Орієнта́льні правосла́вні це́ркви (також дохалкідоніські церкви, нехалкідонські церкви, монофізитські церкви, міафізитські церкви) — це група східнохристиянських церков, що дотримуються міафізитської христології, в цілому по всьому світу приблизно 60 мільйонів членів. Орієнтальні православні церкви в основному є частиною тринітарної нікейської християнської традиції, якою поділяються сучасні церкви, і представляють одну з найдавніших її філій. Ця група давніх орієнтальних християнських церков, що не визнають Халкедонський собор та усі наступні Вселенські собори в переліку Східно-православної та Західно-католицької церков. Як одні з найстаріших релігійних установ у світі, Орієнтальні православні церкви відігравали помітну роль в історії та культурі Вірменії, Єгипту, Еритреї, Ефіопії, Судану та частини Близького Сходу та Індії. Східнохристиянський орган автокефальних церков, його єпископи є рівними за єпископським саном, і його доктрини можуть бути узагальнені тим, що церкви визнають справедливість лише перших трьох вселенських соборів.
Орієнтальні православні церкви | |
---|---|
Старі орієнтальні церкви | |
| |
Тип | d |
Класифікація | католичність |
Писання | Біблія |
Теологія | міафізитство |
Управління | єпископальне |
Помісні церкви | |
Календар | григоріанський, ефіопський, коптський та юліанський |
Регіон | Світ |
Літургія | александрійський обряд, вірменський обряд, маланкарський обряд, східно-сирійський обряд, і західно-сирійський обряд |
Засновник | Ісус Христос, згідно з Святим Переданням |
Відокремлений від | Халкедонських церков |
Учасники | 60 млн |
Інші імена | Орієнтальне православне причастя, Орієнтальна православна церква |
Помилково вважаються монофізитськими. Але їхня христологія походить від Александрійської школи та її яскравого представника св. Кирила Александрійського. Їхнє вчення засноване на формулі святого Кирила «μία φύσις τοῦ θεοῦ λόγου σεσαρκωμένη» («Єдина природа Бога Слово, що прийняв плоть»), тому коректна назва їхнього вчення — міафізитство.
Від «Халкедонських» церков відрізняються лише тим, що не визнають рішень Вселенських соборів після Ефеського собору 431 року. З православною церквою мають незначні розбіжності у христології, обрядова сторона переважно однакова або дуже близька. Починаючи з XX століття неодноразово здійснювалися спроби відновлення євхаристійної єдності з Православною церквою, але попри прогрес досі вони не завершилися успіхом.
До орієнтальних православних церков належать шість церков, які постійно підтримують євхаристійне спілкування:
- Вірменська апостольська церква;
- Ефіопська православна церква Тевахедо;
- Еритрейська православна церква Тевахедо;
- Коптська православна церква Александрії;
- Маланкарська православна сирійська церква (Індійська православна церква);
У сукупності вони вважають себе єдиною, святою, соборною та апостольською Церквою, заснованою Ісусом Христом у своєму Великому дорученні, і що її єпископи є наступниками Христових апостолів. Більшість церков-членів є частиною Світової ради церков. Серед церков практикуються три дуже різні обряди: західний вірменський обряд, західно-сирійський обряд Сирійської церкви та Маланкарської церкви Індії та александрійський обряд коптів, ефіопців та еритрейців.
Орієнтальні православні церкви мали спільний зв'язок з римською церквою та константинопольською церквою в Римській Імперії до Халкідонського собору в 451 р. н. е., а також із іншими Східними «Халкедонськими» церквами до Ефеського собору в 431 р. н. е..
Більшість орієнтальних православних християн проживає в Єгипті, Ефіопії, Еритреї, Індії та Вірменії, а менші громади сирійців проживають на Близькому Сході — зменшуються через переслідування. Є також багато в інших частинах світу, сформованих завдяки діаспорі, наверненням та місіонерській діяльності.
Іноді зараховується до давніх орієнтальних церков колишня Давня Маронітська церква (кінець VII століття — кінець XII століття). Однак у даний час (з 1182 роки) Маронітська церква сповідує католицьку догматику і є однією з Східних католицьких церквов. На відміну від більшості інших Східних католицьких церков, вона сталися не в результаті укладення унії з Латинською церквою частини будь-якої Стародавньої східної церкви, а в результаті прийняття католицької догматики всією церквою.
Назва та характеристики
Назва «Орієнтальні православні церкви» була придумана для Конференції в Аддис-Абебі в 1965 році. На той час там брало участь п'ять церков, Еритрейська церква ще не була автокефальною.
Інші назви, якими відомі церкви, включають давньосхідну, давньосхідну, малосхідну, антихалкедонську, нехалкедонську, дохалкедонську, міафізитську чи монофізитську, хоча Східна Церква однаково анти-, не- і попередньо -Халкедонська.
Богослов'я та еклезіологія
Орієнтальні православні церкви відрізняються визнанням лише перших трьох екуменічних соборів у період державної церкви Римської імперії — Першого Нікейського собору 325 року, Першого Константинопольського собору 381 року та Ефеського собору 431 року.
Орієнтальне Православ'я поділяє багато теології та багатьох церковних традицій зі Східною Православною Церквою; вони включають подібну доктрину спасіння та традицію колегіальності між єпископами, а також шанування Богородиці та використання Нікейського Символу Віри.
Основною теологічною різницею між двома спільнотами є різна христологія. Орієнтальне православ'я відкидає халкедонське визначення і натомість приймає формулу міафізиту, вважаючи, що людська і божественна природа Христа єднані. Історично ранні прелати Орієнтальних Православних Церков вважали, що халкедонське визначення означало можливу відмову від Трійці або поступку несторіанству.
Розрив спілкування між Імперською римською та орієнтальнимиправославними церквами відбувся не раптово, а поступово протягом 2-3 століть після Халкідонського собору. Зрештою дві спільноти створили окремі установи, і орієнтальні православні не брали участі в жодному з пізніших екуменічних соборів.
Орієнтальні православні церкви зберігають власну давню апостольську спадкоємність. Різні церкви керуються святими синодами, а єпископ primus inter pares виконує функції предстоятеля. Примати мають титули, такі як патріарх, католикос і папа. Александрійський папа, Антіохійський патріархат разом з Римом, був одним з найвидатніших місць ранньохристиянської церкви.
Орієнтальна православна церква не має такого керівника, як Римо-католицька церква, а також спільнота не має лідера, який міг би скликати екуменічні синоди, як у Православній церкві це робить Вселенський патріарх.
Нехалкидонська христологія
Розкол між орієнтальним православ'ям і прихильниками халкедонського християнства базувався на відмінностях у христології. Перший Нікейський собор у 325 р. проголосив, що Ісус Христос є Богом, тобто «однозначним» з Отцем. Пізніше третій вселенський собор, Ефеський собор, проголосив, що Ісус Христос, хоч і божественний, і людський, є лише однією істотою або людиною (іпостась). Таким чином, Ефеський собор явно відкинув несторіанізм, христологічне вчення про те, що Христос був двома різними істотами, однією божественною (Логос) і однією людиною (Ісус), які мешкали в одному тілі. Церкви, які згодом стали орієнтальними православ'ям, були твердо антинесторіанськими, а тому рішуче підтримували рішення, ухвалені в Ефесі.
Через двадцять років після Ефесу Халкідонський собор підтвердив думку, що Ісус Христос був єдиною людиною, але в той же час проголосив, що ця одна людина існує «у двох цілісних природах», одна людська і одна божественна. Ті, хто виступав проти Халкідону, розглядали це як поступку несторіанству або навіть як змову з метою крадіжки перетворити християнську церкву на несторіанізм. Як результат, протягом наступних десятиліть вони поступово відокремилися від спілкування з тими, хто прийняв Халкідонський Собор, і сформували орган, який сьогодні називають Орієнтальними Православними Церквами.
Часом халкедонські християни називали орієнтальних православних монофізитами — тобто, звинувачуючи їх у дотриманні вчень Євтиха (бл. 380 — бл. 456), який стверджував, що Ісус Христос був зовсім не людиною, а тільки божественний. Монофізитизм був засуджений як єретичний поряд з несторіанством, і звинувачувати церкву в монофізитстві — це означає звинувачувати її в тому, що вона впадає в протилежну крайність від несторіанства. Однак самі орієнтальні православні відкидають цей опис як неточний, офіційно засудивши вчення як Несторія, так і Євтиха. Натомість вони визначають себе як міафізити, вважаючи, що Христос має одну природу, але ця природа є одночасно людиною і божеством.
Сучасні вирівнювання
Сьогодні орієнтальні православні церкви перебувають у повному спілкуванні між собою, але не зі Православною церквою чи будь-якими іншими церквами; Орієнтальні православні церкви, перебуваючи у спілкуванні, не утворюють єдиної церкви, як католики чи східні православні. Повільний діалог щодо відновлення спілкування між двома православними групами розпочався в середині 20 століття, а також ведеться діалог між Орієнтальним православ'ям та Католицькою церквою та іншими. У 2017 році було відновлено взаємне визнання хрещення між коптською православною церквою Олександрії та католицькою церквою. Також хрещення взаємно визнається між Вірменською апостольською церквою та католицькою церквою.
Орієнтальні православні церкви, як правило, вважаються більш консервативними щодо соціальних питань, а також захопленими екуменічними відносинами з неправославними християнськими церквами. Усі орієнтальні православні церкви є членами Світової ради церков.
Історія
Після Халкідоського собору (451 р.)
Розкол між орієнтальними православними та рештою християнства відбувся у V столітті. Розділення частково призвело до відмови Папи Діоскора I Олександрійського та інших тринадцяти єгипетських єпископів прийняти христологічні догми, проголошені Халкідонським Собором, який стверджував, що Ісус перебуває у двох природах: одній божественній та одній людині. Вони прийняли б лише «з двох натур», але не «з двох натур».
Для ієрархів, які очолювали б орієнтальних православних, остання фраза була рівнозначною визнанню несторіанства, що виражалося термінологією, несумісною з їхнім розумінням христології. Несторіанізм розумівся як бачення Христа у двох окремих природах, людській та божественній, кожна з різними діями та досвідом; на противагу цьому Кирило Олександрійський виступав за формулу «Одна природа Бога, втілений логос» (або, як перекладають інші, «Одна втілена природа слова»), наголошуючи на єдності втілення над усіма іншими міркуваннями. Не зовсім зрозуміло, що сам Несторій був несторійцем.
Тому орієнтальні православні церкви часто називали «монофізитами», хоча вони відкидають цей ярлик, оскільки це пов'язано з євтихійським монофізитизмом; вони віддають перевагу терміну «міафізит». Орієнтальні православні церкви відкидають те, що вони вважають єретичним вченням монофізита Аполлінарія Лаодикійського та Євтихія, диофізитським визначенням Халкедонського Собору та Антіохенською Христологією Теодора Мопсуестійського, Несторія, Феодорета та Ібаси Едеського.
Хрістологія, хоча і важлива, не була єдиною причиною відмови Олександрійської церкви прийняти декларації Халкідонського Собору; політичні, церковні та імперські питання в цей період гостро обговорювались.
У наступні роки після Халкідону константинопольські патріархи з перервами залишались у спілкуванні з нехалкидонськими патріархами Олександрії та Антіохії (див. Генотикон), тоді як Рим залишався поза спілкуванням з останніми та в нестабільному спілкуванні з Константинополем. Лише в 518 р. Новий візантійський імператор Юстин I (який прийняв Халкідон) вимагав від Церкви в Римській імперії прийняти рішення собору.
Юстин наказав замінити всіх нехалкедонських єпископів, включаючи патріархів Антіохії та Олександрії. Ступінь впливу єпископа Риму на цю вимогу була предметом дискусій. Юстиніан I також намагався привести тих ченців, які все ще відхиляли рішення Халкідонського собору, до спілкування з великою церквою. Точний час цієї події невідомий, але, як вважають, це було між 535 і 548 роками.
Святого Авраама Фаршутського викликали до Константинополя, і він вирішив взяти з собою чотирьох ченців. Після прибуття Юстиніан викликав їх і повідомив, що вони або приймуть рішення ради, або втратять свої посади. Авраам відмовився розважати цю ідею. Теодора намагалася переконати Юстиніана змінити свою думку, мабуть, безрезультатно. Сам Авраам заявив у листі до своїх ченців, що вважає за краще залишатися у вигнанні, а не підписувати віру, яка, на його думку, суперечить вірі Афанасія Олександрійського.
ХХ століття
До 20-го століття халкедонський розкол не сприймався з такою ж важливістю, і після кількох зустрічей між властями Святого Престолу та Орієнтальним Православ'ям у спільній заяві сирійського патріарха Мар Ігнатія Закки І Іваса та Римського Папи з'явилися примирення. Іван Павло ІІ у 1984 році: Плутанина та розкол, що відбулися між їх Церквами в пізніші століття, вони усвідомлюють сьогодні, жодним чином не впливають і не торкаються суті їх віри, оскільки вони виникли лише через різницю в термінології та культурі та в різних формулах, прийнятих різними теологічними школи, щоб висловити те саме. Відповідно, сьогодні ми не знаходимо реальних підстав для сумних розколів та розколів, які згодом виникли між нами стосовно доктрини Втілення. На словах і в житті ми визнаємо справжнє вчення про Христа, нашого Господа, незважаючи на різницю в тлумаченні такої доктрини, що виникла під час Халкедонського Собору.
Згідно з канонами східних православних церков, чотири єпископи Риму, Константинополя, Олександрії та Антіохії отримали статус патріархів; іншими словами, древні апостольські центри християнства Першим Нікейським Собором (що передбачав розкол) — кожен з чотирьох патріархів відповідав за цих єпископів і церкви в межах своєї власної території Церкви. Таким чином, єпископ Риму завжди вважав, що інші є повністю суверенними у своєму районі, а також «першими серед рівних», завдяки традиційному переконання, що апостоли Святий Петро та Святий Павло були замучені в Римі.
Технічною причиною розколу було те, що єпископи Риму та Константинополя відлучили від церкви нехалкедонських єпископів у 451 р. за те, що вони відмовились прийняти вчення «у двох природах», тим самим оголосивши їх поза спілкуванням.
Найвища посада орієнтального православ'я — це патріарх. У місцевих орієнтальних православних громадах коптської, вірменської, еритрейської, ефіопської, сирійської та індійської (Маланкарської) православних церков є патріархи. Титул папи, як його використовував провідний єпископ Коптської церкви, має значення «Батько» і не є юрисдикційним титулом.
Богослужіння
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF3TDBGemMyOTFZVzVmWTJGMGFHVmtjbUZzWlY5amIzQjBaUzVxY0djdk1qUTFjSGd0UVhOemIzVmhibDlqWVhSb1pXUnlZV3hsWDJOdmNIUmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Східні православні християни, такі як копти, сирійці та індіанці, використовують бревіарій, такий як Агпея та Шехімо, відповідно, щоб молитися за канонічними годинами сім разів на день, дивлячись на схід у напрямку до Єрусалиму, в очікуванні Другого пришестя Ісуса; ця християнська практика сягає своїм корінням у Псалом 118: 164, в якому пророк Давид молиться Богові сім разів на день. Перед молитвою вони миють руки та обличчя, щоб перед тим бути чистими і подати найкраще Богу; взуття знімається, щоб визнати, що хтось молиться перед святим Богом. У цій християнській традиції заведено, щоб жінки під час молитви носили християнські головні убори.
Вірменська апостольська церква, Маланкарська православна сирійська церква та Сирійська православна церква відзначають свята за григоріанським календарем; Ефіопська православна церква Тевахедо та Еритрейська православна церква Тевахедо за ефіопським календарем, а Коптська православна церква Александрії за коптським календарем. Варто зауважити, що ефіопський і коптський календарі мають ту астрономічну хибу, що і юліанський календар.
Географічний розподіл
Згідно з Енциклопедією релігії, орієнтальне православ'я є християнською традицією, «найважливішою з точки зору кількості вірних, що проживають на Близькому Сході», яка, поряд з іншими східнохристиянськими спільнотами, являє собою автохтонну християнську присутність, витоки якої сягають ще часів народження та поширення ісламу на Близькому Сході.
Це домінуюча релігія у Вірменії (94 %) та етнічно невизнаною Нагірно-Карабахською Республікою (95 %).
Орієнтальне православ'я є переважаючою релігією в Ефіопії (43,1 %), тоді як протестанти становлять 19,4 %, а іслам — 34,1 %. Найбільш поширений він у двох регіонах Ефіопії: Амхарі (82 %) та Тігреї (96 %), а також у столиці Аддіс-Абеби (75 %). Це також одна з двох основних релігій в Еритреї (40 %).
Це меншість в Єгипті (<20 %), Судані (3–5 %), Сирії (2–3 % з 10 % загальної кількості християн), Лівані (10 % з 40 % християн в Лівані або 200 000 вірмен та членів Церкви Сходу) та Кералі, Індія (7 % із 20 % загальної кількості християн у Кералі). За загальною кількістю членів Ефіопська церква є найбільшою з усіх східних православних церков і посідає друге місце серед усіх православних церков серед східних та східних церков (кількість перевищує лише Російська православна церква).
Також особливе значення мають Константинопольський вірменський патріархат у Туреччині та Вірменська апостольська церква Ірану. Ці орієнтальні православні церкви представляють найбільшу християнську меншину в обох цих переважно мусульманських країнах, Туреччині та Ірані.
Організації
Орієнтальні православні церкви — це спільність шести автокефальних (тобто адміністративно повністю незалежних) регіональних церков. Кожна церква визначила географічні межі своєї юрисдикції, і нею керує рада єпископів або синод під головуванням старшого єпископа — її предстоятеля (або першого ієрарха). Предстоятель може носити почесний титул папи (за Олександрійською традицією), патріарха, абани (за ефіопською традицією) або католикоса.
Кожна обласна церква складається з установчих єпархій (або єпархій), якими керує єпископ. Деякі церкви дали єпархію або групу єпархій різного ступеня автономії (самоврядування). Такі автономні церкви підтримують різний рівень залежності від своєї матері-церкви, як правило, це визначено в документі про автономію.
Нижче наведено перелік шести автокефальних православних церков, що становлять основну частину східного православного християнства, і всі вони мають титули, рівні між собою. Виходячи з визначень, список ведеться в алфавітному порядку, також перелічені деякі автономні церкви та екзархати, що входять до їх складу.
Існує ряд церков, які вважаються неканонічними, але члени та священнослужителі яких можуть або не можуть бути у спілкуванні з більшим орієнтальним православним спілкуванням. Прикладами можуть бути Кельтська православна церква, та останнім часом Британська православна церква. Ці організації перейшли і вийшли з офіційного визнання, але члени рідко стикаються з відлученням, коли визнання закінчується. Приматів цих церков, як правило, називають episcopi vagantes або ваганти.
Внутрішні суперечки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxoTDA5eWFXVnVkR0ZzWDA5eWRHaHZaRzk0ZVY5aWVWOWpiM1Z1ZEhKNUxuQnVaeTh5TXpad2VDMVBjbWxsYm5SaGJGOVBjblJvYjJSdmVIbGZZbmxmWTI5MWJuUnllUzV3Ym1jPS5wbmc=.png)
В орієнтальних православних церквах тривають численні внутрішні суперечки. Ці суперечки спричиняють менший або більший ступінь порушення спілкування.
Вірменія
Найменш розділяють ці суперечки всередині Вірменської апостольської церкви, між Католикосатом Ечміадзін і Католикосатом Великого дому Кілікії. Поділ двох католикосататів відбувся через часті переїзди церковних штаб-квартир через політичні та військові потрясіння.
Поділ між двома державами посилився в радянський період. Деякі західні єпископи та священнослужителі вважали, що Святий Престол Ечміадзіна був полоненою комуністичною маріонеткою. Прихильники цієї заснованої громади, незалежної від Ечміадзіна, заявляючи про вірність Престолу, що базується в Антеліасі в Лівані. Дивізія була офіційно оформлена в 1956 році, коли Антелія (Кілікійський) Престол відокремився від Ечміадзінського престолу. Незважаючи на визнання верховенства Католикоса всіх вірмен, Кілікійський католикос управляє духовенством та єпархіями самостійно. Однак суперечка взагалі не спричинила порушення спілкування між двома церквами.
Ефіопія
У 1992 році, після зречення Абуна Меркоріоса та обрання Абуна Паулоса, деякі ефіопські православні єпископи в США стверджували, що нові вибори були недійсними, і оголосили про свою незалежність від адміністрації Аддис-Абеби, утворивши окремий синод. 27 липня 2018 року представники обох синодів досягли згоди. Згідно з умовами угоди, Абун Меркоріос був відновлений на посаді патріарха поряд з Абуне Матіасом (наступником Абуна Паулоса), який і надалі буде відповідати за адміністративні обов'язки, а два синоди були об'єднані в один синод, а будь-які відлучення між ними скасовано .
Індія
Індійці, які дотримуються орієнтальної православної віри, належать до Маланкарської православної сирійської церкви та Якобітської сирійської християнської церкви. Ці дві церкви були об'єднані до 1912 року і після 1958 року, але знову розділилися в 1975 році. Маланкарська православна, також відома як Індійська православна церква, є автокефальною церквою. Його очолюють Католикос Сходу та Маланкарський митрополит. Якобітська сирійська християнська церква є автономним органом Сирійської православної церкви в Індії. Його очолює регіональний голова Індії Католикос.
Малабарська незалежна сирійська церква також дотримується орієнтальних православних традицій, але не є спільною з іншими орієнтальними православними церквами.
Випадкові плутанини
Ассирійську церкву Сходу іноді неправильно описують як орієнтальну православну церкву, хоча її витоки лежать у суперечках, що передували Халкедонському собору, і вона випливає з іншої христології, ніж орієнтальне православ'я. Історична Церква Сходу була церквою Великого Ірану і проголосила себе відокремленою від державної церкви Римської імперії у 424–27 роках, за роки до Халкідону. Теологічно Церква Сходу була пов'язана з вченням про несторіанізм і, таким чином, відкинула Ефеський собор, який оголосив несторіанство єретичним у 431 р. Христологія орієнтальних православних церков фактично розвивалася як реакція проти несторіанської христології, яка підкреслює відмінність людської та божественної природи Христа.
В Індії існує багато дублюючих церковних юрисдикцій, здебільшого із сирійською літургійною спадщиною з центром у штаті Керала. Автономну якобітську сирійську християнську церкву, яка входить до складу Сирійської православної церкви, досить часто плутають з автокефальною Маланкарською православною сирійською церквою через схожість їх назв.
Див. також
Примітки
- Вірменська апостольська церква, Маланкарська православна сирійська церква та Сирійська православна церква
- Ефіопська православна церква Тевахедо та Еритрейська православна церква Тевахедо
- Коптська православна церква Александрії
- Деякі громади
- Саган, О. Н. (PDF). nbuv.gov.ua. Архів оригіналу (PDF) за 27 червня 2020. Процитовано 23 червня 2020.
- Калліст (Уер), митрополит. Православна Церква. — К.: ДУХ І ЛІТЕРА, 2009 — С.313-315 —
- . www.oikoumene.org (англ.). Архів оригіналу за 20 березня 2017. Процитовано 3 квітня 2017.
- Duffner, Jordan Denari (13 лютого 2014). (English) . . Архів оригіналу за 27 липня 2020. Процитовано 26 липня 2020.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Oriyenta lni pravosla vni ce rkvi takozh dohalkidoniski cerkvi nehalkidonski cerkvi monofizitski cerkvi miafizitski cerkvi ce grupa shidnohristiyanskih cerkov sho dotrimuyutsya miafizitskoyi hristologiyi v cilomu po vsomu svitu priblizno 60 miljoniv chleniv Oriyentalni pravoslavni cerkvi v osnovnomu ye chastinoyu trinitarnoyi nikejskoyi hristiyanskoyi tradiciyi yakoyu podilyayutsya suchasni cerkvi i predstavlyayut odnu z najdavnishih yiyi filij Cya grupa davnih oriyentalnih hristiyanskih cerkov sho ne viznayut Halkedonskij sobor ta usi nastupni Vselenski sobori v pereliku Shidno pravoslavnoyi ta Zahidno katolickoyi cerkov Yak odni z najstarishih religijnih ustanov u sviti Oriyentalni pravoslavni cerkvi vidigravali pomitnu rol v istoriyi ta kulturi Virmeniyi Yegiptu Eritreyi Efiopiyi Sudanu ta chastini Blizkogo Shodu ta Indiyi Shidnohristiyanskij organ avtokefalnih cerkov jogo yepiskopi ye rivnimi za yepiskopskim sanom i jogo doktrini mozhut buti uzagalneni tim sho cerkvi viznayut spravedlivist lishe pershih troh vselenskih soboriv Oriyentalni pravoslavni cerkviStari oriyentalni cerkviTip dKlasifikaciya katolichnistPisannya BibliyaTeologiya miafizitstvoUpravlinnya yepiskopalnePomisni cerkvi Spisok Virmenska apostolska cerkvaEfiopska pravoslavna cerkva TevahedoEritrejska pravoslavna cerkva TevahedoKoptska pravoslavna cerkva AleksandriyiMalankarska pravoslavna sirijska cerkvaSirijska pravoslavna cerkvaKalendar grigorianskij efiopskij koptskij ta yulianskijRegion SvitLiturgiya aleksandrijskij obryad virmenskij obryad malankarskij obryad shidno sirijskij obryad i zahidno sirijskij obryadZasnovnik Isus Hristos zgidno z Svyatim PeredannyamVidokremlenij vid Halkedonskih cerkovUchasniki 60 mlnInshi imena Oriyentalne pravoslavne prichastya Oriyentalna pravoslavna cerkvaNe plutati z Pravoslav ya Pomilkovo vvazhayutsya monofizitskimi Ale yihnya hristologiya pohodit vid Aleksandrijskoyi shkoli ta yiyi yaskravogo predstavnika sv Kirila Aleksandrijskogo Yihnye vchennya zasnovane na formuli svyatogo Kirila mia fysis toῦ 8eoῦ logoy sesarkwmenh Yedina priroda Boga Slovo sho prijnyav plot tomu korektna nazva yihnogo vchennya miafizitstvo Vid Halkedonskih cerkov vidriznyayutsya lishe tim sho ne viznayut rishen Vselenskih soboriv pislya Efeskogo soboru 431 roku Z pravoslavnoyu cerkvoyu mayut neznachni rozbizhnosti u hristologiyi obryadova storona perevazhno odnakova abo duzhe blizka Pochinayuchi z XX stolittya neodnorazovo zdijsnyuvalisya sprobi vidnovlennya yevharistijnoyi yednosti z Pravoslavnoyu cerkvoyu ale popri progres dosi voni ne zavershilisya uspihom Do oriyentalnih pravoslavnih cerkov nalezhat shist cerkov yaki postijno pidtrimuyut yevharistijne spilkuvannya Virmenska apostolska cerkva Kilikijskij katolikosat Virmenskoyi apostolskoyi cerkvi Konstantinopolskij virmenskij patriarhat Yerusalimskij virmenskij patriarhat Efiopska pravoslavna cerkva Tevahedo Eritrejska pravoslavna cerkva Tevahedo Koptska pravoslavna cerkva Aleksandriyi Francuzka koptska pravoslavna cerkva Malankarska pravoslavna sirijska cerkva Indijska pravoslavna cerkva Brahmavarska Goanska pravoslavna cerkvaSirijska pravoslavna cerkva Yakovitska sirijska hristiyanska cerkva U sukupnosti voni vvazhayut sebe yedinoyu svyatoyu sobornoyu ta apostolskoyu Cerkvoyu zasnovanoyu Isusom Hristom u svoyemu Velikomu doruchenni i sho yiyi yepiskopi ye nastupnikami Hristovih apostoliv Bilshist cerkov chleniv ye chastinoyu Svitovoyi radi cerkov Sered cerkov praktikuyutsya tri duzhe rizni obryadi zahidnij virmenskij obryad zahidno sirijskij obryad Sirijskoyi cerkvi ta Malankarskoyi cerkvi Indiyi ta aleksandrijskij obryad koptiv efiopciv ta eritrejciv Oriyentalni pravoslavni cerkvi mali spilnij zv yazok z rimskoyu cerkvoyu ta konstantinopolskoyu cerkvoyu v Rimskij Imperiyi do Halkidonskogo soboru v 451 r n e a takozh iz inshimi Shidnimi Halkedonskimi cerkvami do Efeskogo soboru v 431 r n e Bilshist oriyentalnih pravoslavnih hristiyan prozhivaye v Yegipti Efiopiyi Eritreyi Indiyi ta Virmeniyi a menshi gromadi sirijciv prozhivayut na Blizkomu Shodi zmenshuyutsya cherez peresliduvannya Ye takozh bagato v inshih chastinah svitu sformovanih zavdyaki diaspori navernennyam ta misionerskij diyalnosti Inodi zarahovuyetsya do davnih oriyentalnih cerkov kolishnya Davnya Maronitska cerkva kinec VII stolittya kinec XII stolittya Odnak u danij chas z 1182 roki Maronitska cerkva spoviduye katolicku dogmatiku i ye odniyeyu z Shidnih katolickih cerkvov Na vidminu vid bilshosti inshih Shidnih katolickih cerkov vona stalisya ne v rezultati ukladennya uniyi z Latinskoyu cerkvoyu chastini bud yakoyi Starodavnoyi shidnoyi cerkvi a v rezultati prijnyattya katolickoyi dogmatiki vsiyeyu cerkvoyu Nazva ta harakteristikiNazva Oriyentalni pravoslavni cerkvi bula pridumana dlya Konferenciyi v Addis Abebi v 1965 roci Na toj chas tam bralo uchast p yat cerkov Eritrejska cerkva she ne bula avtokefalnoyu Inshi nazvi yakimi vidomi cerkvi vklyuchayut davnoshidnu davnoshidnu maloshidnu antihalkedonsku nehalkedonsku dohalkedonsku miafizitsku chi monofizitsku hocha Shidna Cerkva odnakovo anti ne i poperedno Halkedonska Bogoslov ya ta ekleziologiya Oriyentalni pravoslavni cerkvi vidriznyayutsya viznannyam lishe pershih troh ekumenichnih soboriv u period derzhavnoyi cerkvi Rimskoyi imperiyi Pershogo Nikejskogo soboru 325 roku Pershogo Konstantinopolskogo soboru 381 roku ta Efeskogo soboru 431 roku Oriyentalne Pravoslav ya podilyaye bagato teologiyi ta bagatoh cerkovnih tradicij zi Shidnoyu Pravoslavnoyu Cerkvoyu voni vklyuchayut podibnu doktrinu spasinnya ta tradiciyu kolegialnosti mizh yepiskopami a takozh shanuvannya Bogorodici ta vikoristannya Nikejskogo Simvolu Viri Osnovnoyu teologichnoyu rizniceyu mizh dvoma spilnotami ye rizna hristologiya Oriyentalne pravoslav ya vidkidaye halkedonske viznachennya i natomist prijmaye formulu miafizitu vvazhayuchi sho lyudska i bozhestvenna priroda Hrista yednani Istorichno ranni prelati Oriyentalnih Pravoslavnih Cerkov vvazhali sho halkedonske viznachennya oznachalo mozhlivu vidmovu vid Trijci abo postupku nestorianstvu Rozriv spilkuvannya mizh Imperskoyu rimskoyu ta oriyentalnimipravoslavnimi cerkvami vidbuvsya ne raptovo a postupovo protyagom 2 3 stolit pislya Halkidonskogo soboru Zreshtoyu dvi spilnoti stvorili okremi ustanovi i oriyentalni pravoslavni ne brali uchasti v zhodnomu z piznishih ekumenichnih soboriv Oriyentalni pravoslavni cerkvi zberigayut vlasnu davnyu apostolsku spadkoyemnist Rizni cerkvi keruyutsya svyatimi sinodami a yepiskop primus inter pares vikonuye funkciyi predstoyatelya Primati mayut tituli taki yak patriarh katolikos i papa Aleksandrijskij papa Antiohijskij patriarhat razom z Rimom buv odnim z najvidatnishih misc rannohristiyanskoyi cerkvi Oriyentalna pravoslavna cerkva ne maye takogo kerivnika yak Rimo katolicka cerkva a takozh spilnota ne maye lidera yakij mig bi sklikati ekumenichni sinodi yak u Pravoslavnij cerkvi ce robit Vselenskij patriarh Nehalkidonska hristologiya Rozkol mizh oriyentalnim pravoslav yam i prihilnikami halkedonskogo hristiyanstva bazuvavsya na vidminnostyah u hristologiyi Pershij Nikejskij sobor u 325 r progolosiv sho Isus Hristos ye Bogom tobto odnoznachnim z Otcem Piznishe tretij vselenskij sobor Efeskij sobor progolosiv sho Isus Hristos hoch i bozhestvennij i lyudskij ye lishe odniyeyu istotoyu abo lyudinoyu ipostas Takim chinom Efeskij sobor yavno vidkinuv nestorianizm hristologichne vchennya pro te sho Hristos buv dvoma riznimi istotami odniyeyu bozhestvennoyu Logos i odniyeyu lyudinoyu Isus yaki meshkali v odnomu tili Cerkvi yaki zgodom stali oriyentalnimi pravoslav yam buli tverdo antinestorianskimi a tomu rishuche pidtrimuvali rishennya uhvaleni v Efesi Cherez dvadcyat rokiv pislya Efesu Halkidonskij sobor pidtverdiv dumku sho Isus Hristos buv yedinoyu lyudinoyu ale v toj zhe chas progolosiv sho cya odna lyudina isnuye u dvoh cilisnih prirodah odna lyudska i odna bozhestvenna Ti hto vistupav proti Halkidonu rozglyadali ce yak postupku nestorianstvu abo navit yak zmovu z metoyu kradizhki peretvoriti hristiyansku cerkvu na nestorianizm Yak rezultat protyagom nastupnih desyatilit voni postupovo vidokremilisya vid spilkuvannya z timi hto prijnyav Halkidonskij Sobor i sformuvali organ yakij sogodni nazivayut Oriyentalnimi Pravoslavnimi Cerkvami Chasom halkedonski hristiyani nazivali oriyentalnih pravoslavnih monofizitami tobto zvinuvachuyuchi yih u dotrimanni vchen Yevtiha bl 380 bl 456 yakij stverdzhuvav sho Isus Hristos buv zovsim ne lyudinoyu a tilki bozhestvennij Monofizitizm buv zasudzhenij yak yeretichnij poryad z nestorianstvom i zvinuvachuvati cerkvu v monofizitstvi ce oznachaye zvinuvachuvati yiyi v tomu sho vona vpadaye v protilezhnu krajnist vid nestorianstva Odnak sami oriyentalni pravoslavni vidkidayut cej opis yak netochnij oficijno zasudivshi vchennya yak Nestoriya tak i Yevtiha Natomist voni viznachayut sebe yak miafiziti vvazhayuchi sho Hristos maye odnu prirodu ale cya priroda ye odnochasno lyudinoyu i bozhestvom Suchasni virivnyuvannya Sogodni oriyentalni pravoslavni cerkvi perebuvayut u povnomu spilkuvanni mizh soboyu ale ne zi Pravoslavnoyu cerkvoyu chi bud yakimi inshimi cerkvami Oriyentalni pravoslavni cerkvi perebuvayuchi u spilkuvanni ne utvoryuyut yedinoyi cerkvi yak katoliki chi shidni pravoslavni Povilnij dialog shodo vidnovlennya spilkuvannya mizh dvoma pravoslavnimi grupami rozpochavsya v seredini 20 stolittya a takozh vedetsya dialog mizh Oriyentalnim pravoslav yam ta Katolickoyu cerkvoyu ta inshimi U 2017 roci bulo vidnovleno vzayemne viznannya hreshennya mizh koptskoyu pravoslavnoyu cerkvoyu Oleksandriyi ta katolickoyu cerkvoyu Takozh hreshennya vzayemno viznayetsya mizh Virmenskoyu apostolskoyu cerkvoyu ta katolickoyu cerkvoyu Oriyentalni pravoslavni cerkvi yak pravilo vvazhayutsya bilsh konservativnimi shodo socialnih pitan a takozh zahoplenimi ekumenichnimi vidnosinami z nepravoslavnimi hristiyanskimi cerkvami Usi oriyentalni pravoslavni cerkvi ye chlenami Svitovoyi radi cerkov IstoriyaDokladnishe Istoriya Oriyentalnogo pravoslav ya Pislya Halkidoskogo soboru 451 r Rozkol mizh oriyentalnimi pravoslavnimi ta reshtoyu hristiyanstva vidbuvsya u V stolitti Rozdilennya chastkovo prizvelo do vidmovi Papi Dioskora I Oleksandrijskogo ta inshih trinadcyati yegipetskih yepiskopiv prijnyati hristologichni dogmi progolosheni Halkidonskim Soborom yakij stverdzhuvav sho Isus perebuvaye u dvoh prirodah odnij bozhestvennij ta odnij lyudini Voni prijnyali b lishe z dvoh natur ale ne z dvoh natur Dlya iyerarhiv yaki ocholyuvali b oriyentalnih pravoslavnih ostannya fraza bula rivnoznachnoyu viznannyu nestorianstva sho virazhalosya terminologiyeyu nesumisnoyu z yihnim rozuminnyam hristologiyi Nestorianizm rozumivsya yak bachennya Hrista u dvoh okremih prirodah lyudskij ta bozhestvennij kozhna z riznimi diyami ta dosvidom na protivagu comu Kirilo Oleksandrijskij vistupav za formulu Odna priroda Boga vtilenij logos abo yak perekladayut inshi Odna vtilena priroda slova nagoloshuyuchi na yednosti vtilennya nad usima inshimi mirkuvannyami Ne zovsim zrozumilo sho sam Nestorij buv nestorijcem Tomu oriyentalni pravoslavni cerkvi chasto nazivali monofizitami hocha voni vidkidayut cej yarlik oskilki ce pov yazano z yevtihijskim monofizitizmom voni viddayut perevagu terminu miafizit Oriyentalni pravoslavni cerkvi vidkidayut te sho voni vvazhayut yeretichnim vchennyam monofizita Apollinariya Laodikijskogo ta Yevtihiya diofizitskim viznachennyam Halkedonskogo Soboru ta Antiohenskoyu Hristologiyeyu Teodora Mopsuestijskogo Nestoriya Feodoreta ta Ibasi Edeskogo Hristologiya hocha i vazhliva ne bula yedinoyu prichinoyu vidmovi Oleksandrijskoyi cerkvi prijnyati deklaraciyi Halkidonskogo Soboru politichni cerkovni ta imperski pitannya v cej period gostro obgovoryuvalis U nastupni roki pislya Halkidonu konstantinopolski patriarhi z perervami zalishalis u spilkuvanni z nehalkidonskimi patriarhami Oleksandriyi ta Antiohiyi div Genotikon todi yak Rim zalishavsya poza spilkuvannyam z ostannimi ta v nestabilnomu spilkuvanni z Konstantinopolem Lishe v 518 r Novij vizantijskij imperator Yustin I yakij prijnyav Halkidon vimagav vid Cerkvi v Rimskij imperiyi prijnyati rishennya soboru Yustin nakazav zaminiti vsih nehalkedonskih yepiskopiv vklyuchayuchi patriarhiv Antiohiyi ta Oleksandriyi Stupin vplivu yepiskopa Rimu na cyu vimogu bula predmetom diskusij Yustinian I takozh namagavsya privesti tih chenciv yaki vse she vidhilyali rishennya Halkidonskogo soboru do spilkuvannya z velikoyu cerkvoyu Tochnij chas ciyeyi podiyi nevidomij ale yak vvazhayut ce bulo mizh 535 i 548 rokami Svyatogo Avraama Farshutskogo viklikali do Konstantinopolya i vin virishiv vzyati z soboyu chotiroh chenciv Pislya pributtya Yustinian viklikav yih i povidomiv sho voni abo prijmut rishennya radi abo vtratyat svoyi posadi Avraam vidmovivsya rozvazhati cyu ideyu Teodora namagalasya perekonati Yustiniana zminiti svoyu dumku mabut bezrezultatno Sam Avraam zayaviv u listi do svoyih chenciv sho vvazhaye za krashe zalishatisya u vignanni a ne pidpisuvati viru yaka na jogo dumku superechit viri Afanasiya Oleksandrijskogo Zahidne hristiyanstvo Shidne hristiyanstvo Protestantizm Yevangelizm Anabaptizm Anglikanstvo Kalvinizm Lyuteranstvo Latinska cerkva Katolicka cerkva Shidni katolicki cerkvi Shidna pravoslavna cerkva Oriyentalni pravoslavni cerkvi Cerkva Shodu Nestorianstvo Rozkol 1552 Assirijska cerkva Shodu Davnya cerkva Shodu Protestantska reformaciya XVI st Velika shizma XI st Efeskij sobor 431 Halkedonskij sobor 451 Rannye hristiyanstvo Derzhavna cerkva Rimskoyi imperiyi Velika cerkva Povne spilkuvannya HH stolittya Do 20 go stolittya halkedonskij rozkol ne sprijmavsya z takoyu zh vazhlivistyu i pislya kilkoh zustrichej mizh vlastyami Svyatogo Prestolu ta Oriyentalnim Pravoslav yam u spilnij zayavi sirijskogo patriarha Mar Ignatiya Zakki I Ivasa ta Rimskogo Papi z yavilisya primirennya Ivan Pavlo II u 1984 roci Plutanina ta rozkol sho vidbulisya mizh yih Cerkvami v piznishi stolittya voni usvidomlyuyut sogodni zhodnim chinom ne vplivayut i ne torkayutsya suti yih viri oskilki voni vinikli lishe cherez riznicyu v terminologiyi ta kulturi ta v riznih formulah prijnyatih riznimi teologichnimi shkoli shob visloviti te same Vidpovidno sogodni mi ne znahodimo realnih pidstav dlya sumnih rozkoliv ta rozkoliv yaki zgodom vinikli mizh nami stosovno doktrini Vtilennya Na slovah i v zhitti mi viznayemo spravzhnye vchennya pro Hrista nashogo Gospoda nezvazhayuchi na riznicyu v tlumachenni takoyi doktrini sho vinikla pid chas Halkedonskogo Soboru Zgidno z kanonami shidnih pravoslavnih cerkov chotiri yepiskopi Rimu Konstantinopolya Oleksandriyi ta Antiohiyi otrimali status patriarhiv inshimi slovami drevni apostolski centri hristiyanstva Pershim Nikejskim Soborom sho peredbachav rozkol kozhen z chotiroh patriarhiv vidpovidav za cih yepiskopiv i cerkvi v mezhah svoyeyi vlasnoyi teritoriyi Cerkvi Takim chinom yepiskop Rimu zavzhdi vvazhav sho inshi ye povnistyu suverennimi u svoyemu rajoni a takozh pershimi sered rivnih zavdyaki tradicijnomu perekonannya sho apostoli Svyatij Petro ta Svyatij Pavlo buli zamucheni v Rimi Tehnichnoyu prichinoyu rozkolu bulo te sho yepiskopi Rimu ta Konstantinopolya vidluchili vid cerkvi nehalkedonskih yepiskopiv u 451 r za te sho voni vidmovilis prijnyati vchennya u dvoh prirodah tim samim ogolosivshi yih poza spilkuvannyam Najvisha posada oriyentalnogo pravoslav ya ce patriarh U miscevih oriyentalnih pravoslavnih gromadah koptskoyi virmenskoyi eritrejskoyi efiopskoyi sirijskoyi ta indijskoyi Malankarskoyi pravoslavnih cerkov ye patriarhi Titul papi yak jogo vikoristovuvav providnij yepiskop Koptskoyi cerkvi maye znachennya Batko i ne ye yurisdikcijnim titulom BogosluzhinnyaAsuanskij koptskij pravoslavnij sobor v Yegipti Shidni pravoslavni hristiyani taki yak kopti sirijci ta indianci vikoristovuyut breviarij takij yak Agpeya ta Shehimo vidpovidno shob molitisya za kanonichnimi godinami sim raziv na den divlyachis na shid u napryamku do Yerusalimu v ochikuvanni Drugogo prishestya Isusa cya hristiyanska praktika syagaye svoyim korinnyam u Psalom 118 164 v yakomu prorok David molitsya Bogovi sim raziv na den Pered molitvoyu voni miyut ruki ta oblichchya shob pered tim buti chistimi i podati najkrashe Bogu vzuttya znimayetsya shob viznati sho htos molitsya pered svyatim Bogom U cij hristiyanskij tradiciyi zavedeno shob zhinki pid chas molitvi nosili hristiyanski golovni ubori Virmenska apostolska cerkva Malankarska pravoslavna sirijska cerkva ta Sirijska pravoslavna cerkva vidznachayut svyata za grigorianskim kalendarem Efiopska pravoslavna cerkva Tevahedo ta Eritrejska pravoslavna cerkva Tevahedo za efiopskim kalendarem a Koptska pravoslavna cerkva Aleksandriyi za koptskim kalendarem Varto zauvazhiti sho efiopskij i koptskij kalendari mayut tu astronomichnu hibu sho i yulianskij kalendar Geografichnij rozpodilZgidno z Enciklopediyeyu religiyi oriyentalne pravoslav ya ye hristiyanskoyu tradiciyeyu najvazhlivishoyu z tochki zoru kilkosti virnih sho prozhivayut na Blizkomu Shodi yaka poryad z inshimi shidnohristiyanskimi spilnotami yavlyaye soboyu avtohtonnu hristiyansku prisutnist vitoki yakoyi syagayut she chasiv narodzhennya ta poshirennya islamu na Blizkomu Shodi Ce dominuyucha religiya u Virmeniyi 94 ta etnichno neviznanoyu Nagirno Karabahskoyu Respublikoyu 95 Oriyentalne pravoslav ya ye perevazhayuchoyu religiyeyu v Efiopiyi 43 1 todi yak protestanti stanovlyat 19 4 a islam 34 1 Najbilsh poshirenij vin u dvoh regionah Efiopiyi Amhari 82 ta Tigreyi 96 a takozh u stolici Addis Abebi 75 Ce takozh odna z dvoh osnovnih religij v Eritreyi 40 Ce menshist v Yegipti lt 20 Sudani 3 5 Siriyi 2 3 z 10 zagalnoyi kilkosti hristiyan Livani 10 z 40 hristiyan v Livani abo 200 000 virmen ta chleniv Cerkvi Shodu ta Kerali Indiya 7 iz 20 zagalnoyi kilkosti hristiyan u Kerali Za zagalnoyu kilkistyu chleniv Efiopska cerkva ye najbilshoyu z usih shidnih pravoslavnih cerkov i posidaye druge misce sered usih pravoslavnih cerkov sered shidnih ta shidnih cerkov kilkist perevishuye lishe Rosijska pravoslavna cerkva Takozh osoblive znachennya mayut Konstantinopolskij virmenskij patriarhat u Turechchini ta Virmenska apostolska cerkva Iranu Ci oriyentalni pravoslavni cerkvi predstavlyayut najbilshu hristiyansku menshinu v oboh cih perevazhno musulmanskih krayinah Turechchini ta Irani Organizaciyi Oriyentalni pravoslavni cerkvi ce spilnist shesti avtokefalnih tobto administrativno povnistyu nezalezhnih regionalnih cerkov Kozhna cerkva viznachila geografichni mezhi svoyeyi yurisdikciyi i neyu keruye rada yepiskopiv abo sinod pid golovuvannyam starshogo yepiskopa yiyi predstoyatelya abo pershogo iyerarha Predstoyatel mozhe nositi pochesnij titul papi za Oleksandrijskoyu tradiciyeyu patriarha abani za efiopskoyu tradiciyeyu abo katolikosa Kozhna oblasna cerkva skladayetsya z ustanovchih yeparhij abo yeparhij yakimi keruye yepiskop Deyaki cerkvi dali yeparhiyu abo grupu yeparhij riznogo stupenya avtonomiyi samovryaduvannya Taki avtonomni cerkvi pidtrimuyut riznij riven zalezhnosti vid svoyeyi materi cerkvi yak pravilo ce viznacheno v dokumenti pro avtonomiyu Nizhche navedeno perelik shesti avtokefalnih pravoslavnih cerkov sho stanovlyat osnovnu chastinu shidnogo pravoslavnogo hristiyanstva i vsi voni mayut tituli rivni mizh soboyu Vihodyachi z viznachen spisok vedetsya v alfavitnomu poryadku takozh perelicheni deyaki avtonomni cerkvi ta ekzarhati sho vhodyat do yih skladu Isnuye ryad cerkov yaki vvazhayutsya nekanonichnimi ale chleni ta svyashennosluzhiteli yakih mozhut abo ne mozhut buti u spilkuvanni z bilshim oriyentalnim pravoslavnim spilkuvannyam Prikladami mozhut buti Keltska pravoslavna cerkva ta ostannim chasom Britanska pravoslavna cerkva Ci organizaciyi perejshli i vijshli z oficijnogo viznannya ale chleni ridko stikayutsya z vidluchennyam koli viznannya zakinchuyetsya Primativ cih cerkov yak pravilo nazivayut episcopi vagantes abo vaganti Vnutrishni superechkiRozpodil oriyentalnih pravoslavnih hristiyan u sviti za krayinami Golovna religiya bilshe nizh 75 Golovna religiya 50 75 Vazhliva religiya menshin 20 50 Vazhliva religiya menshin 5 20 Religiya menshin 1 5 Krihitna religiya menshini menshe 1 ale maye pomisnu avtokefaliyu V oriyentalnih pravoslavnih cerkvah trivayut chislenni vnutrishni superechki Ci superechki sprichinyayut menshij abo bilshij stupin porushennya spilkuvannya Virmeniya Najmensh rozdilyayut ci superechki vseredini Virmenskoyi apostolskoyi cerkvi mizh Katolikosatom Echmiadzin i Katolikosatom Velikogo domu Kilikiyi Podil dvoh katolikosatativ vidbuvsya cherez chasti pereyizdi cerkovnih shtab kvartir cherez politichni ta vijskovi potryasinnya Podil mizh dvoma derzhavami posilivsya v radyanskij period Deyaki zahidni yepiskopi ta svyashennosluzhiteli vvazhali sho Svyatij Prestol Echmiadzina buv polonenoyu komunistichnoyu marionetkoyu Prihilniki ciyeyi zasnovanoyi gromadi nezalezhnoyi vid Echmiadzina zayavlyayuchi pro virnist Prestolu sho bazuyetsya v Anteliasi v Livani Diviziya bula oficijno oformlena v 1956 roci koli Anteliya Kilikijskij Prestol vidokremivsya vid Echmiadzinskogo prestolu Nezvazhayuchi na viznannya verhovenstva Katolikosa vsih virmen Kilikijskij katolikos upravlyaye duhovenstvom ta yeparhiyami samostijno Odnak superechka vzagali ne sprichinila porushennya spilkuvannya mizh dvoma cerkvami Efiopiya U 1992 roci pislya zrechennya Abuna Merkoriosa ta obrannya Abuna Paulosa deyaki efiopski pravoslavni yepiskopi v SShA stverdzhuvali sho novi vibori buli nedijsnimi i ogolosili pro svoyu nezalezhnist vid administraciyi Addis Abebi utvorivshi okremij sinod 27 lipnya 2018 roku predstavniki oboh sinodiv dosyagli zgodi Zgidno z umovami ugodi Abun Merkorios buv vidnovlenij na posadi patriarha poryad z Abune Matiasom nastupnikom Abuna Paulosa yakij i nadali bude vidpovidati za administrativni obov yazki a dva sinodi buli ob yednani v odin sinod a bud yaki vidluchennya mizh nimi skasovano Indiya Indijci yaki dotrimuyutsya oriyentalnoyi pravoslavnoyi viri nalezhat do Malankarskoyi pravoslavnoyi sirijskoyi cerkvi ta Yakobitskoyi sirijskoyi hristiyanskoyi cerkvi Ci dvi cerkvi buli ob yednani do 1912 roku i pislya 1958 roku ale znovu rozdililisya v 1975 roci Malankarska pravoslavna takozh vidoma yak Indijska pravoslavna cerkva ye avtokefalnoyu cerkvoyu Jogo ocholyuyut Katolikos Shodu ta Malankarskij mitropolit Yakobitska sirijska hristiyanska cerkva ye avtonomnim organom Sirijskoyi pravoslavnoyi cerkvi v Indiyi Jogo ocholyuye regionalnij golova Indiyi Katolikos Malabarska nezalezhna sirijska cerkva takozh dotrimuyetsya oriyentalnih pravoslavnih tradicij ale ne ye spilnoyu z inshimi oriyentalnimi pravoslavnimi cerkvami Vipadkovi plutaniniAssirijsku cerkvu Shodu inodi nepravilno opisuyut yak oriyentalnu pravoslavnu cerkvu hocha yiyi vitoki lezhat u superechkah sho pereduvali Halkedonskomu soboru i vona viplivaye z inshoyi hristologiyi nizh oriyentalne pravoslav ya Istorichna Cerkva Shodu bula cerkvoyu Velikogo Iranu i progolosila sebe vidokremlenoyu vid derzhavnoyi cerkvi Rimskoyi imperiyi u 424 27 rokah za roki do Halkidonu Teologichno Cerkva Shodu bula pov yazana z vchennyam pro nestorianizm i takim chinom vidkinula Efeskij sobor yakij ogolosiv nestorianstvo yeretichnim u 431 r Hristologiya oriyentalnih pravoslavnih cerkov faktichno rozvivalasya yak reakciya proti nestorianskoyi hristologiyi yaka pidkreslyuye vidminnist lyudskoyi ta bozhestvennoyi prirodi Hrista V Indiyi isnuye bagato dublyuyuchih cerkovnih yurisdikcij zdebilshogo iz sirijskoyu liturgijnoyu spadshinoyu z centrom u shtati Kerala Avtonomnu yakobitsku sirijsku hristiyansku cerkvu yaka vhodit do skladu Sirijskoyi pravoslavnoyi cerkvi dosit chasto plutayut z avtokefalnoyu Malankarskoyu pravoslavnoyu sirijskoyu cerkvoyu cherez shozhist yih nazv Div takozhShidne hristiyanstvo Pravoslavna cerkva Mizhparlamentska asambleya pravoslav ya Spisok hristiyanskih konfesij i cerkov Shidni katolicki cerkvi Velika CerkvaPrimitkiVirmenska apostolska cerkva Malankarska pravoslavna sirijska cerkva ta Sirijska pravoslavna cerkva Efiopska pravoslavna cerkva Tevahedo ta Eritrejska pravoslavna cerkva Tevahedo Koptska pravoslavna cerkva Aleksandriyi Deyaki gromadi Sagan O N PDF nbuv gov ua Arhiv originalu PDF za 27 chervnya 2020 Procitovano 23 chervnya 2020 Kallist Uer mitropolit Pravoslavna Cerkva K DUH I LITERA 2009 S 313 315 ISBN 978 966 378 096 2 www oikoumene org angl Arhiv originalu za 20 bereznya 2017 Procitovano 3 kvitnya 2017 Duffner Jordan Denari 13 lyutogo 2014 English Arhiv originalu za 27 lipnya 2020 Procitovano 26 lipnya 2020