Анабапти́сти (від грец. αναβαοτιζω — «знову занурюю», тобто «перехрещую»; «перехрещенці»; «повторно хрещений») — учасники народного, «плебейського», соціально-радикального крила протестантського руху епохи Реформації (XVI століття), який виник в основному в Німеччині, Швейцарії, і Нідерландах. За пацифістський напрямок релігійної політики виступали у своїй меншості. Творцями анабаптизму були швейцарські гуманісти і , які не визнавали хрещення немовлят та практикували повторне хрещення дорослих, і твердили, що лише дорослі здатні свідомо й вільно вибирати віросповідання. Самі вони, хрещені немовлятами як католики, свідомо перехрещувалися, щоб засвідчити власне духовне оновлення, його особистісний характер.
Реформація![]() |
Рух і Ключові події
(Предтечі Реформації)
|
Історія
Передумови виникнення
У кінці XV — на початку XVI століття поступово посилювалося критичне ставлення до Римо-католицької церкви і духівництва. Церква була просякнута корупцією та аморальністю, тому чимало людей вважало, що необхідно досягнути корінних змін у її основі. У 1517 році Мартін Лютер закликав громадськість до реформ. До суперечки приєдналися й інші. Так було покладено початок протестантській Реформації.
Однак реформатори не мали послідовної стратегії щодо того, якими саме і наскільки радикальними мають бути зміни. Багато хто визнавав, що в питаннях поклоніння потрібно неухильно дотримуватися Біблії. Але реформатори навіть не могли дійти згоди у тлумаченні біблійних вчень. Деякі особи вважали, що Реформація просувається надто повільно. Саме серед них і зародився рух анабаптистів.
«Власне кажучи, існував не один баптистський рух, їх було кілька»,— пише у своїй книжці «Хрестителі. Історія і значення» («Die Täufer—Geschichte und Deutung»). Наприклад, 1521 року четверо чоловіків, що називали себе пророками з Цвікау, привернули до себе загальну увагу, проповідуючи анабаптистські вчення у Віттенберзі. А в 1525 році група анабаптистів сформувалась у швейцарському місті Цюриху. Громади анабаптистів виникли також у Моравії (тепер Чехія) і в Нідерландах.
Мюнстерська історія
У середні віки в Мюнстері проживало близько 10 000 мешканців. Місто було оточене майже неприступною системою захисних споруд, приблизно 90 метрів завширшки та довжиною 5 кілометрів. Проте спокій у місті був зовсім не таким непорушним, як укріплення довкола нього. У книжці «Царство анабаптистів», виданій музеєм міста Мюнстера, згадуються «внутрішні політичні суперечки між членами міської ради і гільдіями». У додаток до цього жителі були обурені поведінкою духівництва. Мюнстер підтримав Реформацію і в 1533 році з католицького міста перетворився на лютеранське.
Серед найпомітніших реформістських проповідників у Мюнстері був , особа доволі імпульсивна, який «зайняв явно анабаптистську позицію; він і його товариші відмовилися хрестити немовлят». У Мюнстері він заручився підтримкою народу, хоча декому його нетрадиційні погляди здавались надто радикальними. «Чимраз більше людей, котрим подобався старий порядок, із тривожними передчуттями покидали місто. До Мюнстера звідусюди стікались анабаптисти, які сподівалися, що там здійсняться їхні мрії». Унаслідок такого великого скупчення анабаптистів у Мюнстері відбулися жахливі події.
Значну роль у цих подіях, відіграли двоє нідерландських іммігрантів: пекар з міста Гарлема, , та , справжнє ім'я . Матіс заявив, що він пророк, і проголосив квітень 1534 року часом другого приходу Христа. Мюнстер було оголошено Новим Єрусалимом, про який говориться в Біблії, і місто поринуло в очікування кінця світу. Ротманн вирішив, що все майно має перейти у спільну власність. Перед дорослими жителями стояв вибір: охреститися чи покинути місто. Проводились масові хрещення; дехто хрестився лише для того, щоб не залишати свого дому і маєтків.
Інші громади охопив жах, адже Мюнстер став першим містом, в якому найпотужнішою релігійною й політичною силою були анабаптисти. Згідно з книжкою «Хрестителі в Мюнстері», це стало причиною «ворожого ставлення до Мюнстера всієї Священної Римської імперії германської нації» («Die Täufer zu Münster»). Місцева високопоставлена особа, князь-єпископ граф Франц фон Вальдек, зібрав військо, щоб узяти Мюнстер в облогу. До складу війська ввійшли як лютерани, так і католики. Ці дві релігії, що до того часу стояли по різні боки Реформації і між якими невдовзі мала розпочатися запекла Тридцятилітня війна, спільними силами виступили проти анабаптистів.
Жителі Мюнстера не дуже переймалися тим, що місто опинилося в облозі; вони перебували під захистом міських мурів. У квітні 1534 року, коли, як очікувалось, мав відбутися другий прихід Христа, Матіс, впевнений у божественному захисті, виїхав з міста на білому коні. Однак Матісові прибічники побачили через міський мур, як воїни порубали Матіса на шматки, а його голову піднесли на довгому кілку.
Наступником Матіса був Іоанн Лейденський. Очоливши мюнстерських анабаптистів, він став їхнім царем Яном. Жінок у місті було набагато більше, ніж чоловіків, і з огляду на таку диспропорцію новий цар заохотив чоловіків брати собі стільки дружин, скільки вони вважатимуть за потрібне. Про крайнощі, притаманні царству анабаптистів у Мюнстері, свідчить той факт, що перелюб і розпуста каралися там смертю, а багатошлюбність не лише допускалась, але й вважалася бажаною. Сам цар Ян узяв собі 16 дружин. Коли одна з них, Елізабет Вандшерер, попросила в нього дозволу покинути місто, їй публічно відтяли голову.
У червні 1535 року, після 14 місяців облоги, місто врешті-решт було захоплене. Такого руйнування Мюнстер більше не бачив аж до Другої світової війни. Ротманну вдалося втекти, а цар Ян та ще двоє анабаптистських провідників потрапили в полон і, зазнавши тортур, були страчені. Їхні тіла помістили в клітки, які повісили на башті церкви св. Ламберта. Це мало «служити страшним попередженням для усіх потенційних порушників спокою», пояснює Зайферт. Отже, втручання в політичні справи привело до жахливих наслідків.
Інші громади анабаптистів зазнавали переслідувань по усій Європі впродовж кількох років. З плином часу їх очолив колишній священник Менно Сімонс, і згодом члени цієї групи стали відомі як меноніти або отримали інші назви.
Здебільшого анабаптисти були віруючими людьми, котрі намагалися дотримуватись біблійних принципів. Однак у Мюнстері прихильники радикальних поглядів підбурили анабаптистів відмовитися від своєї позиції і втягнутись у політику. Щойно це сталося, рух перетворився на революційну силу. А це принесло з собою катастрофічні наслідки як для руху анабаптистів, так і для середньовічного Мюнстера.
Люди, які відвідують центр міста, все ще бачать нагадування про жахливі події майже п'ятсотрічної давності — три залізні клітки, що звисають з церковної башти.
Основні принципи вчення
Анабаптисти заперечують церковну ієрархію, оскільки в анабаптистів поставлено за ціль повернення до засад первісного християнства. До їх числа належать представники різних протестантських течій, яких об'єднували так звана ідея «церкви обранців», — і зреформовані релігійні постулати рівності й справедливості на суспільне життя.
Представники цієї течії також були переконані, що церква — це община братів, тому потрібно жити у братських комунах, де за членами церкви спостерігали старійшини. Також саме анабаптисти вперше у протестантизмі започаткували інститут учнівства, де пастори або лідери общин брали під своє духовне крило рядових членів церкви і протягом життя персонально навчали християнської віри. Потрібно зазначити, що надалі анабаптистський інститут учнівства членів церкви був запозичений неохристиянською «Церквою Христа», у якій пастори та духовні лідери стали вчителями для членів церкви. На думку анабаптистів, учнівство – це шлях і наближення віруючого до розуміння сутності Ісуса Христа. На їхній погляд, Христос був великим учителем, який обрав 12 апостолів у якості своїх учнів. Тому будь-який член християнської громади є учнем Христа. Оскільки всі учні не можуть самостійно зрозуміти вчення Христа, є молодші вчителі — пастори і глави общин.
Анабаптизм заперечував насильне навернення у віру. Його адепти стверджували, що кожна людина самовільно повинна обирати ту християнську церкву, яку вважає істинною. Також анабаптисти одні із перших у протестантизмі почали говорити про релігійний пацифізм у християнстві. Вони також були противниками військової служби, хоча в деяких випадках для захисту своєї віри вдавалися до фізичної розправи, як було, наприклад, у Мюнстері.
Представники цієї течії підкреслювали пророцтва близького другого пришестя Христа (есхатологія) і встановлення його тисячолітнього царства (хіліазм).
Найголовнішою ідеєю анабаптистів було хрещення людини в дорослому віці. Проте хрещення дорослих не було лише питанням релігійної догматики, воно мало безпосередній зв'язок із владою над людьми. Якби людину хрестили вже в дорослому віці, вона мала б можливість прийняти власне рішення відповідно до своїх переконань. Тоді дехто не став би хреститися взагалі. Такі нехрещені особи принаймні деякою мірою залишалися б поза сферою впливу церкви. Отже, для деяких церков хрестити дорослих означало втратити свою владу.
Саме з цієї причини як католики, так і лютерани виступали проти хрещення дорослих. Після 1529 року принаймні в деяких місцевостях тим, хто хрестив дорослих або хто хрестився в дорослому віці, загрожувала смертна кара. За словами журналіста Томаса Зайферта, анабаптистів «жорстоко переслідували по всій Священній Римській імперії германської нації». Апогеєм переслідувань стали події, що відбулися в місті Мюнстері.
Ідейні послідовники анабаптизму
Ідеї анабаптизму вилилися у три протестантські конфесії, такі як: меноніти, баптисти та аміші. Загалом анабаптизм став наріжним каменем всього євангельського протестантизму.
- Меноніти — протестанський рух, під проводом голландського священика Менно Симонса (1492—1559), який порвав із католицизмом і об'єднав навколо себе кілька груп місцевих анабаптистів. Доктрину нової конфесії Симонс виклав у «Засадах християнського вчення» (1539). До віросповідних засад меннонітства належать принципи спасіння особистою вірою, загального священства, покаяння. Вони не вірять і передвизначення і практикують свідоме хрещення «за вірою», обряди ламання хліба та обмивання ніг. Світська клятва або присяга вважається гріхом. Це нерідко призводило до заперечення державної служби, у тому числі військової. Свої громади менноніти розглядають як «общини святих», «відроджених обранців». З середини XVI століття через репресії ортодоксів-кальвіністів чимало меннонітів емігрувало з Голландії до Німеччини та Польщі. Там вони знаходили нових послідовників
- Баптисти — протестантський рух, ідеї якого були притаманні радикальним рухам епохи Реформації. Як самостійна течія він виник на базі пуританізму та конгреаціоналізму. У 1609 році в Амстердамі англійські емігранти-конгрегаціоналісти на чолі з Джоном Смітом створили першу баптистську громаду. За два роки, повернувшись до Англії, група послідовників опублікувала «Декларацію віри», де проголошувалися принципи віровчення перших, генеральних баптистів. Основним джерелом віровчення є Біблія, у проповіді переважають релігійно-моральні настанови. У повсякденному житті обов'язковимє взаємодопомога, утримання від алкоголю, тютюну, брутальної поведінки. Серед основних обрядів — «водяне хрещення», ломлення хліба, висвячення служителів, укладання шлюбу та поховання. Баптисти відзначають основні християнські свята, пов'язані з особою Ісуса Христа та відзначені в Біблії. Суто баптистське свято — День Жнив (розуміється не тільки як збирання плодів людської праці, а й прилучення до віри нових послідовників. Центром релігійного та громадського життя є церква-громада. Її членами вважаються «навернені до Христа» дорослі, що пройшли хрещення через занурення. Громада — «помісна церква» — є автономною і вирішенні внутрішніх питань та незалежною від світської влади. Основні рішення приймаються на демократичній основі; громаду очолюють обрані рада та пресвітер.
- Аміші — менонітська течія анабаптистичного походження. Християнська спільнота, засновником якої був — Якоб Амман, священик зі Швейцарії, що емігрував у Ельзас. Церковну доктрину амішів можна характеризувати як найконсервативніший варіант менонітства. Рух амішів-менонітів походить від релігійного братства, що виникло у XVI столітті, відомого як «швейцарські брати». Швейцарські брати були анабаптисти; їх також часто розглядають як частину радикальної Реформації. Поява швейцарських братів походить від Фелікса Манца (1498—1527) і Конрада Гребеля (1498—1526), (нім. Schweizer Brüder, англ. Swiss Brethren), котрі відокремилися від реформата Ульріха Цвінглі (1484—1531). Історія Церкви амішів почалася з розламу в групі швейцарських і Ельзаських анабаптистів 1693 р. під проводом Якоба Аммана (1656—1730), прізвищем якого також називали самих Амішів або «менонітські Аміші».
Джерела
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Стаття на сайті Інституту історії України Національної академії наук України [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Хто такі анабаптисти? // Вартова башта. — 2004. — 15 червня. — С. 11-13. — Режим доступу: https://wol.jw.org/uk/wol/d/r15/lp-k/2004443 [ 3 грудня 2017 у Wayback Machine.] (дата звернення: 03.12.2017). — Назва з екрана.
- Головащенко С. Історія християнства: курс лекцій: навч. посіб. / С. Головащенко. — Київ: Либідь, 1999. — 352 с.
- Лубський В. І. Історія релігій: підручник / В. І. Лубський, М. В. Лубська. — Київ: ЦУЛ, 2004. — 696 с.
Посилання
- Анабаптисти [ 15 квітня 2021 у Wayback Machine.] // Українська Релігієзнавча Енциклопедія
- Анабаптисти [ 11 березня 2021 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1957. — Т. 1, кн. I : Літери А — Б. — С. 28. — 1000 екз.
![]() | Це незавершена стаття про християнську . Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Anabapti sti vid grec anabaotizw znovu zanuryuyu tobto perehreshuyu perehreshenci povtorno hreshenij uchasniki narodnogo plebejskogo socialno radikalnogo krila protestantskogo ruhu epohi Reformaciyi XVI stolittya yakij vinik v osnovnomu v Nimechchini Shvejcariyi i Niderlandah Za pacifistskij napryamok religijnoyi politiki vistupali u svoyij menshosti Tvorcyami anabaptizmu buli shvejcarski gumanisti i yaki ne viznavali hreshennya nemovlyat ta praktikuvali povtorne hreshennya doroslih i tverdili sho lishe dorosli zdatni svidomo j vilno vibirati virospovidannya Sami voni hresheni nemovlyatami yak katoliki svidomo perehreshuvalisya shob zasvidchiti vlasne duhovne onovlennya jogo osobistisnij harakter Reformaciya 95 tez Kontrreformaciya Ruh i Protestantizm Reformaciya v Nimechchini Lyuteranstvo Anabaptizm Reformaciya u Shvejcariyi Kalvinizm Reformaciya v Niderlandah Menonitstvo Reformaciya v Angliyi Anglikanstvo Puritanstvo Reformaciya v Shotlandiyi Presviterianstvo Reformaciya u Franciyi Gugenoti Reformaciya v Polshi Socinianstvo Reformaciya v Italiyi Reformaciya v Chehiyi Klyuchovi podiyi Lejpcizkij disput Vormskij edikt Selyanska vijna v Nimechchini Shpayerska protestaciya Marburzkij disput Augsburzkij rejhstag Augsburzkij mir Vestfalskij mir Martin Lyuter Nimechchina 1483 1546 Filip Melanhton Nimechchina 1497 1560 Gans Tausen Daniya 1494 1561 Olaus Petri Shveciya 1493 1552 Ulrih Cvingli Shvejcariya 1484 1531 Zhan Kalvin Shvejcariya 1509 1564 Tomas Kranmer Angliya 1489 1556 Dzhon Noks Shotlandiya 1514 1572 Fausto Soccini Polsha 1539 1604 Predtechi Reformaciyi Valdensi Avinjonskij polon Pap 1309 1377 Lollardi Zahidna shizma 1378 1417 Gusitski vijni 1420 do 1434 Pivnichne Vidrodzhennya Cej shablon pereglyanutiobgovoritiredaguvatiIstoriyaPeredumovi viniknennya U kinci XV na pochatku XVI stolittya postupovo posilyuvalosya kritichne stavlennya do Rimo katolickoyi cerkvi i duhivnictva Cerkva bula prosyaknuta korupciyeyu ta amoralnistyu tomu chimalo lyudej vvazhalo sho neobhidno dosyagnuti korinnih zmin u yiyi osnovi U 1517 roci Martin Lyuter zaklikav gromadskist do reform Do superechki priyednalisya j inshi Tak bulo pokladeno pochatok protestantskij Reformaciyi Odnak reformatori ne mali poslidovnoyi strategiyi shodo togo yakimi same i naskilki radikalnimi mayut buti zmini Bagato hto viznavav sho v pitannyah pokloninnya potribno neuhilno dotrimuvatisya Bibliyi Ale reformatori navit ne mogli dijti zgodi u tlumachenni biblijnih vchen Deyaki osobi vvazhali sho Reformaciya prosuvayetsya nadto povilno Same sered nih i zarodivsya ruh anabaptistiv Vlasne kazhuchi isnuvav ne odin baptistskij ruh yih bulo kilka pishe u svoyij knizhci Hrestiteli Istoriya i znachennya Die Taufer Geschichte und Deutung Napriklad 1521 roku chetvero cholovikiv sho nazivali sebe prorokami z Cvikau privernuli do sebe zagalnu uvagu propoviduyuchi anabaptistski vchennya u Vittenberzi A v 1525 roci grupa anabaptistiv sformuvalas u shvejcarskomu misti Cyurihu Gromadi anabaptistiv vinikli takozh u Moraviyi teper Chehiya i v Niderlandah Myunsterska istoriya U seredni viki v Myunsteri prozhivalo blizko 10 000 meshkanciv Misto bulo otochene majzhe nepristupnoyu sistemoyu zahisnih sporud priblizno 90 metriv zavshirshki ta dovzhinoyu 5 kilometriv Prote spokij u misti buv zovsim ne takim neporushnim yak ukriplennya dovkola nogo U knizhci Carstvo anabaptistiv vidanij muzeyem mista Myunstera zgaduyutsya vnutrishni politichni superechki mizh chlenami miskoyi radi i gildiyami U dodatok do cogo zhiteli buli obureni povedinkoyu duhivnictva Myunster pidtrimav Reformaciyu i v 1533 roci z katolickogo mista peretvorivsya na lyuteranske Sered najpomitnishih reformistskih propovidnikiv u Myunsteri buv osoba dovoli impulsivna yakij zajnyav yavno anabaptistsku poziciyu vin i jogo tovarishi vidmovilisya hrestiti nemovlyat U Myunsteri vin zaruchivsya pidtrimkoyu narodu hocha dekomu jogo netradicijni poglyadi zdavalis nadto radikalnimi Chimraz bilshe lyudej kotrim podobavsya starij poryadok iz trivozhnimi peredchuttyami pokidali misto Do Myunstera zvidusyudi stikalis anabaptisti yaki spodivalisya sho tam zdijsnyatsya yihni mriyi Unaslidok takogo velikogo skupchennya anabaptistiv u Myunsteri vidbulisya zhahlivi podiyi Znachnu rol u cih podiyah vidigrali dvoye niderlandskih immigrantiv pekar z mista Garlema ta spravzhnye im ya Matis zayaviv sho vin prorok i progolosiv kviten 1534 roku chasom drugogo prihodu Hrista Myunster bulo ogolosheno Novim Yerusalimom pro yakij govoritsya v Bibliyi i misto porinulo v ochikuvannya kincya svitu Rotmann virishiv sho vse majno maye perejti u spilnu vlasnist Pered doroslimi zhitelyami stoyav vibir ohrestitisya chi pokinuti misto Provodilis masovi hreshennya dehto hrestivsya lishe dlya togo shob ne zalishati svogo domu i mayetkiv Inshi gromadi ohopiv zhah adzhe Myunster stav pershim mistom v yakomu najpotuzhnishoyu religijnoyu j politichnoyu siloyu buli anabaptisti Zgidno z knizhkoyu Hrestiteli v Myunsteri ce stalo prichinoyu vorozhogo stavlennya do Myunstera vsiyeyi Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi germanskoyi naciyi Die Taufer zu Munster Misceva visokopostavlena osoba knyaz yepiskop graf Franc fon Valdek zibrav vijsko shob uzyati Myunster v oblogu Do skladu vijska vvijshli yak lyuterani tak i katoliki Ci dvi religiyi sho do togo chasu stoyali po rizni boki Reformaciyi i mizh yakimi nevdovzi mala rozpochatisya zapekla Tridcyatilitnya vijna spilnimi silami vistupili proti anabaptistiv Zhiteli Myunstera ne duzhe perejmalisya tim sho misto opinilosya v oblozi voni perebuvali pid zahistom miskih muriv U kvitni 1534 roku koli yak ochikuvalos mav vidbutisya drugij prihid Hrista Matis vpevnenij u bozhestvennomu zahisti viyihav z mista na bilomu koni Odnak Matisovi pribichniki pobachili cherez miskij mur yak voyini porubali Matisa na shmatki a jogo golovu pidnesli na dovgomu kilku Nastupnikom Matisa buv Ioann Lejdenskij Ocholivshi myunsterskih anabaptistiv vin stav yihnim carem Yanom Zhinok u misti bulo nabagato bilshe nizh cholovikiv i z oglyadu na taku disproporciyu novij car zaohotiv cholovikiv brati sobi stilki druzhin skilki voni vvazhatimut za potribne Pro krajnoshi pritamanni carstvu anabaptistiv u Myunsteri svidchit toj fakt sho perelyub i rozpusta karalisya tam smertyu a bagatoshlyubnist ne lishe dopuskalas ale j vvazhalasya bazhanoyu Sam car Yan uzyav sobi 16 druzhin Koli odna z nih Elizabet Vandsherer poprosila v nogo dozvolu pokinuti misto yij publichno vidtyali golovu U chervni 1535 roku pislya 14 misyaciv oblogi misto vreshti resht bulo zahoplene Takogo rujnuvannya Myunster bilshe ne bachiv azh do Drugoyi svitovoyi vijni Rotmannu vdalosya vtekti a car Yan ta she dvoye anabaptistskih providnikiv potrapili v polon i zaznavshi tortur buli stracheni Yihni tila pomistili v klitki yaki povisili na bashti cerkvi sv Lamberta Ce malo sluzhiti strashnim poperedzhennyam dlya usih potencijnih porushnikiv spokoyu poyasnyuye Zajfert Otzhe vtruchannya v politichni spravi privelo do zhahlivih naslidkiv Inshi gromadi anabaptistiv zaznavali peresliduvan po usij Yevropi vprodovzh kilkoh rokiv Z plinom chasu yih ocholiv kolishnij svyashennik Menno Simons i zgodom chleni ciyeyi grupi stali vidomi yak menoniti abo otrimali inshi nazvi Zdebilshogo anabaptisti buli viruyuchimi lyudmi kotri namagalisya dotrimuvatis biblijnih principiv Odnak u Myunsteri prihilniki radikalnih poglyadiv pidburili anabaptistiv vidmovitisya vid svoyeyi poziciyi i vtyagnutis u politiku Shojno ce stalosya ruh peretvorivsya na revolyucijnu silu A ce prineslo z soboyu katastrofichni naslidki yak dlya ruhu anabaptistiv tak i dlya serednovichnogo Myunstera Lyudi yaki vidviduyut centr mista vse she bachat nagaduvannya pro zhahlivi podiyi majzhe p yatsotrichnoyi davnosti tri zalizni klitki sho zvisayut z cerkovnoyi bashti Osnovni principi vchennyaAnabaptisti zaperechuyut cerkovnu iyerarhiyu oskilki v anabaptistiv postavleno za cil povernennya do zasad pervisnogo hristiyanstva Do yih chisla nalezhat predstavniki riznih protestantskih techij yakih ob yednuvali tak zvana ideya cerkvi obranciv i zreformovani religijni postulati rivnosti j spravedlivosti na suspilne zhittya Predstavniki ciyeyi techiyi takozh buli perekonani sho cerkva ce obshina brativ tomu potribno zhiti u bratskih komunah de za chlenami cerkvi sposterigali starijshini Takozh same anabaptisti vpershe u protestantizmi zapochatkuvali institut uchnivstva de pastori abo lideri obshin brali pid svoye duhovne krilo ryadovih chleniv cerkvi i protyagom zhittya personalno navchali hristiyanskoyi viri Potribno zaznachiti sho nadali anabaptistskij institut uchnivstva chleniv cerkvi buv zapozichenij neohristiyanskoyu Cerkvoyu Hrista u yakij pastori ta duhovni lideri stali vchitelyami dlya chleniv cerkvi Na dumku anabaptistiv uchnivstvo ce shlyah i nablizhennya viruyuchogo do rozuminnya sutnosti Isusa Hrista Na yihnij poglyad Hristos buv velikim uchitelem yakij obrav 12 apostoliv u yakosti svoyih uchniv Tomu bud yakij chlen hristiyanskoyi gromadi ye uchnem Hrista Oskilki vsi uchni ne mozhut samostijno zrozumiti vchennya Hrista ye molodshi vchiteli pastori i glavi obshin Anabaptizm zaperechuvav nasilne navernennya u viru Jogo adepti stverdzhuvali sho kozhna lyudina samovilno povinna obirati tu hristiyansku cerkvu yaku vvazhaye istinnoyu Takozh anabaptisti odni iz pershih u protestantizmi pochali govoriti pro religijnij pacifizm u hristiyanstvi Voni takozh buli protivnikami vijskovoyi sluzhbi hocha v deyakih vipadkah dlya zahistu svoyeyi viri vdavalisya do fizichnoyi rozpravi yak bulo napriklad u Myunsteri Predstavniki ciyeyi techiyi pidkreslyuvali proroctva blizkogo drugogo prishestya Hrista eshatologiya i vstanovlennya jogo tisyacholitnogo carstva hiliazm Najgolovnishoyu ideyeyu anabaptistiv bulo hreshennya lyudini v doroslomu vici Prote hreshennya doroslih ne bulo lishe pitannyam religijnoyi dogmatiki vono malo bezposerednij zv yazok iz vladoyu nad lyudmi Yakbi lyudinu hrestili vzhe v doroslomu vici vona mala b mozhlivist prijnyati vlasne rishennya vidpovidno do svoyih perekonan Todi dehto ne stav bi hrestitisya vzagali Taki nehresheni osobi prinajmni deyakoyu miroyu zalishalisya b poza sferoyu vplivu cerkvi Otzhe dlya deyakih cerkov hrestiti doroslih oznachalo vtratiti svoyu vladu Same z ciyeyi prichini yak katoliki tak i lyuterani vistupali proti hreshennya doroslih Pislya 1529 roku prinajmni v deyakih miscevostyah tim hto hrestiv doroslih abo hto hrestivsya v doroslomu vici zagrozhuvala smertna kara Za slovami zhurnalista Tomasa Zajferta anabaptistiv zhorstoko peresliduvali po vsij Svyashennij Rimskij imperiyi germanskoyi naciyi Apogeyem peresliduvan stali podiyi sho vidbulisya v misti Myunsteri Idejni poslidovniki anabaptizmuIdeyi anabaptizmu vililisya u tri protestantski konfesiyi taki yak menoniti baptisti ta amishi Zagalom anabaptizm stav narizhnim kamenem vsogo yevangelskogo protestantizmu Menoniti protestanskij ruh pid provodom gollandskogo svyashenika Menno Simonsa 1492 1559 yakij porvav iz katolicizmom i ob yednav navkolo sebe kilka grup miscevih anabaptistiv Doktrinu novoyi konfesiyi Simons viklav u Zasadah hristiyanskogo vchennya 1539 Do virospovidnih zasad mennonitstva nalezhat principi spasinnya osobistoyu viroyu zagalnogo svyashenstva pokayannya Voni ne viryat i peredviznachennya i praktikuyut svidome hreshennya za viroyu obryadi lamannya hliba ta obmivannya nig Svitska klyatva abo prisyaga vvazhayetsya grihom Ce neridko prizvodilo do zaperechennya derzhavnoyi sluzhbi u tomu chisli vijskovoyi Svoyi gromadi mennoniti rozglyadayut yak obshini svyatih vidrodzhenih obranciv Z seredini XVI stolittya cherez represiyi ortodoksiv kalvinistiv chimalo mennonitiv emigruvalo z Gollandiyi do Nimechchini ta Polshi Tam voni znahodili novih poslidovnikiv Baptisti protestantskij ruh ideyi yakogo buli pritamanni radikalnim ruham epohi Reformaciyi Yak samostijna techiya vin vinik na bazi puritanizmu ta kongreacionalizmu U 1609 roci v Amsterdami anglijski emigranti kongregacionalisti na choli z Dzhonom Smitom stvorili pershu baptistsku gromadu Za dva roki povernuvshis do Angliyi grupa poslidovnikiv opublikuvala Deklaraciyu viri de progoloshuvalisya principi virovchennya pershih generalnih baptistiv Osnovnim dzherelom virovchennya ye Bibliya u propovidi perevazhayut religijno moralni nastanovi U povsyakdennomu zhitti obov yazkovimye vzayemodopomoga utrimannya vid alkogolyu tyutyunu brutalnoyi povedinki Sered osnovnih obryadiv vodyane hreshennya lomlennya hliba visvyachennya sluzhiteliv ukladannya shlyubu ta pohovannya Baptisti vidznachayut osnovni hristiyanski svyata pov yazani z osoboyu Isusa Hrista ta vidznacheni v Bibliyi Suto baptistske svyato Den Zhniv rozumiyetsya ne tilki yak zbirannya plodiv lyudskoyi praci a j priluchennya do viri novih poslidovnikiv Centrom religijnogo ta gromadskogo zhittya ye cerkva gromada Yiyi chlenami vvazhayutsya naverneni do Hrista dorosli sho projshli hreshennya cherez zanurennya Gromada pomisna cerkva ye avtonomnoyu i virishenni vnutrishnih pitan ta nezalezhnoyu vid svitskoyi vladi Osnovni rishennya prijmayutsya na demokratichnij osnovi gromadu ocholyuyut obrani rada ta presviter Amishi menonitska techiya anabaptistichnogo pohodzhennya Hristiyanska spilnota zasnovnikom yakoyi buv Yakob Amman svyashenik zi Shvejcariyi sho emigruvav u Elzas Cerkovnu doktrinu amishiv mozhna harakterizuvati yak najkonservativnishij variant menonitstva Ruh amishiv menonitiv pohodit vid religijnogo bratstva sho viniklo u XVI stolitti vidomogo yak shvejcarski brati Shvejcarski brati buli anabaptisti yih takozh chasto rozglyadayut yak chastinu radikalnoyi Reformaciyi Poyava shvejcarskih brativ pohodit vid Feliksa Manca 1498 1527 i Konrada Grebelya 1498 1526 nim Schweizer Bruder angl Swiss Brethren kotri vidokremilisya vid reformata Ulriha Cvingli 1484 1531 Istoriya Cerkvi amishiv pochalasya z rozlamu v grupi shvejcarskih i Elzaskih anabaptistiv 1693 r pid provodom Yakoba Ammana 1656 1730 prizvishem yakogo takozh nazivali samih Amishiv abo menonitski Amishi DzherelaUkrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 Stattya na sajti Institutu istoriyi Ukrayini Nacionalnoyi akademiyi nauk Ukrayini 5 bereznya 2016 u Wayback Machine Hto taki anabaptisti Vartova bashta 2004 15 chervnya S 11 13 Rezhim dostupu https wol jw org uk wol d r15 lp k 2004443 3 grudnya 2017 u Wayback Machine data zvernennya 03 12 2017 Nazva z ekrana Golovashenko S Istoriya hristiyanstva kurs lekcij navch posib S Golovashenko Kiyiv Libid 1999 352 s Lubskij V I Istoriya religij pidruchnik V I Lubskij M V Lubska Kiyiv CUL 2004 696 s PosilannyaAnabaptisti 15 kvitnya 2021 u Wayback Machine Ukrayinska Religiyeznavcha Enciklopediya Anabaptisti 11 bereznya 2021 u Wayback Machine Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1957 T 1 kn I Literi A B S 28 1000 ekz Ce nezavershena stattya pro hristiyansku Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi