішення у суді, але безрезультатно.
Проєкт будівництва вузькоколійної залізниці був направлений на розгляд у міністерство торгівлі Угорщини. Відіславши необхідні документи, організаційний комітет АТ продовжує активно цікавитися перебігом розгляду питання. Про цей факт свідчить, зокрема, лист нового наджупана Березької жупи Ондраша Потаі від 24 травня 1905 року, відісланий на ім'я міністра торгівлі Угорщини, в якому він додатково мотивував доцільність будівництва з економічної точки зору. Зокрема там сказано, що населення жупи давно цікавить питання будівництва залізниці, бо це дасть можливість розширити торгові зв'язки багатих на сільськогосподарську продукцію низинних районів з гірськими районами, багатими на ліс, вугілля, руду, і завдяки цьому підвищити добробут жителів цих районів. Для досягнення цієї мети керівництво жупи і представники зацікавлених населених пунктів готові виділити із місцевих бюджетів відповідні грошові суми. Останній факт має документальне підтвердження. Так, наприклад, законодавча комісія комітату рішенням за № 83695/904 проголосувала про виділення 159 000 крон на побудову залізниці. Крім того, ще було гарантовано внесок 60 000 крон. Наскільки питання побудови залізниці було важливим для комітату свідчить той факт, що розширення резиденції комітату, будівництво квартири для керівника (угор. foszolgabiro) та службових приміщень, прокладання телефонної мережі відкладались на пізніший термін. У документі № 8201/1905 говориться: «…питання залізниці поставити на передній план настільки, щоб на інші справи лише у тому випадку і лише у такій мірі буде робитися пожертвування, наскільки це дозволить спорудження залізниці».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4THlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01GOGxSREVsT0RNbFJEQWxRamNsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJEQWxRalVsUkRBbFFqa2xSREFsUWtFbFJEQWxRamd1YW5Cbkx6TXdNSEI0TFNWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01GOGxSREVsT0RNbFJEQWxRamNsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJEQWxRalVsUkRBbFFqa2xSREFsUWtFbFJEQWxRamd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
4 грудня 1905 року на ім'я наджупана Березької жупи прибула відповідь із міністерства торгівлі, в якій міністр повідомив, що на розгляд винесені два проєкти будівництва залізниці. Відповідно до першого, поданого адвокатом Ференцом Добозфі, Довге сполучиться із Великим Севлюшем (Виноградів) через Шаланки. А другий подало АТ угорських залізниць місцевого значення, який передбачав будівництво ділянки Берегове — Довге та додаткове будівництво відгалуження Іршава — Осій і Довге — Кушниця. Крім того, останній проєкт передбачав також будівництво відтинку Шаланки — Виноградів. А питання про те, який проєкт найкраще задовольнить місцеві інтереси, обговорювалося 7 грудня на спільній нараді міністра торгівлі з представниками Уґочанського та Березького комітатів. Для реалізації був вибраний проєкт, поданий АТ. Але протягом всього 1906 року тривав розгляд питання про будівництво вузькоколійної залізниці. І хоча АТ повністю брало на себе фінансування проєкту, розгляд справи відкладався.
Для прискорення розгляду та затвердження проєкту, законодавча комісія Березького комітату на своїх позачергових зборах від 5 грудня 1906 року ухвалила та затвердила рішення громад міста Берегове та всіх зацікавлених сіл про виділення коштів для будівництва залізниці і відіслала міністру внутрішніх справ. Крім цього, у своєму листі на ім'я головно керівника комісія просила якнайшвидше домогтися дозволу на будівництво. Справа розглядалася чотирма міністерствами (торгівлі, транспорту, фінансів, внутрішніх справ) — зважувалися всі «за» і «проти» проєкту. 23 травня 1907 року розпорядженням № 41116/III міністра торгівлі було поставлено остаточну резолюцію у цій непростій справі.
21 серпня 1907 року угорською владою дано офіційний дозвіл на будівництво залізниці. Спорудження велося одночасно на двох ділянках — із Берегового до Довгого та з Виноградова до Хмільника. 20 лютого 1908 року міська влада Берегова виділила земельні ділянки для будівництва адміністративних будівель, локомотивного та вагонного депо, а також квартир для обслуговчого персоналу.
У процесі будівництва виникало багато труднощів як фінансового, так і технічного плану. Також на будівництво впливали важкі погодні умови, особливо в останні місяці роботи. З листа керівництва будівельної фірми на ім'я жупана Березького комітату довідуємося, що якраз ці несприятливі умови і привели до затримки здачі колії в експлуатацію на 18 днів пізніше від запланованого строку. 23 грудня 1908 року залізнична колія на відрізку Берегове — Довге була офіційно введена в експлуатацію.
Будівництво та введення в експлуатацію дільниць:
- Берегове (Береґсас) — Довге (Долга), 67 км (23 грудня 1908 року)
- Виноградів (Севлюш) — Хмільник, 19 км (23 грудня 1908 року)
- Довге — Кушниця, 9 км (22 травня 1909 року)
- Іршава (Ілошва) — Осій (Сайкофальва), 8 км (10 червня 1911 року)
- Осій — Кам'янка (Дьілалья), 4 км (у 1911 році)
Боржавська вузькоколійка як приватна залізниця — BGV (1908—1923)
З самого початку експлуатації, з 23 грудня 1908 року, до 1 січня 1923 року, Боржавська залізниця мала приватну форму власності у вигляді акціонерного товариства, яке мало назву «BGV» («угор. Borzsavölgyi Gazdasági Vasút» — «Господарська Залізниця Боржавської Долини»). Мережа колій Боржавської вузькоколійки була боснійського стандарту та мала ширину 760 мм. Максимальний підйом становив 33 %, а мінімальний радіус колії — 100 м. Спочатку функціонували тільки дві залізничні дільниці: Берегове — Довге та Виноградів — Хмільник, в той час як інші відрізки Боржавської залізниці перебували на стадії активного будівництва. На початку березня 1909 року на дільниці Берегове — Довге повноцінного руху ще не було і перевезення здійснювали лише два пасажирські потяги. Не останню роль відіграла в цьому весняна повінь, яка тимчасово призвела до скорочення руху поїздів. А використання на лінії вантажних перевезень почалося дещо пізніше і було безперечно пов'язане із поступовим налагодженням торгових контактів між низинними та гірськими районами.
![]() | ![]() |
Станція Берегове — 1910-і роки | Станція Берегове у 1914 році |
1914 року на основній лінії Берегове — Кушниця щодня курсувало чотири пари пасажирських потягів, на гілці Хмільник — Виноградів — три пари, а на гілці Іршава — Кам'янка — три пари змішаних вантажно-пасажирських.
В період з 1910 по 1920 роки Боржавською залізницею було перевезено 4 млн 446 тисяч пасажирів, а також 637 тисяч тонн різного вантажу.
У складі Чехословацьких державних залізниць — ČSD (1923—1938)
В 1919—1920 роках колії на Підкарпатській Русі, що належали угорським компаніям, перейшли до Чехословацьких державних залізниць. Цей перехід супроводжувався розв'язанням багатьох проблем, зокрема необхідно було поновити парк рухомого складу, розв'язати питання ремонту колійного господарства. 1923 року Боржавська господарська залізниця була націоналізована і увійшла до складу Чехословацьких державних залізниць — ČSD — у формі акціонерного товариства «Akciová společnost místní dráhy v údolí Borži» («Акціонерне товариство місцевих залізниць в долині Боржави») З 1 серпня 1923 до 1 грудня 1929 року робота залізниці регламентувалась «Правилами перевезень місцевою залізницею в долині Боржави» з управлінням в місті Берегове. В цей час було присвоєно наступну нумерацію дільницям: Берегове — Кушниця — 326; Іршава — Кам'янка — 327; Севлюш — Хмільник — 328.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZoTDBKdmNucG9ZWFpoWDFKaGFXeDNZWGxmYldGd1h6RTVNemd1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVKdmNucG9ZWFpoWDFKaGFXeDNZWGxmYldGd1h6RTVNemd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
- 326 Берегове — Кушниця. В цей час на цій дільниці залізниці пасажирські перевезення здійснювали 4 пари пасажирських потягів з паротягами, а з 1927 року було введено моторові пасажирські потяги (моторизовані вагони марок М 11.0 та М 21.0). В одному напрямку час проїзду з Берегового до Кушниці потяга на паровій тязі становив 250—270 хвилин. Моторизованої дрезини М 11.0 — 195 хвилин, М 21.0 — 185 хвилин.
- 327 Іршава — Кам'янка. Залізниця вела до підніжжя Великого Ділу між Бужорою (1086 м н.р.м.) та Синяком (1040 м н.р.м.). Рух здійснювали 3 пари змішаних потягів, а від червня 1923 року — 2 пари. Час їзди в одному напрямку — 60 хвилин.
- 328 Виноградів (Севлюш) — Хмільник. Дільниця з'єднувала головну (широку) колію з 326 дільницею. Перевезення здійснювали 5 пар потягів, від початку 1920 року — 3 пари. З 1922 по 1929 рік експлуатувались 4 пари моторизованих вагонів М 11.0 та М 21.0. Час їзди в одному напрямку — 50—70 хвилин.
У складі Угорських державних залізниць — MÁV (1938—1945)
Після Віденського арбітражу 2 листопада 1938 року південна частина Закарпаття перейшла до Угорщини, а уряд Карпатської України переніс столицю до міста Хуст. Таким чином, Боржавська залізниця була формально розділена на дві частини та опинилась у складі двох держав. Кордон проходив неподалік станції Хмільник, біля якого розташовувався пост фінансової варти. Попри цю обставину, залізниця продовжувала функціонувати і рух на ній не припинявся.
У цей час було присвоєно таку нумерацію дільницям: Берегове — Хмільник — Іршава — Кушниця — 85a, Іршава — Кам'янка — 85b, Виноградів — Хмільник — 85c.
- 85a Берегове — Хмільник — Іршава — Кушниця. Рух здійснювали: 4 пари моторних вагонів Берегове — Кушниця, 1 пара моторних вагонів Білки — Кушниця, 2 пари моторних вагонів Довге — Кушниця.
- 85b Іршава — Кам'янка. Рух здійснювали: 3 пари пасажирських потягів Іршава — Осій, 1 пара пасажирських потягів Іршава — Ільниця, 1 пара моторних вагонів Іршава — Ільниця.
- 85c Виноградів — Хмільник. Рух здійснювали: 4 пари пасажирських потягів Виноградів — Хмільник.
6 березня 1939 року під час набуття Підкарпатською Руссю автономії були спроби створити самостійні Карпатоукраїнські залізниці, на перешкоді яких стала Друга світова війна. З 1939 по 1945 роки лінія експлуатувались угорською компанією MÁV. Дільниці знову отримали нову нумерацію: Берегове — Хмільник — Іршава — Кушниця — 83; Іршава — Кам'янка — 85; Виноградів — Хмільник — 84.
- 83 Берегове — Хмільник — Іршава — Кушниця. Рух здійснювали: 2 пари пасажирських потягів Берегове — Кушниця, 2 пари моторних вагонів Берегове — Кушниця, 1 пара пасажирських потягів Кушниця — Довге, 2 пари моторних вагонів Кушниця — Довге.
- 85 Іршава — Кам'янка. Рух здійснювали: 4 пари змішаних потягів Іршава — Осій
- 84 Виноградів — Хмільник. Рух здійснювали: 3 пари змішаних потягів Виноградів — Хмільник.
Рухомий склад: «Maffei» — 3 од., «Orenstein & Koppel» — 1 од., «Budapest» — 7 од., «Krauss» (Мюнхен) — 1 од. «Krauss» (Лінц) — 1 од., «StEG», «BMMF» (всього 13 локомотивів).
Радянський період — СЖД (1945—1991)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJtTDBoRU1EQXdOQzVxY0djdk1qVXdjSGd0U0VRd01EQTBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
«Советские железные дороги» (СЖД) прийняли в управління мережу залізниць в Закарпатті в 1945 році, і першим їх завданням було перешиття нормальних залізниць на широку колію, а також вузькоколійних з 760 мм на 750 мм. На широкій колії перехід був завершений до 1947 року, тоді як перехід вузькоколійних залізниць на стандарт 750 мм закінчився в 1950 році. В 1926 році сукупна довжина колій Боржавської залізниці становила 107 км, після війни залізничну мережу розширено і довжина становила 123 км. Депо (філія депо Королево) знаходилось в місті Берегове. На ділянці Берегове — Хмільник пасажирський рух припинився у 1983—1984 роках, всі станції та роз'їзди розібрано.
Боржавська залізниця, перешита на ширину 750 мм використовувалась як для пасажирських перевезень, так і для вантажних. До кінця 1960 року здійснювалось пасажирське сполучення Іршава — Кам'янка. На початку 1980-х років пасажирські перевезення на дільниці Берегове — Кушниця були припинені через конкуренцію з боку автомобільного транспорту. На відрізку Берегове — Приборжавське продовжувались вантажні перевезення. В 1985 році частину дільниці Приборжавське — Кушниця передано Довжанському лісокомбінату для потреб транспортування деревини.
У складі Укрзалізниці (з 1991 року)
При здобутті в 1991 році незалежності Україною розпочалася історія самостійних українських залізниць. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 1991 року створено Державну адміністрацію залізничного транспорту, яка одержала назву «Укрзалізниця», до складу якої ввійшло шість залізниць. Вузькоколійна залізниця Берегове — Кушниця, яка належала радянському Міністерству шляхів сполучення, також увійшла після 1991 року до складу українських залізниць. Управління нею здійснювало Ужгородське відділення Львівської залізниці.
Перехід до ринкових умов позначився і на Боржавській вузькоколійці, адже її основне завдання полягало в наданні транспортних послуг підприємствам Іршавського району для постачання сировини та відправлення готової продукції. Послугами вузькоколійки користувалися такі підприємства, як Довжанський лісокомбінат, Приборжавський завод будматеріалів, Іршавська меблева фабрика, Іршавський абразивний завод, підприємства Харчпрому в місті Іршава та селі Білки, машинобудівні заводи в Довгому, Кушниці, Іршаві, Ільниці, вугільна шахта в селі Ільниця. Також до початку 1980-х років здійснювалися пасажирські перевезення на ділянках Берегове — Кушниця та Виноградів — Хмільник.
Проблеми на вузькоколійній залізниці досягли піку в 1994 році під час кризи з постачанням палива, і були також пов'язані з відсутністю замовлень на вантажні перевезення з боку підприємств регіону. Пасажирські перевезення і в часи успішної роботи залізниці були збитковими, а в час кризи їх майже повністю було припинено. Відбувалося пасажирське сполучення тільки на відрізку Виноградів — Хмільник, де вузькоколійна залізниця була єдиним ефективним пасажирським транспортом.
На відрізку Приборжавське — Довге — Кушниця Довжанським лісокомбінатом здійснювалися пасажирські перевезення робітників. В цей час управлінням економіки Іршавського райвиконкому був представлений проєкт, який передбачав перешиття Боржавської залізниці з вузької на широку колію, з виходом на Сваляву, що на думку спеціалістів могло пожвавити економічне життя регіону.
Протягом 1994—1997 років було припинено рух на відрізку Іршава — Хмільник, який було відновлено в 1998 році. Але незважаючи на припинення руху, життя на станції Іршава продовжувалося. Протягом 2004—2007 років Довжанським лісокомбінатом демонтовано відрізок Кушниця — Приборжавське. У 2010 році продовжено демонтаж відрізку Іршава — Ільниця.
Лісові, промислові та під'їзні колії
Гілка: Довге — Суха — Бронька — Липове — Кук
У 1912 році Довжанським деревообробним підприємством «Dolhai Faipari Rt.» була споруджена лісова вузькоколійка, яка виходила із двору пилорами підприємства. Вона проходила лівим берегом Боржави — окремо від колій Боржавської господарської залізниці на протилежному березі. На третьому кілометрі, біля залізничного моста через Боржаву, лісова колія під'єднувалась до мережі колій Боржавської залізниці і вони разом прямували до станції Суха-Бронька. В цьому місці лісова колія повертала на схід в долину річки Бронька. Далі колія проходила вузькою долиною до пралісів під полониною Кук (1365 м н.р.м.). Тут вона роздвоїлась і одна гілка йшла на південь, під гору Кичера (903 м н.р.м.). Довжина цієї вузькоколійки становила 21 км. Ширина колії становила 760 мм.
Після 1918 року активи компанії разом із залізницею перейшли до державного управління лісовими справами. В 1923 році Закарпаття ввійшло до складу Чехословаччини, і лінія була передана Чехословацьким державним залізницям (ČSD).
Рухомий склад: «Ganz» — 5 од., «Budapest» — 7 од., «Maffei» — 3 од., «Orenstein & Koppel» — 1 од., «Krauss Maffei» — 1 од., «Kopřivnice» — 6 од. (всього 17 локомотивів та 6 мотодрезин).
Вже у 1935 році довжина колій мережі становила 26,261 км. Після 1945 року колія експлуатувалась Довжанським лісокомбінатом. Відрізок вузькоколійки Суха — Бронька — Кук демонтовано у 1990 році. Колія продовжувала функціонувати між селами Приборжавське та Кушниця (13,1 км), а також на гілці, що вела до лісокомбінату (3 км). Вузловою станцією була станція Бронька, де знаходилось локомотивне депо. Життя на лісовій колії зникло в середині 1990-х років — після пошкодження залізничного мосту через річку Боржава між Довгим та Бронькою. Довжанський лісокомбінат продовжував працювати і вивозити ліс автомобільним транспортом, а колія поступово прийшла в занепад.
Гілка: Кушниця — Лисичово — Репинне
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16TDB0MWMyNXBZMkV1YW5Cbkx6STFNSEI0TFV0MWMyNXBZMkV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
В 1930—1931 роках «Акціонерне товариство з перероблення деревини» збудувало нову гілку вузькоколійки на ділянці Кушниця — Лисичово — Репинне, завдовжки 4,2 км. 27 лютого 1930 року надано дозвіл на проведення проєктних робіт, а вже 12 листопада цього ж року технічний проєкт був повністю готовий і затверджений. Колія проходила по берегу Кривого потоку до складу в урочищі Борсучина, розташованому біля потоку Швидкий на висоті 420 м. Незабаром від пилорами в Кушниці було прокладено ще одну гілку залізниці, яка пролягла долиною Кушницького потоку до села Лисичово, а далі глибокою долиною Васькового потоку, де за будинком лісника розділювалась на три відгалуження. Перше відгалуження (завдовжки 4 км) пролягало долиною Репинного потоку до пралісів під гору Камінь, друге — долиною Сільського потоку під гору і перевал Присліп (завдовжки 2 км), третє — вздовж потоку Версіль під гору Звур (завдовжки 3 км). Колію від залізничної станції до лісопильні, завдовжки 382 м, прокладено 1 лютого 1931 року. З виникненням Довжанського лісокомбінату гілка стала належати цьому підприємству. На гілці експлуатувалось близько 50 платформ для перевезення деревини. В окремі роки її обслуговувало 18 локомотивних бригад. Ця вузькоколійка демонтована у 1986 році.
Гілка: Кушниця — Березники — Дулятин — Куртацька
Друга гілка вузькоколійки, яка виходила із Кушниці, пролягала долиною Боржави через села Керецьки та Березники до урочища Дулятин (довжина 17 км), де було розгалуження на дві колії. Перша колія прямувала до урочища Вишній Дулятин, а друга — до урочища Куртацька під гору Стій (загальна довжина від Кушниці 30 км). На цій гілці активно використовувалась паротяги в період Другої світової війни, коли угорці масово вирубували букові ліси. В радянський період використовувались мотовози, які звозили деревину в Кушницю і Довге. До вантажних потягів приєднували і пасажирський вагон, який розвозив робочих, а також їздила лавка, яка розвозила продукти. На початку 1970-х років розпочався демонтаж гілки, оскільки деревину звозили в Сваляву автотранспортом. До 1980 року гілку повністю демонтовано.
Гілка: Білки — каменоломня
Введена в експлуатацію у 1919 році. Довжина колії — 0,114 км. Демонтована у 1959 році.
Гілка: Луково — склад
Введена в експлуатацію у 1928 році. Довжина колії — 0,108 км. Власник — «M. Bóhm & B. Moskowits». Демонтована у 1959 році.
Гілка: Приборжавське — вапнозавод
Колія веде від залізничної станції Приборжавське до печей вапнозаводу, побудованих після Другої світової війни. На своєму шляху перетинає річку Боржава, через яку перекинутий залізничний міст. Довжина гілки — приблизно 1 км. В радянський період поїзд вивозив продукцію з печей до станції Приборжавське кожну годину. Підприємство володіло декількома власними локомотивами — ТУ6А-0624, ТУ6А-2396 та ТУ8-0278. Також до 2011 року на території заводу зберігався локомотив ТУ4-2441. Нині колія не експлуатується, попри збереженість та добрий стан.
Гілка: Довге — залізоробний завод
Введена в експлуатацію у 1909 році. Довжина колії — 0,1 км. Колія обслуговувала Довжансько-Лисичівський залізоробний завод, який належав графу Телекі. Під час Першої світової війни і до 1918 року виробництво було закрите і колія не експлуатувалась. Після приєднання Закарпаття до Чехословаччини, завод передається товариству «Dovžansko-Lisičevské železárny a lopatárny Josef Melchner a dr. Oldrich Bukovansky». У 1927 році підприємство було закрите. Колія демонтована у 1945 році.
Гілка: Кідьош — ферма Ньараш
На 9 км від Берегового знаходиться станція Кідьош, від якої в 1930-х роках відходила гілка до колективної ферми Ньараш (в районі Чорного Болота, угор. Cernye mocsar) завдовжки 6,5 км. Залізницею приблизно два місяці в рік перевозили сіно, солому та пшоно. На гілці з 1931 по 1939 роки експлуатувався мотовоз F202H фірми «Лакторія» з електропередачею, що потрапив сюди з заводської лінії в Чинадійово, де працював на сірниковому заводі. За документами 1939 року мотовоз записаний, як в неробочому стані. Цей локомотив мав «бустерну» секцію — двовісну криту вагонетку з додатковим електродвигуном (вона залишилася в Чинадійово). На лінії працювали 4 двовісні вагонетки, які раніше експлуатувались на вузькоколійці Чинадійово — Синяк. Колія демонтована.
Рухомий склад
Парові мотриси системи De Dion-Bouton
BGV 1 — BGV 5
Французька фірма De Dion-Bouton з передмістя Парижу розробила парову силову систему для застосування в механізації перевезень вантажів, що являла собою вертикально розташований паровий котел з механічним приводом. В 1901 році угорське товариство «AEGV» застосувало цю технологію для будівництва власних локомотивів, які мали досить добрі характеристики — запасу води вистачало на 60—70 км ходу.
Для парового вагона з системою De Dion-Bouton необхідно було 1—3 кг/км палива та 12 л/км води. Швидкість для парового вагона була можливою в інтервалах 16—25 км/год або 30—50 км/год. Максимальна потужність таких локомотивів становила 50 к.с. У 1908 році на Боржавську залізницю поставлено п'ять парових мотрис виробництва Ganz & Cie, які отримали нумерацію BGV та інвентарні номери від 1 до 5. Кожна з них була оснащена паровим котлом системи De Dion-Bouton з вертикальним розміщенням потужністю 35 к.с. Кабіна водія розташовувалась на тій же стороні, що і котел, а з іншої сторони знаходився вантажний відсік, розрахований на 1 т вантажу. Салон був розділений на дві секції — 7 місць другого класу та 15 місць третього класу. 1 січня 1923 року, після націоналізації залізниці Чехословаччиною, трамваї отримали нову нумерацію. У 1925 році вони стали позначатись, як М 13.0. У 1927 році мотриси BGV 1 та BGV 4 були виведені з експлуатації. Три мотриси, які залишились, були перенумеровані в 1927 році на M 13.002, 003 та 005. У 1932 році вони були також виведені з експлуатації та утилізовані.
BGV 11 — BGV 14
Чотири парові вагони були поставлені будапештським машинобудівним заводом [ru] із заводськими номерами від 2079 до 2082. Хоча формально це були парові мотриси, але у зв'язку із відсутністю пасажирського або вантажного відсіків, їх сміливо можна віднести до парових локомотивів. Через низьку потужність ці вагони-локомотиви використовувались для водіння легких пасажирських потягів. У січні 1923 року, після націоналізації Боржавської залізниці, транспортні засоби переходять до Чехословацьких державних залізниць (ČSD). Два локомотиви — номери BGV 12 і BGV 13 — були виведені з експлуатації в 1921 році, решта була у використанні до 1924 року. З 1925 року вони отримують нову нумерацію — M 25.0. У 1927 році вони також виведені з експлуатації.
Локомотиви на паровій тязі
Серія U37.010
Перші локомотиви цієї серії були виготовлені у 1898 році на підприємстві товариства «Krauss» в Лінці, і дуже широко застосовувалися на території Австрії та Чехії. На Боржавську господарську залізницю локомотив серії U37.010 надійшов в 1940 році та працював до кінця 1950-х років.
Тип 78
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk15TDFOMFpXRnRYMnh2WTI5dGIzUnBkbVZmVlY4ek5WOHpPVEZmYVc1ZlMyaHRhV3h1ZVdzdWFuQm5Mekl3TUhCNExWTjBaV0Z0WDJ4dlkyOXRiM1JwZG1WZlZWOHpOVjh6T1RGZmFXNWZTMmh0YVd4dWVXc3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Парові тривісні локомотиви BGV 19 та BGV 20 (U35.001 та U35.002) виробництва підприємства «Maffei» з Мюнхена, з фабричними номерами 2906 та 2907, були в експлуатації з 1908 по кінець 1940 року.
Роком пізніше, в 1909 та 1910 роках на Боржавську вузькоколійну залізницю поступили чотири парові локомотиви з нумерацією від BGV 21 до BGV 24 заводу в Будапешті з фабричними номерами 2193, 2194, 2158 та 2195. Цей тип локомотивів мав колісну базу 1750 мм і тому з легкістю міг проходити криві з мінімальним радіусом 50 м. Після 1919 року на залізниці в Боржавській долині залишилось тільки два локомотиви цього типу з чотирьох. Вони отримали нову нумерацію — U 34.0, а також інвентарні номери 01 та 02 (U 34.001 та U 34.002). З 1939 року залізниця підпорядковувалась угорській компанії «MÁV», а локомотиви U 34.0 нумерувались, як 399.103 та 399.104. Після Другої світової війни вони були повернуті Чехословацьким державним залізницям. Локомотив U 34.002 експлуатувався в Румунії аж до 1968 року.
У 1912 році було закуплено три локомотиви заводу «Maffei» з Мюнхена з фабричними номерами 2938, 2939 та 2955, а також платформи для перевезення лісу в кількості 40 шт. Власником виступало акціонерне товариство лісового та хімічного промислу села Довге. Перші два локомотиви 1 жовтня 1940 року були передані вузькоколійці Усть-Чорної під номерами K 35.911 та K 35.910 відповідно.
В кінці 1920-х років на Боржавську залізницю був переданий локомотив U 35.301 виробництва 1911 року заводу «Budapest» з фабричним номером 2624, який до цього часу експлуатувався на залізниці Ужгород — Анталовці.
Тип 70
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV4TDFOMFpXRnRYMnh2WTI5dGIzUnBkbVZmTkRrd1gybHVYMEpsY21WbmIzWnZMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFUZEdWaGJWOXNiMk52Ylc5MGFYWmxYelE1TUY5cGJsOUNaWEpsWjI5MmJ5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
В 1913 році Боржавська залізниця прийняла в експлуатацію потужний паровий чотиривісний локомотив виробництва підприємства «Maffei» з Мюнхена з фабричним номером 3852. На Боржавській залізниці він отримав нумерацію BGV 25. Після націоналізації залізниці Чехословаччиною цей паровоз отримав позначення U 44.0 та інвентарний номер 01. У 1939 році, після переходу залізниці до «MÁV», він був перенумерований на 493.001 і експлуатувався аж до 1957 року.
Локомотиви типу 70 заводу в Будапешті відносяться до найбільш поширених на вузькоколійних залізницях Австро-Угорської монархії з шириною колії 760 мм. Вони експлуатувались і після Другої світової війни в Румунії, Югославії, Чехословаччини, Угорщині та в СРСР аж до 1970-х років. У 1921 році на Боржавську залізницю передано один з таких локомотивів з фабричним номером 3107, де він отримав нумерацію BGV 26. Після передачі залізниці до ČSD у 1925 році локомотив став позначатись, як U 45.0 з інвентарним номером 01.
Після чехословацької націоналізації, у 1930 році, на Боржавську залізницю був переданий локомотив типу 70 виробництва заводу «Budapest» з фабричним номером 4271, який раніше належав залізничному полку в місті Пардубице. Тут він експлуатувався під номером U 46.001. У 1927 році цей локомотив отримав нове позначення U 45.0 та інвентарний номер 02. У 1939 році паровози U 45.001 та U 45.002 були передані «MÁV», де вони нумерувались, як 490.0 з інвентарними номерами 32 та 33. Після Другої світової війни обидва локомотиви були передані СЖД («Советские железные дороги»), де експлуатувались протягом деякого часу, а потім були утилізовані.
Локомотивний завод «Krauss» з Мюнхена виробляв широку гаму чотиривісних парових локомотивів. Один з локомотивів цього типу з фабричним номером 7255 та нумерацією U 44.101 був прийнятий в експлуатацію на Боржавській залізниці в 1937 році.
Серія U35.2
В кінці 1899 року локомотивний завод «Orenstein & Koppel» в Берліні виготовив тривісний паровий локомотив потужністю 70 кінських сил. У 1936 році локомотив за нумерацією U35.201 та фабричним номером № 510 був переданий з вузькоколійки Ужгород — Анталовці на Боржавську залізницю. Цей локомотив експлуатувався до 1950 року.
Найвідоміший завод «Henschel & Son» в Касселі виготовив тривісний паровий локомотив з фабричним номером 10417 для тартака в Болехові (Галичина), який передано в 1942 році на залізницю Ужгород — Анталовці, а опісля, в 1944 році, з нумерацією 390.1 MAV — до Берегова.
Тип 128
В 1895 році завод MSteG виготовив паровий локомотив доопрацьованого типу 128 за нумерацією 395.002 MAV, який експлуатувався в Румунії, а в 1942 році був переданий до депо Берегове.
Тип 75
Найбільш поширеним паровим локомотивом на лісових залізницях був тип 75 заводу в Будапешті, яких було виготовлено 80 одиниць, а на Підкарпатській Русі експлуатувалося близько 10. До депо Берегове було передано один локомотив нумерації 399.000 MAV.
Серія П24
1941 року Коломенський завод завершив проєктування нового типу паротяга для промислових вузькоколійних залізниць з навантаженням на вісь 4 т. Збільшено майже в 1,5 раза площу нагрівання топки і пароперегрівача, що усунуло недоліки паротягів серії 159. Застосовано зварну конструкцію котла і рами, що дозволило зберегти повну масу паротяга на рівні паровозів серії 159, суттєво підвищивши довговічність конструкції. Вперше в практиці вузькоколійного паровозобудування пісочницю встановлено під одним ковпаком з сухопарником, що запобігало змерзанню піску в пісочниці взимку.
В 1946 році виробництво паротягів цього типу розпочато у Фінляндії, на заводах «Lokomo» і «Tampella». Цю серію позначено ПТ-4. Пізніше в СРСР вони позначалися Кф-4. Аналогічні паровози випускали: Воткінський завод (серія ВП-1 — ВП-4), чеський завод «Škoda» в Пльзені (серія Кч-4), угорський завод «Ganz-Mavag» (серія Кв-4) і польський завод в Хшануві (серія Кп-4). Тендери для польських Кп-4 виготовляв завод «Pafawag» у Вроцлаві. Машини Воткінського заводу суттєво відрізнялися від початкового проєкту П24. Зокрема, характерна надбудова в передній частині барабана котла ВП-4, в якій знаходився та паровисушувач, значно підвищувала ефективність паротяга; відокремлені сухопарник і пісочниця; на деяких партіях паротягів був хвилястий верх вогневої коробки і деякі особливості топки й котла.
У 1950-і — 1960-і роки паровози П24 фактично стали основним і останнім типом паротягів на промислових вузькоколійних залізницях СРСР. У 1960 році останнім припинив виробництво паротягів П24 Воткінський завод. Загалом виготовлено понад 5000 машин цього типу.
До сьогодні в Китаї, на Харбінському заводі вузькоколійних паротягів, продовжують дрібносерійний випуск машин, прототипом для яких послужив П24, розроблений більш ніж 60 років тому.
Серія Гр
Паротяги серії Гр поставлялися в СРСР німецьким заводом імені Карла Маркса (LKM) в Бабельсберзі (колишній завод компанії «Оренштейн і Коппель»). Перший паротяг був збудований і випробуваний у 1947 році на лінії Хайнзберг — Кіпсдорф (нім. Hainsberg — Kipsdorf) у Саксонії, неподалік Дрездена. Він залишився у Німеччині під номером 99.1401, працював на лінії Глевен — Гавельберг, а 30 січня 1968 року був списаний і зданий в утилізацію.
На промисловому транспорті НДР було збудовано два паротяги цієї серії: «Мансфельд» № 19 і № 20. Ці паротяги також були списані у 1969 році. Пізніше для СРСР побудовано дублікат Гр-001. Паротяг Гр-320 трудиться зараз на залізниці [de] в Німеччині (проданий туди у 1997 році із музею Лавассааре).
Всього за період з 1947 до 1954 роки було випущено 427 паротягів серії Гр. З них 11 експлуатувалось на Боржавській вузькоколійці під наступними номерами: 132, 255, 286, 323, 324, 335, 338, 339, 340, 341 та 342. Більшу частину перерахованих паротягів наприкінці 1980-х років порізано на брухт.
На сьогодні залишився єдиний робочий паровоз Гр-286, який знаходиться в музеї села Колочава. Ще один паротяг цього типу — Гр-255 — у 1982 році передано на дитячу залізницю в місто Бєльці (Молдова), де він нині знаходиться у вигляді пам'ятника.
Особливості конструкції
Котел паротяга з комбінованим з'єднувальним швом. Циліндрична частина котла з'єднана з кожухом топки й корпусом сухопарника дворядним заклепним швом, а кожух топки з вогняною коробкою (по проточній рамі) і передня решітка з циліндричною частиною котла з'єднана однорідним заклепним швом. Стеля вогневої коробки горизонтальна, плоска. На ній установлені дві легкоплавкі топки. Бокові стінки і стеля топки укріплені тільки жорсткими зварними зв'язками і анкерними болтами, рухомих зв'язків і анкерних болтів немає. Паротяг оснащений паровими і ручними гальмами, що діють на першу і четверту осі. Тендер оснащений ручним гальмом, що діє на всі осі. Паротяг має дві пісочниці.
Автомотриси
Тип М 11.0
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ01pVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ01GOGxSREFsT1VNeE1TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RKVVF3SlRrd0pVUXdKVUl5SlVReEpUZ3lKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpESlVRd0pVSkZKVVF4SlRneUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTRKVVF4SlRneEpVUXdKVUl3WHlWRU1DVTVRekV4TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Мотовагони M 11.003, 004 та 005 було передано на Боржавську господарську залізницю у 1928 році. А у 1931 році — ще один мотовагон M 11.009.
Рама вагонів була полегшеної конструкції. Колісні пари діаметром 620 мм кріпились за допомогою підшипників кочення. Вікна були з дерев'яною рамою, посиленою листовою сталлю в кутах та зовні. Вагони комплектувались шестициліндровими двигунами Tatra 10 з водяним охолодженням, які на швидкості 1800 об/хв розвивали потужність 65 к.с. Обертальний момент передавався через чотириступеневу механічну коробку передач із заднім ходом на одній осі. Два паливні баки місткістю 75 літри кожен були розміщені перед кабіною машиніста. Вежа кабіни розташовувалась посередині вагону, а сидіння машиніста — перпендикулярно поздовжній осі транспортного засобу. Салон на 32 пасажири був обладнаний дерев'яними лавками з м'якою спинкою. Опалення реалізовано за допомогою вихлопних газів двигуна. Взимку, відповідно до вимог, автомотриса обладнувалась снігоочисником, але на Боржавській вузькоколійці він використовувався цілий рік. Колісна база — 4 м, вага — 7250 кг, максимально допустима швидкість — 40 км/год.
Тип М 21.0
Для прискорення та поліпшення руху на Боржавській вузькоколійці Міністерством транспорту Чехословаччини було замовлено у 1935 році модернізовані мотовагони типу М 21 виробництва заводу «Kopřivnice». У 1937 році перші два мотовагони під номерами M 21.001 та M 21.002 були введені в експлуатацію.
Автомотриси були пофарбовані в темно-зелений колір. Віконні рами були чорного кольору. Дах — світло-сірий (сріблястий). Шасі — чорного або темно-сірого кольору. На торцевих частинах вагонів під вікнами зліва були нанесені літери «Z» та «P», якими маркували передню та задню частини вагону. Силовий агрегат використовувався від мотовагонів типу М 120.4. Це був бензиновий рядний шестициліндровий двигун, який на швидкості 1400 об/хв розвивав потужність 120 к.с. (88 кВт). Моторний відсік разом зі службовим приміщенням та санвузлом розділяли салон на 2 частини. В більшій частині було 23 місця, в меншій — 15 місць. Сидіння були дерев'яними з м'якими спинками. Підлога була вкрита лінолеумом. Здійснювалось кондиціонування та обігрів салону.
Теплотяги
Локомотив — це односекційний чотиривісний теплотяг капотового типу, який випускався на Камбарському машинобудівному заводі. Призначений для маневрової та вивізної роботи. Перші моделі були оснащені дизельним двигуном ЯАЗ-М204А потужністю 127 к.с., більш пізні — двигуном ЯМЗ-236 потужністю 165 к.с. Теплотяг було обладнано механічною п'ятишвидкісною передачею з ручним перемиканням та роздатковим реверс-редуктором.
На Боржавській вузькоколійній залізниці в експлуатації перебували локомотиви ТУ6А-0624 та ТУ6А-2396, які були приписані до депо в Приборжавському, а також ТУ6A-2104 — депо Бронька. Локомотив ТУ6А-0624 надійшов на Боржавську залізницю у 1976 році.
Теплотяги ТУ7А експлуатувались на Боржавській вузькоколійній залізниці з 1992 року з номерами 3094, 3278, 3279, 3280, 3281 та 3282. Локомотив ТУ7A-3094 у 2007 році був переданий на дитячу залізницю в м. Луцьк. Цього ж року було передано на вузькоколійку Антонівка — Зарічне теплотяги ТУ7А-3279, ТУ7А-3280. Локомотиви ТУ7А-3278, ТУ7А-3281 та ТУ7А-3282 нині перебувають в резерві залізниці на території депо Берегове-Мале.
Локомотиви типу ТУ8 експлуатувались на Боржавській залізниці з середини 1980-х до кінця 1990-х років. Теплотяги ТУ8-0002 та ТУ8-0008 були приписані до депо Бронька, ТУ8-0278 — до депо Приборжавське.
Дизельний теплотяг, призначений для обслуговування вантажних та пасажирських поїздів. Кузов теплотяга встановлено на два двовісні візки, в яких обидві осі тягові. У передній та задній частинах кузова розташована кабіна машиніста, а в середній — машинне відділення. У машинному відділенні розміщені: дизель-генераторна установка (що складається з дизеля 1Д12 і спареного з ним через гнучку або пальцево-втулкову муфту головного генератора), компресор, холодильник з вентилятором, високовольтна камера, казан-підігрівач та інші допоміжні агрегати.
Теплотяги ТУ2 з'явилися на Боржавській вузькоколійці у 1971 році (номери 018, 020, 026, 034, 035, 066, 074, 097, 098, 248). У 1971 році з вузькоколійної залізниці в Таллінні в депо Берегового передано локомотиви ТУ2-097 та ТУ2-098. У 1972 році з Харанорської вузькоколійки (Росія) були передані на Боржавську залізницю локомотиви з нумерацією 018, 020, 026, 034, 066. В цьому ж році в депо Берегове зі Свободненської дитячої залізниці надійшов тепловоз ТУ2-074. У 1975 році з Гайворонської вузькоколійки передано локомотив ТУ2-035.
Локомотиви ТУ2-018 та ТУ2-074 у 1992 році передано на дитячу залізницю в м. Ужгород. Локомотив ТУ2-066 в 2002 році передано на залізницю Антонівка — Зарічне. Тепловоз ТУ2-248 списаний в 2012 році, ТУ2-020 — перебуває в резерві залізниці на території депо Берегове-Мале.
В 2017 році на Ужгородську дитячу залізницю передано ТУ2-098, а вони віддали ТУ2-018. Локомотив ТУ2-034 здійснює регулярні рейси по сьогодні. Локомотив ТУ2-018 проходить ремон у Берегівському депо. Стоном на 2020 рік, цей локомотив уже пройшов ремонт.
Вагони
Пасажирські вагони цього типу серії 3Aw виготовлені в 1957—1960 роках на заводі «Pafawag» у Вроцлаві (Польща). Загальна кількість місць — 60, місць для сидіння — 38. Маса вагону — 16,8 т. Довжина вагону — 14 200 мм, ширина — 2260 мм, висота — 3170 мм. Мінімальний радіус прохідних кривих — 60 м.
На сьогодні вагони Pafawag на Боржавській вузькоколійці фактично існують, але знаходяться в поганому стані на станції Хмільник в кількості 6 штук.
На сьогодні вагони «Pafawag» виведені з експлуатації.
Аби запобігти вандалізму ці вагони вивозять зі станції Хмільник в депо.
Пасажирські вагони, що випускались Деміховським заводом з 1955 року. Вагони обладнані ручним та автоматичним гальмами, санвузлом і водяним опаленням. Загальна кількість місць — 96 ос., місць для сидіння — 40. Маса — 9,5 т. Радіус прохідних кривих — 40 м.
Вагони ПВ40 перебувають в експлуатації та використовуються для регулярних пасажирських перевезень на Боржавській залізниці.
Спеціальна техніка
Снігоочисник СО-750
Розробка цих снігоочисників велася Тульським заводом ЦУМЗ (Центральне управління машинобудівними заводами), а виготовлення почалося на Камбарському машинобудівному заводі. Кузов снігоочисника дерев'яний, привід всіх органів ручний. Снігоочисник обладнаний світловою сигналізацією та опаленням у вигляді грубки-буржуйки, що встановлена всередині кузова.
Сучасний стан
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTgzTHpjMEwwMWhjRjl2Wmw5MGFHVmZRbTl5ZW1oaGRuTnJZVjl1WVhKeWIzZGZaMkYxWjJWZmNtRnBiSGRoZVM1d2JtYz0ucG5n.png)
Станом на серпень 2018 року пасажирське залізничне сполучення відбувається тільки на відрізку Хмільник — Виноградів. Відрізок Хмільник — Іршава збережено, але для пасажирських перевезень не використовується. Ділянка шляху Хмільник — Берегове використовується для технічних робіт — заправка та ремонт рухомого складу в депо м. Берегове. Належить Львівській залізниці. На ділянці Берегове — Хмільник пасажирського руху нема з 1983—1984 років, всі станції та роз'їзди розібрані. Відрізок Іршава — Приборжавське також перебуває на балансі Львівської залізниці. Не експлуатується та не підтримується в належному стані.
Відрізок Іршава — Ільниця демонтовано у 2010 році.
Відрізок Приборжавське — Кушниця перебував на балансі Довжанського лісокомбінату. В 2003 році дві ділянки по 1 км між Іршавою і Кушницею розібрані. Сама станція Кушниця являє собою закинуті руїни. Протягом 2004—2007 років Довжанським лісокомбінатом демонтовано відрізок Приборжавське — Кушниця. У 2007 році переданий на баланс Фонду державного майна України (ФДМУ). 16 травня 2011 року на аукціоні ФДМУ залізничну колію завдовжки 15 км продано приватному підприємству з Луганська за ціною, нижчою від вартості брухту. Підприємство, яке виграло приватизаційний конкурс, одразу приступило до демонтажу колії, фактично знищуючи унікальний об'єкт історичної та технічної спадщини. Згодом Іршавська районна рада звернулась із позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду про визнання дій та рішень регіонального відділення ФДМУ протиправними та їх скасування. Суд ухвалив рішення відмовити у позові Іршавській районній раді до регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, Фонду державного майна України та третьої особи — покупця вузькоколійки. Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду залишена в силі Львівським апеляційним адміністративним судом. Тимчасом протягом декількох років тривають періодичні спроби демонтажу залізничної колії на відрізку Приборжавське — Кушниця. Громади навколишніх сіл вчиняють активний спротив демонтажу історичної залізниці.
Вандалізм та спроби демонтажу
20 жовтня 2011 року — відбулась спроба демонтажу невідомими особами механічного семафора в селі Кушниця, зупинена депутатами Кушницької сільської ради. 21 жовтня виконавчий комітет сільради надав семафору статус технічної пам'ятки місцевого значення з метою запобігання актам вандалізму.
6 квітня 2012 року — демонтовано 300 м колії поблизу села Дубрівка Іршавського району. Демонтаж здійснювався працівниками Хустської дистанції колії державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця».
24 січня 2021 року на станції Приборжавське жителі села припинили самовільний демонтаж колії та звернулися до Національної поліції України.
Рух за збереження та відновлення Боржавської залізниці
2002 рік — проведено I форум «Карпатський трамвай», який був започаткований, як громадський рух за збереження історичної технічної спадщини в Карпатах.
2003 рік — в Іршаві відбувся II міжнародний форум «Карпатський трамвай», основною темою якого стала Боржавська вузькоколійна залізниця — її збереження, відновлення та перспективи розвитку. Форум було проведено у форматі науково-практичної конференції на найвищому рівні та за участі гостей з Великої Британії, Чехії, Росії, Латвії; представників чотирьох країн Карпатського єврорегіону — Словаччини, Польщі, Угорщини, Румунії, а також представників місцевих органів влади.
Учасники форуму:
- Роберт Едвард Брінклі — Надзвичайний і Повноважний Посол Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії в Україні (2002—2006).
- Девід Морган — Президент FEDECRAIL (Європейська Асоціація Історичних та Туристичних Залізниць), голова спеціальної комісії Ради Європи з питань збереження історичної технічної спадщини.
- Валерій Цибух — голова Державного комітету України з питань туризму та курортів.
- Денис Добра — голова громадської організації «Боржавська ініціатива».
Культурно-мистецькі акції
- День Боржавської вузькоколійки (День залізничника). Відзначається щорічно, в першу неділю серпня.
- Зустріч Святого Миколая на Боржавській вузькоколійці. Відзначається 19 грудня.
- День народження Боржавської вузькоколійки — день введення в експлуатацію Боржавської залізниці. Відзначається 23 грудня.
- Вино Боржавської вузькоколійки. Акція «Вино Боржавської вузькоколійки 2012» пройшла в рамках XII міжнародного фестивалю вина на Берегівщині та була реалізована через організацію та проведення залізничного туру за маршрутом Іршава — Хмільник — ст. В. Ремети — с. Кідьош — ст. Берегове. Безпосередньо на фестивалі в Береговому Почесним журі було визначено найкращі вина в номінації «Вино Боржавської вузькоколійки 2012». Спеціально для цього винного туру було випущено лімітовану серію червоних та білих вин під брендом «Кушницька Анця».
Туристичний рейс
5 серпня 2017 о 12:00 вирушив у свій перший рейс у рамках вдосконалення туристичного маршруту та популяризації Боржавської вузькоколійної залізниці ретро-потяг, який вирушив із Виноградова й доїхав до Хмільника, а потім повернувся до Берегівського депо, як і було заплановано організаторами.
По дорозі потяг зробив п'ять зупинок, одну з яких «позапланову». Через 100 метрів після початку руху потяг зупинили «озброєні нацисти», щоб перевірити, чи немає серед пасажирів «зайців». По ходу паротяга квитки перевіряли ще дві групи контролерів — «чекісти» в голубих кашкетах і «озброєні воїни УПА», які особливо прискіпливо цікавилися, чи нема серед пасажирів москалів.
Ретро-потяг складається із старенького паротяга ГР-280 та трьох пасажирських вагонів, що здійснює зупинки в селах, де пасажири можуть вийти з потяга й продегустувати місцеві страви й напої. Передбачається про здійснення тривалих зупинок, а сам маршрут подовжити з Хмільника до Іршави. Це пілотний проєкт, який впроваджений на Закарпатті на місяць. Паротяг їздитиме щоп'ятниці і щосуботи. Загалом один рейс державі обходиться у 18 тисяч гривень.
Перша Боржавська велодрезина
Після чергової спроби демонтажу колії на станції Приборжавське, ініціативна група жителів села звернулася до Закарпатської обласної ради. «Кузнею Зейкан» в липні 2021 року виготовлено перший ексземпляр чотиримісної велодрезини. В вересні 2021 року за підтримки Агенції Регонального розвитку Закарпаття було розміщено замовлення виготовлення та купівлі 3 велодрезин, а вже в грудні їх було передано громаді села Приборжавське.
Відновлення ділянок та початок експлуатації електротранспорту
Влітку 2021 року приватним проєктом «Крізь Гори» за активної підтримки місцевого бізнесу та громади Кам'янецької ТГ була прочищена ділянка Сільце — Шаланки загальною довжиною 13,4 км. На даній ділянці регулярно щовихідних відбуваються гастротури. Як транспортний засіб використовується пасажирська електродрезина на 6 пасажирів[].
Розклад руху
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdk1pOHlaUzlUWTJobFpIVnNaUzFDYjNKNmFHRjJZUzFTWVdsc2QyRjVMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Фотогалерея
- Локомотив U34.002 на ст. м.Кушниця
- Локомотив U35.301 на ст. Іршава
- Мотовагон М 11.0
- BGV, ст. Сільце. 1911 р.
- Станція Білки. 1930-і рр.
- Станція Іршава. 1930-і рр.
- Біля села Олешника
- Біля села Хмільника
- ТУ2-034 біля ст. Олешник
- Святкування Дня Боржавської вузькоколійки поблизу станції Хмільник. 2012 р.
Див. також
Примітки
- Олександр Ворошилов. Столітня «Анція»[недоступне посилання з червня 2019]. Українська газета. № 45 (185). 18—31.12.2008
- Алеш Кучера, Алеш Білек. Чому «Анця Кушницька» досі не стала «брендом» Закарпаття? [ 14 травня 2012 у Wayback Machine.] ХайВей. 18.11.2007
- Олександр Ворошилов. Берегсас: екскурсія в провінцію з родзинкою [ 3 березня 2016 у Wayback Machine.]. Дзеркало тижня. 22.08.2003
- Іван Степовий. Істина вузькоколійки у вині [ 2 березня 2016 у Wayback Machine.]. вебресурс Іршавської районної ради за матеріалами «Голос Карпат». 18.02.2012
- Az 1906. évi május hó 19-ére hirdetett országgyűlés képviselőházának irományai. XV. kötet. Hiteles kiadás. Budapest, 1907. 242 old.
- Az 1906. évi május hó 19-ére hirdetett országgyűlés képviselőházának irományai. XVIII. kötet. Hiteles kiadás. Budapest, 1908. 465—477 old.
- Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1924 / Tisk 1812. Zpráva I. technicko-dopravního výboru, II. rozpočtového výboru k usnesení poslanecké sněmovny (tisk 1797) o vládním návrhu zákona o výkupu místní dráhy v údolí Borže.
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 23 січня 2013.
- Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1924 / Tisk 1797. Usnesení poslanecké sněmovny o vládním návrhu zákona o výkupu místní dráhy v údolí Borže.
- Adresář republiky Československé pro průmysl, živnosti, obchod a zemědělství: Adreßbuch der Čechoslovakischen Republik für Industrie, Gewerbe, Handel und Landwirtschaft. Seznam adres: Země Moravskoslezská, Slovensko, Podkarpatská Rus. Sv.2. Praha, 1925. s. 2827
- Hivatalos menetrendkönyv. Magyar Királyi Államvasutak. I. rész. Hazai kiadás. X. évfolyam, 23. szám. Budapest, 1943. 106 old.
- Hivatalos menetrendkönyv. Magyar Királyi Államvasutak. I. rész. Hazai kiadás. X. évfolyam, 23. szám. Budapest, 1943. 107 old.
- Adresář republiky Československé pro průmysl, živnosti, obchod a zemědělství: Adreßbuch der Čechoslovakischen Republik für Industrie, Gewerbe, Handel und Landwirtschaft. Seznam adres: Země Moravskoslezská, Slovensko, Podkarpatská Rus. Sv.2. Praha, 1925. s. 2834
- . Архів оригіналу за 19 жовтня 2014. Процитовано 23 січня 2013.
- . Архів оригіналу за 27 вересня 2013. Процитовано 23 січня 2013.
- Паровозы типа 0-4-0 серии Гр. Архів оригіналу за 31 січня 2013. Процитовано 23 січня 2013.. Сайт «Младший брат. Энциклопедия отечественных узкоколеек» (рос.)
- Результаты поиска по базе данных узкоколейных локомотивов. Архів оригіналу за 30 червня 2013. Процитовано 23 січня 2013. по сайту «Младший брат. Энциклопедия отечественных узкоколеек» (рос.)
- Александр Алтаев, Степан Безлошадный. Паровоз с улицы Паровозной [ 1 вересня 2015 у Wayback Machine.]. Панорама. 13.02.2013 (рос.)
- Úzkorozchodné motorové vozy řady M11.0 [ 10 серпня 2013 у Wayback Machine.] (чес.)
- Úzkorozchodné motorové vozy řady M21.0 [ 31 серпня 2010 у Wayback Machine.] (чес.)
- Фірма з Луганська демонтовує на металобрухт Боржавську вузькоколійку [ 31 жовтня 2012 у Wayback Machine.]. Новини «Закарпаття онлайн». 01.06.2012
- Петро Залізний. Демонтаж Боржавської вузькоколійки триває [ 10 листопада 2012 у Wayback Machine.]. Закарпаття онлайн. 21.06.2011
- У Кушниці хотіли зрізати на металобрухт семафор вузькоколійки. [ 21 травня 2017 у Wayback Machine.] Сайт ГО «Боржавська ініціатива». 20.10.2011
- Працівники «Львівської залізниці» розібрали ще 300 м Боржавської вузькоколійки [ 12 листопада 2012 у Wayback Machine.]. Новини «Закарпаття онлайн». 06.04.2012
- На Іршавщині поліція перевіряє факт демонтажу частини Боржавської вузькоколійки
- Сьогодні в м. Іршаві відкрилася II-га Міжнародна науково-практична конференція «Карпатський трамвай» [ 1 серпня 2008 у Wayback Machine.]. Новини UA-Reporter.com 28.06.2003
- В області перебуває Надзвичайний і Повноважний посол Великої Британії в Україні Роберт Брінклі [ 22 серпня 2008 у Wayback Machine.]. Новини UA-Reporter.com 27.06.2003
- Тетяна Горянка. Свято Боржавської вузькоколійки зібрало справжніх любителів залізниці. [ 13 листопада 2012 у Wayback Machine.] Закарпаття онлайн. 06.08.2012
- Ярослав Гулан, Іван Степовий. Винний залізничний тур Боржавською вузькоколійкою. [ 29 жовтня 2013 у Wayback Machine.] Персональний блог Ігоря Меліки. 22.02.2012
- Ретро-потяг вирушив у перший рейс (фото) [ 5 серпня 2017 у Wayback Machine.] Новини Західної України, 05.08.017
- Ретро-потяг з Виноградова до Хмільника курсуватиме з 5 серпня 2017 року
- "Перша Боржавська велодрезина"
Література
- Helmuth Lampeitl. Schmalspurbahnen in der Ukraine. Verlag Peter Pospischil, Wien, 2000 (Bahn im Bild. Bd. 113) (нім.)
- Karel Beneš. Železnice na Podkarpatské Rusi. Nakladatelství dopravy a turistiky spol. s r.o., Praha, 1995. (чеськ.)
- Karel Just. Motorové lokomotivy na úzkorozchodných tratích ČSD. — Litoměřice, 2008. (чеськ.)
- Karel Just. Parní lokomotivy na úzkorozchodných tratích ČSD. — Litoměřice, 2001. (чеськ.)
- Гмызин А. Узкоколейные тепловозы ТУ6, ТУ7. — М.: Транспорт, 1976. (рос.)
- Москалев Л. Наши узкоколейные паровозы. — М.: Железнодорожное дело, 1997. (рос.)
- Москалев Л. Наши узкоколейные тепловозы и электровозы. — М.: Железнодорожное дело, 2003. (рос.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Боржавська вузькоколійна залізниця |
- Боржавська вузькоколійка [ 3 січня 2019 у Wayback Machine.]
- ГО «Боржавська ініціатива» [ 26 квітня 2013 у Wayback Machine.]
- Сторінка в Facebook — Друзі Боржавської залізниці [ 26 грудня 2015 у Wayback Machine.]
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Borzha vska vuzkokoli jna zalizni cya insha nazva Vuzkokolijna zaliznicya Vinogradiv Hmilnik Irshava u narodi maye nazvu A ncya Ku shnicka odna z chastkovo robochih vuzkokolijnih zaliznic v Ukrayini v mezhah Vinogradivskogo Beregivskogo ta Irshavskogo rajoniv Zakarpatskoyi oblasti Borzhavska vuzkokolijna zaliznicya Vuzkokolijna zaliznicya Vinogradiv Hmilnik Irshava Osnovni daniRoki funkcionuvannya 1908 doniniKrayina UkrayinaRegion Zakarpatska oblastStatus diyuchaPidporyadkuvannya Lvivskoyi zalizniciEkspluatacijna dovzhina shlyahiv 123 kmShirina koliyi 750 mmBorzhavska vuzkokolijna zaliznicya 2012 rikIstoriyaData budivnictva 1904 1908Data vvedennya v ekspluataciyu 23 grudnya 1908 Borzhavska vuzkokolijna zaliznicya u Vikishovishi prBorzhavska vuzkokolijka Legenda Kushnicya ugor Kovacsret 75 r Bronka Bronka ugor Szuhabaranka 71 r Borzhava Dovge ugor Dolha 66 r Trosna Priborzhavske ugor Zarnya 62 Lukovo ugor Lukova 58 Imstichovo ugor Misztice 56 Bilki ugor Bilki 53 Dubrivka ugor Cserhalom 47 r Sinyavka 5 Ilnicya ugor Ilonca 0 Irshava ugor Ilosva 44 r Irshava T 0719 T 0719 N09 Silce ugor Beregkisfalud 38 Kam yanske ugor Beregkovesd 33 z p Hmilnik ugor Komlos fmh 30 28 Hmilnik ugor Komlos 20 21 Nizhni Remeti ugor Alsoremete Verhni Remeti ugor Felsoremete 22 18 Beregujfalu ugor Beregujfalu r Borzhava 13 Veliki Beregi ugor Nagybereg Shalanki ugor Salank 16 8 Kidosh ugor Kigyos 5 Zatishne ugor Tasnad Chornij Potik ugor Feketepatak 11 3 Yanoshi ugor Makkosjanosi M24 Oleshnik ugor Szolosegres 6 r Virka M23 1 Beregove Male ugor Beregszasz lev Vinogradiv Malij ugor Nagyszollos 0 0 Beregove Vinogradiv Zakarpatskij Batovo Solotvino I Zagalna dovzhina zaliznici 123 km shirina koliyi 750 mm OpisPersha cherga Borzhavskoyi vuzkokolijki vvedena v ekspluataciyu 23 grudnya 1908 roku Zaliznicya vikoristovuvalas peredusim dlya perevezennya derevini z girskih masiviv Polonina Borzhava i Velikij Dil v Zakarpatsku nizovinu dlya podalshogo transportuvannya ta pereroblennya Golovna gilka prolyagla vzdovzh richki Borzhavi sho j dalo nazvu zaliznici U verhiv yah richki koliya rozgaluzhuvalas na kilka gilok yaki veli do viddalenih girskih lisorozrobok Nini v ekspluataciyi zalishayetsya gilka Vinogradiv Hmilnik Irshava a takozh Beregove Hmilnik Zaliznicyu vikoristovuvali j dali vikoristovuyut ne lishe dlya perevezennya vantazhiv zokrema lisu ale j dlya pasazhirskih perevezen Pasazhirski potyagi skladayutsya z lokomotiva i dekilkoh 1 4 vagonchikiv U kozhnomu seli cherez yake prohodit zaliznicya sporudzheni neveliki stanciyi Stanom na zhovten 2022 roku regulyarni pasazhirski perevezennya ne zdijsnyuyutsya IstoriyaBudivnictvo Lisova promislovist za chasiv Avstro Ugorskoyi monarhiyi a potim i Chehoslovackoyi respubliki rozvivalas z vikoristannyam peredovih na toj chas tehnologij v tomu chisli i pobudovi transportnih zaliznic po vsij teritoriyi Pidkarpatskoyi Rusi 29 lyutogo 1904 roku u misti Mukacheve buli sklikani ustanovchi zbori yaki i mozhna vvazhati dnem narodzhennya Borzhavskoyi vuzkokolijki 23 grudnya 1908 roku zaliznichnu koliyu na dilnici Beregove Dovge u prisutnosti zastupnika ministra torgivli Ugorshini bulo oficijno zdano v ekspluataciyu Cij podiyi pereduvav dovgij pidgotovchij period yakij trivav vid pochatku 1904 roku i do seredini 1907 roku Za cej chas bulo stvoreno akcionerne tovaristvo dali AT zaliznici Borzhavskoyi dolini virobleno mehanizm finansuvannya budivnictva obgruntovano docilnist ta ekonomichnu potrebu vigodu takogo proyektu Pershim krokom stalo stvorennya AT zaliznici Borzhavskoyi dolini yake na ustanovchih zborah vikonavchogo komitetu Borzhavskoyi vuzkokolijki 29 lyutogo 1904 roku vibralo vlasnogo golovu Nim stav nadzhupan Berezkogo komitatu Pall Bejti yakij z radistyu prijnyav danu propoziciyu i zapevniv iniciatoriv pro svoyu aktivnu pidtrimku A 31 grudnya vidbulosya zasidannya vikonavchogo komitetu na yake zaprosili predstavnikiv vsih naselenih punktiv cherez teritoriyu yakih prolyagatime zaliznicya kerivnikiv Berezkoyi zhupi predstavnikiv bankivskih organizacij Zbori uhvalili rishennya sho finansuvannya budivnictva maye zdijsnyuvatis zhupnoyu vladoyu Zakonodavcha komisiya Berezkoyi zhupi v toj zhe den pidtrimala rishennya zboriv AT Na comu zh zasidanni skladeno spisok sil pajshikiv AT cherez yaki povinna bula prolyagti majbutnya magistral i zatverdzheno rozmir pervinnogo vnesku statutnogo kapitalu ta nastupnih richnih vneskiv protyagom 50 rokiv Hocha predstavniki sil pogodilisya na vnesennya potribnih koshtiv navkolo ciyeyi temi rozgornulasya borotba golovno z boku torgovo finansovih kil Mukacheva yaki boyalisya vtratiti svij povnij i bezkontrolnij vpliv na naselennya danoyi teritoriyi Ne mayuchi zmogi vplinuti na rishennya zboriv ostanni vdalisya do taktiki zatyaguvannya chasu pro sho perekonlivo svidchit toj fakt sho zbori zakonodavchoyi komisiyi komitatu dekilka raziv perenosilisya na piznishij termin Ta vse zh 16 bereznya 1905 roku zakonodavcha komisiya Berezkoyi zhupi na pozachergovih zborah viznala rozbudovu zaliznici pershochergovim zagalnogromadskim prioritetom i uhvalila ostatochne rishennya pro vidilennya 50 000 kron na budivnictvo zaliznici Beregove Dovge Cyu sumu virisheno vzyati v kredit na viplat za yaku bude nesti vidpovidalnist fond dodatkovogo podatku komitatu Zbori upovnovazhili zastupnika golovnokeruyuchogo pidpisati borgove zobov yazannya vid imeni zakonodavchoyi komisiyi Za dane rishennya progolosuvalo 49 deputativ iz 52 zagalnoyi kilkosti Piznishe p Shlosberger ocholiv deputativ yaki golosuvali proti namagavsya oskarzhiti dane rishennya u sudi ale bezrezultatno Proyekt budivnictva vuzkokolijnoyi zaliznici buv napravlenij na rozglyad u ministerstvo torgivli Ugorshini Vidislavshi neobhidni dokumenti organizacijnij komitet AT prodovzhuye aktivno cikavitisya perebigom rozglyadu pitannya Pro cej fakt svidchit zokrema list novogo nadzhupana Berezkoyi zhupi Ondrasha Potai vid 24 travnya 1905 roku vidislanij na im ya ministra torgivli Ugorshini v yakomu vin dodatkovo motivuvav docilnist budivnictva z ekonomichnoyi tochki zoru Zokrema tam skazano sho naselennya zhupi davno cikavit pitannya budivnictva zaliznici bo ce dast mozhlivist rozshiriti torgovi zv yazki bagatih na silskogospodarsku produkciyu nizinnih rajoniv z girskimi rajonami bagatimi na lis vugillya rudu i zavdyaki comu pidvishiti dobrobut zhiteliv cih rajoniv Dlya dosyagnennya ciyeyi meti kerivnictvo zhupi i predstavniki zacikavlenih naselenih punktiv gotovi vidiliti iz miscevih byudzhetiv vidpovidni groshovi sumi Ostannij fakt maye dokumentalne pidtverdzhennya Tak napriklad zakonodavcha komisiya komitatu rishennyam za 83695 904 progolosuvala pro vidilennya 159 000 kron na pobudovu zaliznici Krim togo she bulo garantovano vnesok 60 000 kron Naskilki pitannya pobudovi zaliznici bulo vazhlivim dlya komitatu svidchit toj fakt sho rozshirennya rezidenciyi komitatu budivnictvo kvartiri dlya kerivnika ugor foszolgabiro ta sluzhbovih primishen prokladannya telefonnoyi merezhi vidkladalis na piznishij termin U dokumenti 8201 1905 govoritsya pitannya zaliznici postaviti na perednij plan nastilki shob na inshi spravi lishe u tomu vipadku i lishe u takij miri bude robitisya pozhertvuvannya naskilki ce dozvolit sporudzhennya zaliznici Shema vuzkokolijki v dokumentah 1906 roku 4 grudnya 1905 roku na im ya nadzhupana Berezkoyi zhupi pribula vidpovid iz ministerstva torgivli v yakij ministr povidomiv sho na rozglyad vineseni dva proyekti budivnictva zaliznici Vidpovidno do pershogo podanogo advokatom Ferencom Dobozfi Dovge spoluchitsya iz Velikim Sevlyushem Vinogradiv cherez Shalanki A drugij podalo AT ugorskih zaliznic miscevogo znachennya yakij peredbachav budivnictvo dilyanki Beregove Dovge ta dodatkove budivnictvo vidgaluzhennya Irshava Osij i Dovge Kushnicya Krim togo ostannij proyekt peredbachav takozh budivnictvo vidtinku Shalanki Vinogradiv A pitannya pro te yakij proyekt najkrashe zadovolnit miscevi interesi obgovoryuvalosya 7 grudnya na spilnij naradi ministra torgivli z predstavnikami Ugochanskogo ta Berezkogo komitativ Dlya realizaciyi buv vibranij proyekt podanij AT Ale protyagom vsogo 1906 roku trivav rozglyad pitannya pro budivnictvo vuzkokolijnoyi zaliznici I hocha AT povnistyu bralo na sebe finansuvannya proyektu rozglyad spravi vidkladavsya Dlya priskorennya rozglyadu ta zatverdzhennya proyektu zakonodavcha komisiya Berezkogo komitatu na svoyih pozachergovih zborah vid 5 grudnya 1906 roku uhvalila ta zatverdila rishennya gromad mista Beregove ta vsih zacikavlenih sil pro vidilennya koshtiv dlya budivnictva zaliznici i vidislala ministru vnutrishnih sprav Krim cogo u svoyemu listi na im ya golovno kerivnika komisiya prosila yaknajshvidshe domogtisya dozvolu na budivnictvo Sprava rozglyadalasya chotirma ministerstvami torgivli transportu finansiv vnutrishnih sprav zvazhuvalisya vsi za i proti proyektu 23 travnya 1907 roku rozporyadzhennyam 41116 III ministra torgivli bulo postavleno ostatochnu rezolyuciyu u cij neprostij spravi 21 serpnya 1907 roku ugorskoyu vladoyu dano oficijnij dozvil na budivnictvo zaliznici Sporudzhennya velosya odnochasno na dvoh dilyankah iz Beregovogo do Dovgogo ta z Vinogradova do Hmilnika 20 lyutogo 1908 roku miska vlada Beregova vidilila zemelni dilyanki dlya budivnictva administrativnih budivel lokomotivnogo ta vagonnogo depo a takozh kvartir dlya obslugovchogo personalu U procesi budivnictva vinikalo bagato trudnoshiv yak finansovogo tak i tehnichnogo planu Takozh na budivnictvo vplivali vazhki pogodni umovi osoblivo v ostanni misyaci roboti Z lista kerivnictva budivelnoyi firmi na im ya zhupana Berezkogo komitatu doviduyemosya sho yakraz ci nespriyatlivi umovi i priveli do zatrimki zdachi koliyi v ekspluataciyu na 18 dniv piznishe vid zaplanovanogo stroku 23 grudnya 1908 roku zaliznichna koliya na vidrizku Beregove Dovge bula oficijno vvedena v ekspluataciyu Budivnictvo ta vvedennya v ekspluataciyu dilnic Beregove Beregsas Dovge Dolga 67 km 23 grudnya 1908 roku Vinogradiv Sevlyush Hmilnik 19 km 23 grudnya 1908 roku Dovge Kushnicya 9 km 22 travnya 1909 roku Irshava Iloshva Osij Sajkofalva 8 km 10 chervnya 1911 roku Osij Kam yanka Dilalya 4 km u 1911 roci Borzhavska vuzkokolijka yak privatna zaliznicya BGV 1908 1923 Z samogo pochatku ekspluataciyi z 23 grudnya 1908 roku do 1 sichnya 1923 roku Borzhavska zaliznicya mala privatnu formu vlasnosti u viglyadi akcionernogo tovaristva yake malo nazvu BGV ugor Borzsavolgyi Gazdasagi Vasut Gospodarska Zaliznicya Borzhavskoyi Dolini Merezha kolij Borzhavskoyi vuzkokolijki bula bosnijskogo standartu ta mala shirinu 760 mm Maksimalnij pidjom stanoviv 33 a minimalnij radius koliyi 100 m Spochatku funkcionuvali tilki dvi zaliznichni dilnici Beregove Dovge ta Vinogradiv Hmilnik v toj chas yak inshi vidrizki Borzhavskoyi zaliznici perebuvali na stadiyi aktivnogo budivnictva Na pochatku bereznya 1909 roku na dilnici Beregove Dovge povnocinnogo ruhu she ne bulo i perevezennya zdijsnyuvali lishe dva pasazhirski potyagi Ne ostannyu rol vidigrala v comu vesnyana povin yaka timchasovo prizvela do skorochennya ruhu poyizdiv A vikoristannya na liniyi vantazhnih perevezen pochalosya desho piznishe i bulo bezperechno pov yazane iz postupovim nalagodzhennyam torgovih kontaktiv mizh nizinnimi ta girskimi rajonami Stanciya Beregove 1910 i roki Stanciya Beregove u 1914 roci 1914 roku na osnovnij liniyi Beregove Kushnicya shodnya kursuvalo chotiri pari pasazhirskih potyagiv na gilci Hmilnik Vinogradiv tri pari a na gilci Irshava Kam yanka tri pari zmishanih vantazhno pasazhirskih V period z 1910 po 1920 roki Borzhavskoyu zalizniceyu bulo perevezeno 4 mln 446 tisyach pasazhiriv a takozh 637 tisyach tonn riznogo vantazhu U skladi Chehoslovackih derzhavnih zaliznic CSD 1923 1938 V 1919 1920 rokah koliyi na Pidkarpatskij Rusi sho nalezhali ugorskim kompaniyam perejshli do Chehoslovackih derzhavnih zaliznic Cej perehid suprovodzhuvavsya rozv yazannyam bagatoh problem zokrema neobhidno bulo ponoviti park ruhomogo skladu rozv yazati pitannya remontu kolijnogo gospodarstva 1923 roku Borzhavska gospodarska zaliznicya bula nacionalizovana i uvijshla do skladu Chehoslovackih derzhavnih zaliznic CSD u formi akcionernogo tovaristva Akciova spolecnost mistni drahy v udoli Borzi Akcionerne tovaristvo miscevih zaliznic v dolini Borzhavi Z 1 serpnya 1923 do 1 grudnya 1929 roku robota zaliznici reglamentuvalas Pravilami perevezen miscevoyu zalizniceyu v dolini Borzhavi z upravlinnyam v misti Beregove V cej chas bulo prisvoyeno nastupnu numeraciyu dilnicyam Beregove Kushnicya 326 Irshava Kam yanka 327 Sevlyush Hmilnik 328 Shema Borzhavskoyi zaliznici 1938 r 326 Beregove Kushnicya V cej chas na cij dilnici zaliznici pasazhirski perevezennya zdijsnyuvali 4 pari pasazhirskih potyagiv z parotyagami a z 1927 roku bulo vvedeno motorovi pasazhirski potyagi motorizovani vagoni marok M 11 0 ta M 21 0 V odnomu napryamku chas proyizdu z Beregovogo do Kushnici potyaga na parovij tyazi stanoviv 250 270 hvilin Motorizovanoyi drezini M 11 0 195 hvilin M 21 0 185 hvilin 327 Irshava Kam yanka Zaliznicya vela do pidnizhzhya Velikogo Dilu mizh Buzhoroyu 1086 m n r m ta Sinyakom 1040 m n r m Ruh zdijsnyuvali 3 pari zmishanih potyagiv a vid chervnya 1923 roku 2 pari Chas yizdi v odnomu napryamku 60 hvilin 328 Vinogradiv Sevlyush Hmilnik Dilnicya z yednuvala golovnu shiroku koliyu z 326 dilniceyu Perevezennya zdijsnyuvali 5 par potyagiv vid pochatku 1920 roku 3 pari Z 1922 po 1929 rik ekspluatuvalis 4 pari motorizovanih vagoniv M 11 0 ta M 21 0 Chas yizdi v odnomu napryamku 50 70 hvilin U skladi Ugorskih derzhavnih zaliznic MAV 1938 1945 Pislya Videnskogo arbitrazhu 2 listopada 1938 roku pivdenna chastina Zakarpattya perejshla do Ugorshini a uryad Karpatskoyi Ukrayini perenis stolicyu do mista Hust Takim chinom Borzhavska zaliznicya bula formalno rozdilena na dvi chastini ta opinilas u skladi dvoh derzhav Kordon prohodiv nepodalik stanciyi Hmilnik bilya yakogo roztashovuvavsya post finansovoyi varti Popri cyu obstavinu zaliznicya prodovzhuvala funkcionuvati i ruh na nij ne pripinyavsya U cej chas bulo prisvoyeno taku numeraciyu dilnicyam Beregove Hmilnik Irshava Kushnicya 85a Irshava Kam yanka 85b Vinogradiv Hmilnik 85c 85a Beregove Hmilnik Irshava Kushnicya Ruh zdijsnyuvali 4 pari motornih vagoniv Beregove Kushnicya 1 para motornih vagoniv Bilki Kushnicya 2 pari motornih vagoniv Dovge Kushnicya 85b Irshava Kam yanka Ruh zdijsnyuvali 3 pari pasazhirskih potyagiv Irshava Osij 1 para pasazhirskih potyagiv Irshava Ilnicya 1 para motornih vagoniv Irshava Ilnicya 85c Vinogradiv Hmilnik Ruh zdijsnyuvali 4 pari pasazhirskih potyagiv Vinogradiv Hmilnik 6 bereznya 1939 roku pid chas nabuttya Pidkarpatskoyu Russyu avtonomiyi buli sprobi stvoriti samostijni Karpatoukrayinski zaliznici na pereshkodi yakih stala Druga svitova vijna Z 1939 po 1945 roki liniya ekspluatuvalis ugorskoyu kompaniyeyu MAV Dilnici znovu otrimali novu numeraciyu Beregove Hmilnik Irshava Kushnicya 83 Irshava Kam yanka 85 Vinogradiv Hmilnik 84 83 Beregove Hmilnik Irshava Kushnicya Ruh zdijsnyuvali 2 pari pasazhirskih potyagiv Beregove Kushnicya 2 pari motornih vagoniv Beregove Kushnicya 1 para pasazhirskih potyagiv Kushnicya Dovge 2 pari motornih vagoniv Kushnicya Dovge 85 Irshava Kam yanka Ruh zdijsnyuvali 4 pari zmishanih potyagiv Irshava Osij 84 Vinogradiv Hmilnik Ruh zdijsnyuvali 3 pari zmishanih potyagiv Vinogradiv Hmilnik Ruhomij sklad Maffei 3 od Orenstein amp Koppel 1 od Budapest 7 od Krauss Myunhen 1 od Krauss Linc 1 od StEG BMMF vsogo 13 lokomotiviv Radyanskij period SZhD 1945 1991 Borzhavska zaliznicya 1980 i roki Sovetskie zheleznye dorogi SZhD prijnyali v upravlinnya merezhu zaliznic v Zakarpatti v 1945 roci i pershim yih zavdannyam bulo pereshittya normalnih zaliznic na shiroku koliyu a takozh vuzkokolijnih z 760 mm na 750 mm Na shirokij koliyi perehid buv zavershenij do 1947 roku todi yak perehid vuzkokolijnih zaliznic na standart 750 mm zakinchivsya v 1950 roci V 1926 roci sukupna dovzhina kolij Borzhavskoyi zaliznici stanovila 107 km pislya vijni zaliznichnu merezhu rozshireno i dovzhina stanovila 123 km Depo filiya depo Korolevo znahodilos v misti Beregove Na dilyanci Beregove Hmilnik pasazhirskij ruh pripinivsya u 1983 1984 rokah vsi stanciyi ta roz yizdi rozibrano Borzhavska zaliznicya pereshita na shirinu 750 mm vikoristovuvalas yak dlya pasazhirskih perevezen tak i dlya vantazhnih Do kincya 1960 roku zdijsnyuvalos pasazhirske spoluchennya Irshava Kam yanka Na pochatku 1980 h rokiv pasazhirski perevezennya na dilnici Beregove Kushnicya buli pripineni cherez konkurenciyu z boku avtomobilnogo transportu Na vidrizku Beregove Priborzhavske prodovzhuvalis vantazhni perevezennya V 1985 roci chastinu dilnici Priborzhavske Kushnicya peredano Dovzhanskomu lisokombinatu dlya potreb transportuvannya derevini U skladi Ukrzaliznici z 1991 roku Pri zdobutti v 1991 roci nezalezhnosti Ukrayinoyu rozpochalasya istoriya samostijnih ukrayinskih zaliznic Postanovoyu Kabinetu Ministriv Ukrayini vid 14 grudnya 1991 roku stvoreno Derzhavnu administraciyu zaliznichnogo transportu yaka oderzhala nazvu Ukrzaliznicya do skladu yakoyi vvijshlo shist zaliznic Vuzkokolijna zaliznicya Beregove Kushnicya yaka nalezhala radyanskomu Ministerstvu shlyahiv spoluchennya takozh uvijshla pislya 1991 roku do skladu ukrayinskih zaliznic Upravlinnya neyu zdijsnyuvalo Uzhgorodske viddilennya Lvivskoyi zaliznici Perehid do rinkovih umov poznachivsya i na Borzhavskij vuzkokolijci adzhe yiyi osnovne zavdannya polyagalo v nadanni transportnih poslug pidpriyemstvam Irshavskogo rajonu dlya postachannya sirovini ta vidpravlennya gotovoyi produkciyi Poslugami vuzkokolijki koristuvalisya taki pidpriyemstva yak Dovzhanskij lisokombinat Priborzhavskij zavod budmaterialiv Irshavska mebleva fabrika Irshavskij abrazivnij zavod pidpriyemstva Harchpromu v misti Irshava ta seli Bilki mashinobudivni zavodi v Dovgomu Kushnici Irshavi Ilnici vugilna shahta v seli Ilnicya Takozh do pochatku 1980 h rokiv zdijsnyuvalisya pasazhirski perevezennya na dilyankah Beregove Kushnicya ta Vinogradiv Hmilnik Problemi na vuzkokolijnij zaliznici dosyagli piku v 1994 roci pid chas krizi z postachannyam paliva i buli takozh pov yazani z vidsutnistyu zamovlen na vantazhni perevezennya z boku pidpriyemstv regionu Pasazhirski perevezennya i v chasi uspishnoyi roboti zaliznici buli zbitkovimi a v chas krizi yih majzhe povnistyu bulo pripineno Vidbuvalosya pasazhirske spoluchennya tilki na vidrizku Vinogradiv Hmilnik de vuzkokolijna zaliznicya bula yedinim efektivnim pasazhirskim transportom Na vidrizku Priborzhavske Dovge Kushnicya Dovzhanskim lisokombinatom zdijsnyuvalisya pasazhirski perevezennya robitnikiv V cej chas upravlinnyam ekonomiki Irshavskogo rajvikonkomu buv predstavlenij proyekt yakij peredbachav pereshittya Borzhavskoyi zaliznici z vuzkoyi na shiroku koliyu z vihodom na Svalyavu sho na dumku specialistiv moglo pozhvaviti ekonomichne zhittya regionu Protyagom 1994 1997 rokiv bulo pripineno ruh na vidrizku Irshava Hmilnik yakij bulo vidnovleno v 1998 roci Ale nezvazhayuchi na pripinennya ruhu zhittya na stanciyi Irshava prodovzhuvalosya Protyagom 2004 2007 rokiv Dovzhanskim lisokombinatom demontovano vidrizok Kushnicya Priborzhavske U 2010 roci prodovzheno demontazh vidrizku Irshava Ilnicya Lisovi promislovi ta pid yizni koliyiGilka Dovge Suha Bronka Lipove Kuk U 1912 roci Dovzhanskim derevoobrobnim pidpriyemstvom Dolhai Faipari Rt bula sporudzhena lisova vuzkokolijka yaka vihodila iz dvoru pilorami pidpriyemstva Vona prohodila livim beregom Borzhavi okremo vid kolij Borzhavskoyi gospodarskoyi zaliznici na protilezhnomu berezi Na tretomu kilometri bilya zaliznichnogo mosta cherez Borzhavu lisova koliya pid yednuvalas do merezhi kolij Borzhavskoyi zaliznici i voni razom pryamuvali do stanciyi Suha Bronka V comu misci lisova koliya povertala na shid v dolinu richki Bronka Dali koliya prohodila vuzkoyu dolinoyu do pralisiv pid poloninoyu Kuk 1365 m n r m Tut vona rozdvoyilas i odna gilka jshla na pivden pid goru Kichera 903 m n r m Dovzhina ciyeyi vuzkokolijki stanovila 21 km Shirina koliyi stanovila 760 mm Pislya 1918 roku aktivi kompaniyi razom iz zalizniceyu perejshli do derzhavnogo upravlinnya lisovimi spravami V 1923 roci Zakarpattya vvijshlo do skladu Chehoslovachchini i liniya bula peredana Chehoslovackim derzhavnim zaliznicyam CSD Ruhomij sklad Ganz 5 od Budapest 7 od Maffei 3 od Orenstein amp Koppel 1 od Krauss Maffei 1 od Koprivnice 6 od vsogo 17 lokomotiviv ta 6 motodrezin Vzhe u 1935 roci dovzhina kolij merezhi stanovila 26 261 km Pislya 1945 roku koliya ekspluatuvalas Dovzhanskim lisokombinatom Vidrizok vuzkokolijki Suha Bronka Kuk demontovano u 1990 roci Koliya prodovzhuvala funkcionuvati mizh selami Priborzhavske ta Kushnicya 13 1 km a takozh na gilci sho vela do lisokombinatu 3 km Vuzlovoyu stanciyeyu bula stanciya Bronka de znahodilos lokomotivne depo Zhittya na lisovij koliyi zniklo v seredini 1990 h rokiv pislya poshkodzhennya zaliznichnogo mostu cherez richku Borzhava mizh Dovgim ta Bronkoyu Dovzhanskij lisokombinat prodovzhuvav pracyuvati i vivoziti lis avtomobilnim transportom a koliya postupovo prijshla v zanepad Gilka Kushnicya Lisichovo Repinne Vuzkokolijka na lisopilni v Kushnici V 1930 1931 rokah Akcionerne tovaristvo z pereroblennya derevini zbuduvalo novu gilku vuzkokolijki na dilyanci Kushnicya Lisichovo Repinne zavdovzhki 4 2 km 27 lyutogo 1930 roku nadano dozvil na provedennya proyektnih robit a vzhe 12 listopada cogo zh roku tehnichnij proyekt buv povnistyu gotovij i zatverdzhenij Koliya prohodila po beregu Krivogo potoku do skladu v urochishi Borsuchina roztashovanomu bilya potoku Shvidkij na visoti 420 m Nezabarom vid pilorami v Kushnici bulo prokladeno she odnu gilku zaliznici yaka prolyagla dolinoyu Kushnickogo potoku do sela Lisichovo a dali glibokoyu dolinoyu Vaskovogo potoku de za budinkom lisnika rozdilyuvalas na tri vidgaluzhennya Pershe vidgaluzhennya zavdovzhki 4 km prolyagalo dolinoyu Repinnogo potoku do pralisiv pid goru Kamin druge dolinoyu Silskogo potoku pid goru i pereval Prislip zavdovzhki 2 km tretye vzdovzh potoku Versil pid goru Zvur zavdovzhki 3 km Koliyu vid zaliznichnoyi stanciyi do lisopilni zavdovzhki 382 m prokladeno 1 lyutogo 1931 roku Z viniknennyam Dovzhanskogo lisokombinatu gilka stala nalezhati comu pidpriyemstvu Na gilci ekspluatuvalos blizko 50 platform dlya perevezennya derevini V okremi roki yiyi obslugovuvalo 18 lokomotivnih brigad Cya vuzkokolijka demontovana u 1986 roci Gilka Kushnicya Berezniki Dulyatin Kurtacka Druga gilka vuzkokolijki yaka vihodila iz Kushnici prolyagala dolinoyu Borzhavi cherez sela Kerecki ta Berezniki do urochisha Dulyatin dovzhina 17 km de bulo rozgaluzhennya na dvi koliyi Persha koliya pryamuvala do urochisha Vishnij Dulyatin a druga do urochisha Kurtacka pid goru Stij zagalna dovzhina vid Kushnici 30 km Na cij gilci aktivno vikoristovuvalas parotyagi v period Drugoyi svitovoyi vijni koli ugorci masovo virubuvali bukovi lisi V radyanskij period vikoristovuvalis motovozi yaki zvozili derevinu v Kushnicyu i Dovge Do vantazhnih potyagiv priyednuvali i pasazhirskij vagon yakij rozvoziv robochih a takozh yizdila lavka yaka rozvozila produkti Na pochatku 1970 h rokiv rozpochavsya demontazh gilki oskilki derevinu zvozili v Svalyavu avtotransportom Do 1980 roku gilku povnistyu demontovano Gilka Bilki kamenolomnya Vvedena v ekspluataciyu u 1919 roci Dovzhina koliyi 0 114 km Demontovana u 1959 roci Gilka Lukovo sklad Vvedena v ekspluataciyu u 1928 roci Dovzhina koliyi 0 108 km Vlasnik M Bohm amp B Moskowits Demontovana u 1959 roci Gilka Priborzhavske vapnozavod Koliya vede vid zaliznichnoyi stanciyi Priborzhavske do pechej vapnozavodu pobudovanih pislya Drugoyi svitovoyi vijni Na svoyemu shlyahu peretinaye richku Borzhava cherez yaku perekinutij zaliznichnij mist Dovzhina gilki priblizno 1 km V radyanskij period poyizd vivoziv produkciyu z pechej do stanciyi Priborzhavske kozhnu godinu Pidpriyemstvo volodilo dekilkoma vlasnimi lokomotivami TU6A 0624 TU6A 2396 ta TU8 0278 Takozh do 2011 roku na teritoriyi zavodu zberigavsya lokomotiv TU4 2441 Nini koliya ne ekspluatuyetsya popri zberezhenist ta dobrij stan Gilka Dovge zalizorobnij zavod Vvedena v ekspluataciyu u 1909 roci Dovzhina koliyi 0 1 km Koliya obslugovuvala Dovzhansko Lisichivskij zalizorobnij zavod yakij nalezhav grafu Teleki Pid chas Pershoyi svitovoyi vijni i do 1918 roku virobnictvo bulo zakrite i koliya ne ekspluatuvalas Pislya priyednannya Zakarpattya do Chehoslovachchini zavod peredayetsya tovaristvu Dovzansko Lisicevske zelezarny a lopatarny Josef Melchner a dr Oldrich Bukovansky U 1927 roci pidpriyemstvo bulo zakrite Koliya demontovana u 1945 roci Gilka Kidosh ferma Narash Na 9 km vid Beregovogo znahoditsya stanciya Kidosh vid yakoyi v 1930 h rokah vidhodila gilka do kolektivnoyi fermi Narash v rajoni Chornogo Bolota ugor Cernye mocsar zavdovzhki 6 5 km Zalizniceyu priblizno dva misyaci v rik perevozili sino solomu ta pshono Na gilci z 1931 po 1939 roki ekspluatuvavsya motovoz F202H firmi Laktoriya z elektroperedacheyu sho potrapiv syudi z zavodskoyi liniyi v Chinadijovo de pracyuvav na sirnikovomu zavodi Za dokumentami 1939 roku motovoz zapisanij yak v nerobochomu stani Cej lokomotiv mav busternu sekciyu dvovisnu kritu vagonetku z dodatkovim elektrodvigunom vona zalishilasya v Chinadijovo Na liniyi pracyuvali 4 dvovisni vagonetki yaki ranishe ekspluatuvalis na vuzkokolijci Chinadijovo Sinyak Koliya demontovana Ruhomij skladParovi motrisi sistemi De Dion Bouton BGV 1 BGV 5 Francuzka firma De Dion Bouton z peredmistya Parizhu rozrobila parovu silovu sistemu dlya zastosuvannya v mehanizaciyi perevezen vantazhiv sho yavlyala soboyu vertikalno roztashovanij parovij kotel z mehanichnim privodom V 1901 roci ugorske tovaristvo AEGV zastosuvalo cyu tehnologiyu dlya budivnictva vlasnih lokomotiviv yaki mali dosit dobri harakteristiki zapasu vodi vistachalo na 60 70 km hodu Dlya parovogo vagona z sistemoyu De Dion Bouton neobhidno bulo 1 3 kg km paliva ta 12 l km vodi Shvidkist dlya parovogo vagona bula mozhlivoyu v intervalah 16 25 km god abo 30 50 km god Maksimalna potuzhnist takih lokomotiviv stanovila 50 k s U 1908 roci na Borzhavsku zaliznicyu postavleno p yat parovih motris virobnictva Ganz amp Cie yaki otrimali numeraciyu BGV ta inventarni nomeri vid 1 do 5 Kozhna z nih bula osnashena parovim kotlom sistemi De Dion Bouton z vertikalnim rozmishennyam potuzhnistyu 35 k s Kabina vodiya roztashovuvalas na tij zhe storoni sho i kotel a z inshoyi storoni znahodivsya vantazhnij vidsik rozrahovanij na 1 t vantazhu Salon buv rozdilenij na dvi sekciyi 7 misc drugogo klasu ta 15 misc tretogo klasu 1 sichnya 1923 roku pislya nacionalizaciyi zaliznici Chehoslovachchinoyu tramvayi otrimali novu numeraciyu U 1925 roci voni stali poznachatis yak M 13 0 U 1927 roci motrisi BGV 1 ta BGV 4 buli vivedeni z ekspluataciyi Tri motrisi yaki zalishilis buli perenumerovani v 1927 roci na M 13 002 003 ta 005 U 1932 roci voni buli takozh vivedeni z ekspluataciyi ta utilizovani BGV 11 BGV 14 Chotiri parovi vagoni buli postavleni budapeshtskim mashinobudivnim zavodom ru iz zavodskimi nomerami vid 2079 do 2082 Hocha formalno ce buli parovi motrisi ale u zv yazku iz vidsutnistyu pasazhirskogo abo vantazhnogo vidsikiv yih smilivo mozhna vidnesti do parovih lokomotiviv Cherez nizku potuzhnist ci vagoni lokomotivi vikoristovuvalis dlya vodinnya legkih pasazhirskih potyagiv U sichni 1923 roku pislya nacionalizaciyi Borzhavskoyi zaliznici transportni zasobi perehodyat do Chehoslovackih derzhavnih zaliznic CSD Dva lokomotivi nomeri BGV 12 i BGV 13 buli vivedeni z ekspluataciyi v 1921 roci reshta bula u vikoristanni do 1924 roku Z 1925 roku voni otrimuyut novu numeraciyu M 25 0 U 1927 roci voni takozh vivedeni z ekspluataciyi Lokomotivi na parovij tyazi Seriya U37 010 Pershi lokomotivi ciyeyi seriyi buli vigotovleni u 1898 roci na pidpriyemstvi tovaristva Krauss v Linci i duzhe shiroko zastosovuvalisya na teritoriyi Avstriyi ta Chehiyi Na Borzhavsku gospodarsku zaliznicyu lokomotiv seriyi U37 010 nadijshov v 1940 roci ta pracyuvav do kincya 1950 h rokiv Tip 78 Lokomotiv U35 301 na st Hmilnik 1930 i roki Parovi trivisni lokomotivi BGV 19 ta BGV 20 U35 001 ta U35 002 virobnictva pidpriyemstva Maffei z Myunhena z fabrichnimi nomerami 2906 ta 2907 buli v ekspluataciyi z 1908 po kinec 1940 roku Rokom piznishe v 1909 ta 1910 rokah na Borzhavsku vuzkokolijnu zaliznicyu postupili chotiri parovi lokomotivi z numeraciyeyu vid BGV 21 do BGV 24 zavodu v Budapeshti z fabrichnimi nomerami 2193 2194 2158 ta 2195 Cej tip lokomotiviv mav kolisnu bazu 1750 mm i tomu z legkistyu mig prohoditi krivi z minimalnim radiusom 50 m Pislya 1919 roku na zaliznici v Borzhavskij dolini zalishilos tilki dva lokomotivi cogo tipu z chotiroh Voni otrimali novu numeraciyu U 34 0 a takozh inventarni nomeri 01 ta 02 U 34 001 ta U 34 002 Z 1939 roku zaliznicya pidporyadkovuvalas ugorskij kompaniyi MAV a lokomotivi U 34 0 numeruvalis yak 399 103 ta 399 104 Pislya Drugoyi svitovoyi vijni voni buli povernuti Chehoslovackim derzhavnim zaliznicyam Lokomotiv U 34 002 ekspluatuvavsya v Rumuniyi azh do 1968 roku U 1912 roci bulo zakupleno tri lokomotivi zavodu Maffei z Myunhena z fabrichnimi nomerami 2938 2939 ta 2955 a takozh platformi dlya perevezennya lisu v kilkosti 40 sht Vlasnikom vistupalo akcionerne tovaristvo lisovogo ta himichnogo promislu sela Dovge Pershi dva lokomotivi 1 zhovtnya 1940 roku buli peredani vuzkokolijci Ust Chornoyi pid nomerami K 35 911 ta K 35 910 vidpovidno V kinci 1920 h rokiv na Borzhavsku zaliznicyu buv peredanij lokomotiv U 35 301 virobnictva 1911 roku zavodu Budapest z fabrichnim nomerom 2624 yakij do cogo chasu ekspluatuvavsya na zaliznici Uzhgorod Antalovci Tip 70 Lokomotiv 490 023 v depo Beregove V 1913 roci Borzhavska zaliznicya prijnyala v ekspluataciyu potuzhnij parovij chotirivisnij lokomotiv virobnictva pidpriyemstva Maffei z Myunhena z fabrichnim nomerom 3852 Na Borzhavskij zaliznici vin otrimav numeraciyu BGV 25 Pislya nacionalizaciyi zaliznici Chehoslovachchinoyu cej parovoz otrimav poznachennya U 44 0 ta inventarnij nomer 01 U 1939 roci pislya perehodu zaliznici do MAV vin buv perenumerovanij na 493 001 i ekspluatuvavsya azh do 1957 roku Lokomotivi tipu 70 zavodu v Budapeshti vidnosyatsya do najbilsh poshirenih na vuzkokolijnih zaliznicyah Avstro Ugorskoyi monarhiyi z shirinoyu koliyi 760 mm Voni ekspluatuvalis i pislya Drugoyi svitovoyi vijni v Rumuniyi Yugoslaviyi Chehoslovachchini Ugorshini ta v SRSR azh do 1970 h rokiv U 1921 roci na Borzhavsku zaliznicyu peredano odin z takih lokomotiviv z fabrichnim nomerom 3107 de vin otrimav numeraciyu BGV 26 Pislya peredachi zaliznici do CSD u 1925 roci lokomotiv stav poznachatis yak U 45 0 z inventarnim nomerom 01 Pislya chehoslovackoyi nacionalizaciyi u 1930 roci na Borzhavsku zaliznicyu buv peredanij lokomotiv tipu 70 virobnictva zavodu Budapest z fabrichnim nomerom 4271 yakij ranishe nalezhav zaliznichnomu polku v misti Pardubice Tut vin ekspluatuvavsya pid nomerom U 46 001 U 1927 roci cej lokomotiv otrimav nove poznachennya U 45 0 ta inventarnij nomer 02 U 1939 roci parovozi U 45 001 ta U 45 002 buli peredani MAV de voni numeruvalis yak 490 0 z inventarnimi nomerami 32 ta 33 Pislya Drugoyi svitovoyi vijni obidva lokomotivi buli peredani SZhD Sovetskie zheleznye dorogi de ekspluatuvalis protyagom deyakogo chasu a potim buli utilizovani Lokomotivnij zavod Krauss z Myunhena viroblyav shiroku gamu chotirivisnih parovih lokomotiviv Odin z lokomotiviv cogo tipu z fabrichnim nomerom 7255 ta numeraciyeyu U 44 101 buv prijnyatij v ekspluataciyu na Borzhavskij zaliznici v 1937 roci Seriya U35 2 V kinci 1899 roku lokomotivnij zavod Orenstein amp Koppel v Berlini vigotoviv trivisnij parovij lokomotiv potuzhnistyu 70 kinskih sil U 1936 roci lokomotiv za numeraciyeyu U35 201 ta fabrichnim nomerom 510 buv peredanij z vuzkokolijki Uzhgorod Antalovci na Borzhavsku zaliznicyu Cej lokomotiv ekspluatuvavsya do 1950 roku Najvidomishij zavod Henschel amp Son v Kasseli vigotoviv trivisnij parovij lokomotiv z fabrichnim nomerom 10417 dlya tartaka v Bolehovi Galichina yakij peredano v 1942 roci na zaliznicyu Uzhgorod Antalovci a opislya v 1944 roci z numeraciyeyu 390 1 MAV do Beregova Tip 128 V 1895 roci zavod MSteG vigotoviv parovij lokomotiv doopracovanogo tipu 128 za numeraciyeyu 395 002 MAV yakij ekspluatuvavsya v Rumuniyi a v 1942 roci buv peredanij do depo Beregove Tip 75 Najbilsh poshirenim parovim lokomotivom na lisovih zaliznicyah buv tip 75 zavodu v Budapeshti yakih bulo vigotovleno 80 odinic a na Pidkarpatskij Rusi ekspluatuvalosya blizko 10 Do depo Beregove bulo peredano odin lokomotiv numeraciyi 399 000 MAV Seriya P24 1941 roku Kolomenskij zavod zavershiv proyektuvannya novogo tipu parotyaga dlya promislovih vuzkokolijnih zaliznic z navantazhennyam na vis 4 t Zbilsheno majzhe v 1 5 raza ploshu nagrivannya topki i paroperegrivacha sho usunulo nedoliki parotyagiv seriyi 159 Zastosovano zvarnu konstrukciyu kotla i rami sho dozvolilo zberegti povnu masu parotyaga na rivni parovoziv seriyi 159 suttyevo pidvishivshi dovgovichnist konstrukciyi Vpershe v praktici vuzkokolijnogo parovozobuduvannya pisochnicyu vstanovleno pid odnim kovpakom z suhoparnikom sho zapobigalo zmerzannyu pisku v pisochnici vzimku V 1946 roci virobnictvo parotyagiv cogo tipu rozpochato u Finlyandiyi na zavodah Lokomo i Tampella Cyu seriyu poznacheno PT 4 Piznishe v SRSR voni poznachalisya Kf 4 Analogichni parovozi vipuskali Votkinskij zavod seriya VP 1 VP 4 cheskij zavod Skoda v Plzeni seriya Kch 4 ugorskij zavod Ganz Mavag seriya Kv 4 i polskij zavod v Hshanuvi seriya Kp 4 Tenderi dlya polskih Kp 4 vigotovlyav zavod Pafawag u Vroclavi Mashini Votkinskogo zavodu suttyevo vidriznyalisya vid pochatkovogo proyektu P24 Zokrema harakterna nadbudova v perednij chastini barabana kotla VP 4 v yakij znahodivsya ta parovisushuvach znachno pidvishuvala efektivnist parotyaga vidokremleni suhoparnik i pisochnicya na deyakih partiyah parotyagiv buv hvilyastij verh vognevoyi korobki i deyaki osoblivosti topki j kotla U 1950 i 1960 i roki parovozi P24 faktichno stali osnovnim i ostannim tipom parotyagiv na promislovih vuzkokolijnih zaliznicyah SRSR U 1960 roci ostannim pripiniv virobnictvo parotyagiv P24 Votkinskij zavod Zagalom vigotovleno ponad 5000 mashin cogo tipu Do sogodni v Kitayi na Harbinskomu zavodi vuzkokolijnih parotyagiv prodovzhuyut dribnoserijnij vipusk mashin prototipom dlya yakih posluzhiv P24 rozroblenij bilsh nizh 60 rokiv tomu Seriya Gr Gr 286 ostannij parovoz Borzhavskoyi vuzkokolijki Parotyagi seriyi Gr postavlyalisya v SRSR nimeckim zavodom imeni Karla Marksa LKM v Babelsberzi kolishnij zavod kompaniyi Orenshtejn i Koppel Pershij parotyag buv zbudovanij i viprobuvanij u 1947 roci na liniyi Hajnzberg Kipsdorf nim Hainsberg Kipsdorf u Saksoniyi nepodalik Drezdena Vin zalishivsya u Nimechchini pid nomerom 99 1401 pracyuvav na liniyi Gleven Gavelberg a 30 sichnya 1968 roku buv spisanij i zdanij v utilizaciyu Na promislovomu transporti NDR bulo zbudovano dva parotyagi ciyeyi seriyi Mansfeld 19 i 20 Ci parotyagi takozh buli spisani u 1969 roci Piznishe dlya SRSR pobudovano dublikat Gr 001 Parotyag Gr 320 truditsya zaraz na zaliznici de v Nimechchini prodanij tudi u 1997 roci iz muzeyu Lavassaare Vsogo za period z 1947 do 1954 roki bulo vipusheno 427 parotyagiv seriyi Gr Z nih 11 ekspluatuvalos na Borzhavskij vuzkokolijci pid nastupnimi nomerami 132 255 286 323 324 335 338 339 340 341 ta 342 Bilshu chastinu pererahovanih parotyagiv naprikinci 1980 h rokiv porizano na bruht Na sogodni zalishivsya yedinij robochij parovoz Gr 286 yakij znahoditsya v muzeyi sela Kolochava She odin parotyag cogo tipu Gr 255 u 1982 roci peredano na dityachu zaliznicyu v misto Byelci Moldova de vin nini znahoditsya u viglyadi pam yatnika Osoblivosti konstrukciyi Kotel parotyaga z kombinovanim z yednuvalnim shvom Cilindrichna chastina kotla z yednana z kozhuhom topki j korpusom suhoparnika dvoryadnim zaklepnim shvom a kozhuh topki z vognyanoyu korobkoyu po protochnij rami i perednya reshitka z cilindrichnoyu chastinoyu kotla z yednana odnoridnim zaklepnim shvom Stelya vognevoyi korobki gorizontalna ploska Na nij ustanovleni dvi legkoplavki topki Bokovi stinki i stelya topki ukripleni tilki zhorstkimi zvarnimi zv yazkami i ankernimi boltami ruhomih zv yazkiv i ankernih boltiv nemaye Parotyag osnashenij parovimi i ruchnimi galmami sho diyut na pershu i chetvertu osi Tender osnashenij ruchnim galmom sho diye na vsi osi Parotyag maye dvi pisochnici Avtomotrisi Tip M 11 0 Avtomotrisa M 11 0 na Borzhavskij zaliznici Motovagoni M 11 003 004 ta 005 bulo peredano na Borzhavsku gospodarsku zaliznicyu u 1928 roci A u 1931 roci she odin motovagon M 11 009 Rama vagoniv bula polegshenoyi konstrukciyi Kolisni pari diametrom 620 mm kripilis za dopomogoyu pidshipnikiv kochennya Vikna buli z derev yanoyu ramoyu posilenoyu listovoyu stallyu v kutah ta zovni Vagoni komplektuvalis shesticilindrovimi dvigunami Tatra 10 z vodyanim oholodzhennyam yaki na shvidkosti 1800 ob hv rozvivali potuzhnist 65 k s Obertalnij moment peredavavsya cherez chotiristupenevu mehanichnu korobku peredach iz zadnim hodom na odnij osi Dva palivni baki mistkistyu 75 litri kozhen buli rozmisheni pered kabinoyu mashinista Vezha kabini roztashovuvalas poseredini vagonu a sidinnya mashinista perpendikulyarno pozdovzhnij osi transportnogo zasobu Salon na 32 pasazhiri buv obladnanij derev yanimi lavkami z m yakoyu spinkoyu Opalennya realizovano za dopomogoyu vihlopnih gaziv dviguna Vzimku vidpovidno do vimog avtomotrisa obladnuvalas snigoochisnikom ale na Borzhavskij vuzkokolijci vin vikoristovuvavsya cilij rik Kolisna baza 4 m vaga 7250 kg maksimalno dopustima shvidkist 40 km god Tip M 21 0 Dlya priskorennya ta polipshennya ruhu na Borzhavskij vuzkokolijci Ministerstvom transportu Chehoslovachchini bulo zamovleno u 1935 roci modernizovani motovagoni tipu M 21 virobnictva zavodu Koprivnice U 1937 roci pershi dva motovagoni pid nomerami M 21 001 ta M 21 002 buli vvedeni v ekspluataciyu Avtomotrisi buli pofarbovani v temno zelenij kolir Vikonni rami buli chornogo koloru Dah svitlo sirij sriblyastij Shasi chornogo abo temno sirogo koloru Na torcevih chastinah vagoniv pid viknami zliva buli naneseni literi Z ta P yakimi markuvali perednyu ta zadnyu chastini vagonu Silovij agregat vikoristovuvavsya vid motovagoniv tipu M 120 4 Ce buv benzinovij ryadnij shesticilindrovij dvigun yakij na shvidkosti 1400 ob hv rozvivav potuzhnist 120 k s 88 kVt Motornij vidsik razom zi sluzhbovim primishennyam ta sanvuzlom rozdilyali salon na 2 chastini V bilshij chastini bulo 23 miscya v menshij 15 misc Sidinnya buli derev yanimi z m yakimi spinkami Pidloga bula vkrita linoleumom Zdijsnyuvalos kondicionuvannya ta obigriv salonu Teplotyagi Lokomotiv ce odnosekcijnij chotirivisnij teplotyag kapotovogo tipu yakij vipuskavsya na Kambarskomu mashinobudivnomu zavodi Priznachenij dlya manevrovoyi ta viviznoyi roboti Pershi modeli buli osnasheni dizelnim dvigunom YaAZ M204A potuzhnistyu 127 k s bilsh pizni dvigunom YaMZ 236 potuzhnistyu 165 k s Teplotyag bulo obladnano mehanichnoyu p yatishvidkisnoyu peredacheyu z ruchnim peremikannyam ta rozdatkovim revers reduktorom Na Borzhavskij vuzkokolijnij zaliznici v ekspluataciyi perebuvali lokomotivi TU6A 0624 ta TU6A 2396 yaki buli pripisani do depo v Priborzhavskomu a takozh TU6A 2104 depo Bronka Lokomotiv TU6A 0624 nadijshov na Borzhavsku zaliznicyu u 1976 roci TU7A Teplotyagi TU7A ekspluatuvalis na Borzhavskij vuzkokolijnij zaliznici z 1992 roku z nomerami 3094 3278 3279 3280 3281 ta 3282 Lokomotiv TU7A 3094 u 2007 roci buv peredanij na dityachu zaliznicyu v m Luck Cogo zh roku bulo peredano na vuzkokolijku Antonivka Zarichne teplotyagi TU7A 3279 TU7A 3280 Lokomotivi TU7A 3278 TU7A 3281 ta TU7A 3282 nini perebuvayut v rezervi zaliznici na teritoriyi depo Beregove Male TU8 Lokomotivi tipu TU8 ekspluatuvalis na Borzhavskij zaliznici z seredini 1980 h do kincya 1990 h rokiv Teplotyagi TU8 0002 ta TU8 0008 buli pripisani do depo Bronka TU8 0278 do depo Priborzhavske TU2 Dizelnij teplotyag priznachenij dlya obslugovuvannya vantazhnih ta pasazhirskih poyizdiv Kuzov teplotyaga vstanovleno na dva dvovisni vizki v yakih obidvi osi tyagovi U perednij ta zadnij chastinah kuzova roztashovana kabina mashinista a v serednij mashinne viddilennya U mashinnomu viddilenni rozmisheni dizel generatorna ustanovka sho skladayetsya z dizelya 1D12 i sparenogo z nim cherez gnuchku abo palcevo vtulkovu muftu golovnogo generatora kompresor holodilnik z ventilyatorom visokovoltna kamera kazan pidigrivach ta inshi dopomizhni agregati Teplotyagi TU2 z yavilisya na Borzhavskij vuzkokolijci u 1971 roci nomeri 018 020 026 034 035 066 074 097 098 248 U 1971 roci z vuzkokolijnoyi zaliznici v Tallinni v depo Beregovogo peredano lokomotivi TU2 097 ta TU2 098 U 1972 roci z Haranorskoyi vuzkokolijki Rosiya buli peredani na Borzhavsku zaliznicyu lokomotivi z numeraciyeyu 018 020 026 034 066 V comu zh roci v depo Beregove zi Svobodnenskoyi dityachoyi zaliznici nadijshov teplovoz TU2 074 U 1975 roci z Gajvoronskoyi vuzkokolijki peredano lokomotiv TU2 035 Lokomotivi TU2 018 ta TU2 074 u 1992 roci peredano na dityachu zaliznicyu v m Uzhgorod Lokomotiv TU2 066 v 2002 roci peredano na zaliznicyu Antonivka Zarichne Teplovoz TU2 248 spisanij v 2012 roci TU2 020 perebuvaye v rezervi zaliznici na teritoriyi depo Beregove Male V 2017 roci na Uzhgorodsku dityachu zaliznicyu peredano TU2 098 a voni viddali TU2 018 Lokomotiv TU2 034 zdijsnyuye regulyarni rejsi po sogodni Lokomotiv TU2 018 prohodit remon u Beregivskomu depo Stonom na 2020 rik cej lokomotiv uzhe projshov remont Vagoni Pafawag Pasazhirski vagoni cogo tipu seriyi 3Aw vigotovleni v 1957 1960 rokah na zavodi Pafawag u Vroclavi Polsha Zagalna kilkist misc 60 misc dlya sidinnya 38 Masa vagonu 16 8 t Dovzhina vagonu 14 200 mm shirina 2260 mm visota 3170 mm Minimalnij radius prohidnih krivih 60 m Na sogodni vagoni Pafawag na Borzhavskij vuzkokolijci faktichno isnuyut ale znahodyatsya v poganomu stani na stanciyi Hmilnik v kilkosti 6 shtuk Na sogodni vagoni Pafawag vivedeni z ekspluataciyi Abi zapobigti vandalizmu ci vagoni vivozyat zi stanciyi Hmilnik v depo PV40 Pasazhirski vagoni sho vipuskalis Demihovskim zavodom z 1955 roku Vagoni obladnani ruchnim ta avtomatichnim galmami sanvuzlom i vodyanim opalennyam Zagalna kilkist misc 96 os misc dlya sidinnya 40 Masa 9 5 t Radius prohidnih krivih 40 m Vagoni PV40 perebuvayut v ekspluataciyi ta vikoristovuyutsya dlya regulyarnih pasazhirskih perevezen na Borzhavskij zaliznici Specialna tehnika Snigoochisnik SO 750 Rozrobka cih snigoochisnikiv velasya Tulskim zavodom CUMZ Centralne upravlinnya mashinobudivnimi zavodami a vigotovlennya pochalosya na Kambarskomu mashinobudivnomu zavodi Kuzov snigoochisnika derev yanij privid vsih organiv ruchnij Snigoochisnik obladnanij svitlovoyu signalizaciyeyu ta opalennyam u viglyadi grubki burzhujki sho vstanovlena vseredini kuzova Suchasnij stanShema Borzhavskoyi vuzkokolijnoyi zaliznici stanom na 2012 rik Stanom na serpen 2018 roku pasazhirske zaliznichne spoluchennya vidbuvayetsya tilki na vidrizku Hmilnik Vinogradiv Vidrizok Hmilnik Irshava zberezheno ale dlya pasazhirskih perevezen ne vikoristovuyetsya Dilyanka shlyahu Hmilnik Beregove vikoristovuyetsya dlya tehnichnih robit zapravka ta remont ruhomogo skladu v depo m Beregove Nalezhit Lvivskij zaliznici Na dilyanci Beregove Hmilnik pasazhirskogo ruhu nema z 1983 1984 rokiv vsi stanciyi ta roz yizdi rozibrani Vidrizok Irshava Priborzhavske takozh perebuvaye na balansi Lvivskoyi zaliznici Ne ekspluatuyetsya ta ne pidtrimuyetsya v nalezhnomu stani Vidrizok Irshava Ilnicya demontovano u 2010 roci Vidrizok Priborzhavske Kushnicya perebuvav na balansi Dovzhanskogo lisokombinatu V 2003 roci dvi dilyanki po 1 km mizh Irshavoyu i Kushniceyu rozibrani Sama stanciya Kushnicya yavlyaye soboyu zakinuti ruyini Protyagom 2004 2007 rokiv Dovzhanskim lisokombinatom demontovano vidrizok Priborzhavske Kushnicya U 2007 roci peredanij na balans Fondu derzhavnogo majna Ukrayini FDMU 16 travnya 2011 roku na aukcioni FDMU zaliznichnu koliyu zavdovzhki 15 km prodano privatnomu pidpriyemstvu z Luganska za cinoyu nizhchoyu vid vartosti bruhtu Pidpriyemstvo yake vigralo privatizacijnij konkurs odrazu pristupilo do demontazhu koliyi faktichno znishuyuchi unikalnij ob yekt istorichnoyi ta tehnichnoyi spadshini Zgodom Irshavska rajonna rada zvernulas iz pozovom do Zakarpatskogo okruzhnogo administrativnogo sudu pro viznannya dij ta rishen regionalnogo viddilennya FDMU protipravnimi ta yih skasuvannya Sud uhvaliv rishennya vidmoviti u pozovi Irshavskij rajonnij radi do regionalnogo viddilennya FDMU po Zakarpatskij oblasti Fondu derzhavnogo majna Ukrayini ta tretoyi osobi pokupcya vuzkokolijki Postanova Zakarpatskogo okruzhnogo administrativnogo sudu zalishena v sili Lvivskim apelyacijnim administrativnim sudom Timchasom protyagom dekilkoh rokiv trivayut periodichni sprobi demontazhu zaliznichnoyi koliyi na vidrizku Priborzhavske Kushnicya Gromadi navkolishnih sil vchinyayut aktivnij sprotiv demontazhu istorichnoyi zaliznici Vandalizm ta sprobi demontazhu 20 zhovtnya 2011 roku vidbulas sproba demontazhu nevidomimi osobami mehanichnogo semafora v seli Kushnicya zupinena deputatami Kushnickoyi silskoyi radi 21 zhovtnya vikonavchij komitet silradi nadav semaforu status tehnichnoyi pam yatki miscevogo znachennya z metoyu zapobigannya aktam vandalizmu 6 kvitnya 2012 roku demontovano 300 m koliyi poblizu sela Dubrivka Irshavskogo rajonu Demontazh zdijsnyuvavsya pracivnikami Hustskoyi distanciyi koliyi derzhavnogo teritorialno galuzevogo ob yednannya Lvivska zaliznicya 24 sichnya 2021 roku na stanciyi Priborzhavske zhiteli sela pripinili samovilnij demontazh koliyi ta zvernulisya do Nacionalnoyi policiyi Ukrayini Ruh za zberezhennya ta vidnovlennya Borzhavskoyi zaliznici 2002 rik provedeno I forum Karpatskij tramvaj yakij buv zapochatkovanij yak gromadskij ruh za zberezhennya istorichnoyi tehnichnoyi spadshini v Karpatah 2003 rik v Irshavi vidbuvsya II mizhnarodnij forum Karpatskij tramvaj osnovnoyu temoyu yakogo stala Borzhavska vuzkokolijna zaliznicya yiyi zberezhennya vidnovlennya ta perspektivi rozvitku Forum bulo provedeno u formati naukovo praktichnoyi konferenciyi na najvishomu rivni ta za uchasti gostej z Velikoyi Britaniyi Chehiyi Rosiyi Latviyi predstavnikiv chotiroh krayin Karpatskogo yevroregionu Slovachchini Polshi Ugorshini Rumuniyi a takozh predstavnikiv miscevih organiv vladi Uchasniki forumu Robert Edvard Brinkli Nadzvichajnij i Povnovazhnij Posol Spoluchenogo Korolivstva Velikoyi Britaniyi i Pivnichnoyi Irlandiyi v Ukrayini 2002 2006 Devid Morgan Prezident FEDECRAIL Yevropejska Asociaciya Istorichnih ta Turistichnih Zaliznic golova specialnoyi komisiyi Radi Yevropi z pitan zberezhennya istorichnoyi tehnichnoyi spadshini Valerij Cibuh golova Derzhavnogo komitetu Ukrayini z pitan turizmu ta kurortiv Denis Dobra golova gromadskoyi organizaciyi Borzhavska iniciativa Kulturno mistecki akciyi Den Borzhavskoyi vuzkokolijki Den zaliznichnika Vidznachayetsya shorichno v pershu nedilyu serpnya Zustrich Svyatogo Mikolaya na Borzhavskij vuzkokolijci Vidznachayetsya 19 grudnya Den narodzhennya Borzhavskoyi vuzkokolijki den vvedennya v ekspluataciyu Borzhavskoyi zaliznici Vidznachayetsya 23 grudnya Vino Borzhavskoyi vuzkokolijki Akciya Vino Borzhavskoyi vuzkokolijki 2012 projshla v ramkah XII mizhnarodnogo festivalyu vina na Beregivshini ta bula realizovana cherez organizaciyu ta provedennya zaliznichnogo turu za marshrutom Irshava Hmilnik st V Remeti s Kidosh st Beregove Bezposeredno na festivali v Beregovomu Pochesnim zhuri bulo viznacheno najkrashi vina v nominaciyi Vino Borzhavskoyi vuzkokolijki 2012 Specialno dlya cogo vinnogo turu bulo vipusheno limitovanu seriyu chervonih ta bilih vin pid brendom Kushnicka Ancya Turistichnij rejs 5 serpnya 2017 o 12 00 virushiv u svij pershij rejs u ramkah vdoskonalennya turistichnogo marshrutu ta populyarizaciyi Borzhavskoyi vuzkokolijnoyi zaliznici retro potyag yakij virushiv iz Vinogradova j doyihav do Hmilnika a potim povernuvsya do Beregivskogo depo yak i bulo zaplanovano organizatorami Po dorozi potyag zrobiv p yat zupinok odnu z yakih pozaplanovu Cherez 100 metriv pislya pochatku ruhu potyag zupinili ozbroyeni nacisti shob pereviriti chi nemaye sered pasazhiriv zajciv Po hodu parotyaga kvitki pereviryali she dvi grupi kontroleriv chekisti v golubih kashketah i ozbroyeni voyini UPA yaki osoblivo priskiplivo cikavilisya chi nema sered pasazhiriv moskaliv Retro potyag skladayetsya iz starenkogo parotyaga GR 280 ta troh pasazhirskih vagoniv sho zdijsnyuye zupinki v selah de pasazhiri mozhut vijti z potyaga j prodegustuvati miscevi stravi j napoyi Peredbachayetsya pro zdijsnennya trivalih zupinok a sam marshrut podovzhiti z Hmilnika do Irshavi Ce pilotnij proyekt yakij vprovadzhenij na Zakarpatti na misyac Parotyag yizditime shop yatnici i shosuboti Zagalom odin rejs derzhavi obhoditsya u 18 tisyach griven Persha Borzhavska velodrezina Pislya chergovoyi sprobi demontazhu koliyi na stanciyi Priborzhavske iniciativna grupa zhiteliv sela zvernulasya do Zakarpatskoyi oblasnoyi radi Kuzneyu Zejkan v lipni 2021 roku vigotovleno pershij ekszemplyar chotirimisnoyi velodrezini V veresni 2021 roku za pidtrimki Agenciyi Regonalnogo rozvitku Zakarpattya bulo rozmisheno zamovlennya vigotovlennya ta kupivli 3 velodrezin a vzhe v grudni yih bulo peredano gromadi sela Priborzhavske Vidnovlennya dilyanok ta pochatok ekspluataciyi elektrotransportu Vlitku 2021 roku privatnim proyektom Kriz Gori za aktivnoyi pidtrimki miscevogo biznesu ta gromadi Kam yaneckoyi TG bula prochishena dilyanka Silce Shalanki zagalnoyu dovzhinoyu 13 4 km Na danij dilyanci regulyarno shovihidnih vidbuvayutsya gastroturi Yak transportnij zasib vikoristovuyetsya pasazhirska elektrodrezina na 6 pasazhiriv dzherelo Rozklad ruhuRozklad ruhu potyagiv na Borzhavskij zaliznici stanom na 1 chervnya 2013 rokuFotogalereyaLokomotiv U34 002 na st m Kushnicya Lokomotiv U35 301 na st Irshava Motovagon M 11 0 BGV st Silce 1911 r Stanciya Bilki 1930 i rr Stanciya Irshava 1930 i rr Bilya sela Oleshnika Bilya sela Hmilnika TU2 034 bilya st Oleshnik Svyatkuvannya Dnya Borzhavskoyi vuzkokolijki poblizu stanciyi Hmilnik 2012 r Div takozhVuzkokolijni zaliznici ZakarpattyaPrimitkiOleksandr Voroshilov Stolitnya Anciya nedostupne posilannya z chervnya 2019 Ukrayinska gazeta 45 185 18 31 12 2008 Alesh Kuchera Alesh Bilek Chomu Ancya Kushnicka dosi ne stala brendom Zakarpattya 14 travnya 2012 u Wayback Machine HajVej 18 11 2007 Oleksandr Voroshilov Beregsas ekskursiya v provinciyu z rodzinkoyu 3 bereznya 2016 u Wayback Machine Dzerkalo tizhnya 22 08 2003 Ivan Stepovij Istina vuzkokolijki u vini 2 bereznya 2016 u Wayback Machine vebresurs Irshavskoyi rajonnoyi radi za materialami Golos Karpat 18 02 2012 Az 1906 evi majus ho 19 ere hirdetett orszaggyules kepviselohazanak iromanyai XV kotet Hiteles kiadas Budapest 1907 242 old Az 1906 evi majus ho 19 ere hirdetett orszaggyules kepviselohazanak iromanyai XVIII kotet Hiteles kiadas Budapest 1908 465 477 old Senat Narodniho shromazdeni R Cs r 1924 Tisk 1812 Zprava I technicko dopravniho vyboru II rozpoctoveho vyboru k usneseni poslanecke snemovny tisk 1797 o vladnim navrhu zakona o vykupu mistni drahy v udoli Borze Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 23 sichnya 2013 Senat Narodniho shromazdeni R Cs r 1924 Tisk 1797 Usneseni poslanecke snemovny o vladnim navrhu zakona o vykupu mistni drahy v udoli Borze Adresar republiky Ceskoslovenske pro prumysl zivnosti obchod a zemedelstvi Adressbuch der Cechoslovakischen Republik fur Industrie Gewerbe Handel und Landwirtschaft Seznam adres Zeme Moravskoslezska Slovensko Podkarpatska Rus Sv 2 Praha 1925 s 2827 Hivatalos menetrendkonyv Magyar Kiralyi Allamvasutak I resz Hazai kiadas X evfolyam 23 szam Budapest 1943 106 old Hivatalos menetrendkonyv Magyar Kiralyi Allamvasutak I resz Hazai kiadas X evfolyam 23 szam Budapest 1943 107 old Adresar republiky Ceskoslovenske pro prumysl zivnosti obchod a zemedelstvi Adressbuch der Cechoslovakischen Republik fur Industrie Gewerbe Handel und Landwirtschaft Seznam adres Zeme Moravskoslezska Slovensko Podkarpatska Rus Sv 2 Praha 1925 s 2834 Arhiv originalu za 19 zhovtnya 2014 Procitovano 23 sichnya 2013 Arhiv originalu za 27 veresnya 2013 Procitovano 23 sichnya 2013 Parovozy tipa 0 4 0 serii Gr Arhiv originalu za 31 sichnya 2013 Procitovano 23 sichnya 2013 Sajt Mladshij brat Enciklopediya otechestvennyh uzkokoleek ros Rezultaty poiska po baze dannyh uzkokolejnyh lokomotivov Arhiv originalu za 30 chervnya 2013 Procitovano 23 sichnya 2013 po sajtu Mladshij brat Enciklopediya otechestvennyh uzkokoleek ros Aleksandr Altaev Stepan Bezloshadnyj Parovoz s ulicy Parovoznoj 1 veresnya 2015 u Wayback Machine Panorama 13 02 2013 ros Uzkorozchodne motorove vozy rady M11 0 10 serpnya 2013 u Wayback Machine ches Uzkorozchodne motorove vozy rady M21 0 31 serpnya 2010 u Wayback Machine ches Firma z Luganska demontovuye na metalobruht Borzhavsku vuzkokolijku 31 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Novini Zakarpattya onlajn 01 06 2012 Petro Zaliznij Demontazh Borzhavskoyi vuzkokolijki trivaye 10 listopada 2012 u Wayback Machine Zakarpattya onlajn 21 06 2011 U Kushnici hotili zrizati na metalobruht semafor vuzkokolijki 21 travnya 2017 u Wayback Machine Sajt GO Borzhavska iniciativa 20 10 2011 Pracivniki Lvivskoyi zaliznici rozibrali she 300 m Borzhavskoyi vuzkokolijki 12 listopada 2012 u Wayback Machine Novini Zakarpattya onlajn 06 04 2012 Na Irshavshini policiya pereviryaye fakt demontazhu chastini Borzhavskoyi vuzkokolijki Sogodni v m Irshavi vidkrilasya II ga Mizhnarodna naukovo praktichna konferenciya Karpatskij tramvaj 1 serpnya 2008 u Wayback Machine Novini UA Reporter com 28 06 2003 V oblasti perebuvaye Nadzvichajnij i Povnovazhnij posol Velikoyi Britaniyi v Ukrayini Robert Brinkli 22 serpnya 2008 u Wayback Machine Novini UA Reporter com 27 06 2003 Tetyana Goryanka Svyato Borzhavskoyi vuzkokolijki zibralo spravzhnih lyubiteliv zaliznici 13 listopada 2012 u Wayback Machine Zakarpattya onlajn 06 08 2012 Yaroslav Gulan Ivan Stepovij Vinnij zaliznichnij tur Borzhavskoyu vuzkokolijkoyu 29 zhovtnya 2013 u Wayback Machine Personalnij blog Igorya Meliki 22 02 2012 Retro potyag virushiv u pershij rejs foto 5 serpnya 2017 u Wayback Machine Novini Zahidnoyi Ukrayini 05 08 017 Retro potyag z Vinogradova do Hmilnika kursuvatime z 5 serpnya 2017 roku Persha Borzhavska velodrezina LiteraturaHelmuth Lampeitl Schmalspurbahnen in der Ukraine Verlag Peter Pospischil Wien 2000 Bahn im Bild Bd 113 nim Karel Benes Zeleznice na Podkarpatske Rusi Nakladatelstvi dopravy a turistiky spol s r o Praha 1995 ISBN 80 85884 32 1 chesk Karel Just Motorove lokomotivy na uzkorozchodnych tratich CSD Litomerice 2008 chesk Karel Just Parni lokomotivy na uzkorozchodnych tratich CSD Litomerice 2001 chesk Gmyzin A Uzkokolejnye teplovozy TU6 TU7 M Transport 1976 ros Moskalev L Nashi uzkokolejnye parovozy M Zheleznodorozhnoe delo 1997 ros Moskalev L Nashi uzkokolejnye teplovozy i elektrovozy M Zheleznodorozhnoe delo 2003 ISBN 5 93574 014 1 ros PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Borzhavska vuzkokolijna zaliznicya Borzhavska vuzkokolijka 3 sichnya 2019 u Wayback Machine GO Borzhavska iniciativa 26 kvitnya 2013 u Wayback Machine Storinka v Facebook Druzi Borzhavskoyi zaliznici 26 grudnya 2015 u Wayback Machine Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi