Олекса́ндр Петро́вич Довже́нко (29 серпня (10 вересня) 1894, хутір В'юнище, нині у межах смт Сосниця, Чернігівська губернія, Російська імперія, нині Корюківський район, Чернігівська область, Україна — 25 листопада 1956, Передєлкіно, Московська область, Російська РФСР, СРСР) — український письменник, кінорежисер, кінодраматург, художник, класик світового кінематографа. Режисер культових кінострічок «Україна в огні», «Земля», «Звенигора», «Арсенал». Заслужений діяч мистецтв УРСР (1940), народний артист РРФСР (1950). Лауреат Ленінської (1959, посмертно) та двох Сталінських премій (1941, 1949), кавалер Ордена Леніна (1935).
Родовід Довженків
Предки Олександра Довженка були чумаками, що переселилися з Полтавщини у Сосницю ще у XVIII столітті. Засновником роду по батьковій лінії був Карпо, що народився 1760 року. У Карпа був син Григорій (народився 1786 року), у Григорія — Тарас (народився 1812 року), який разом із дружиною Марією мав багато синів, що їх у Сосниці по-вуличному величали Тарасовичами, а серед них — і Семен, дід Олександра, а в Семена — Петро, Самійло і Микола, відповідно батько й дядьки Олександра Петровича. У В'юнищах рід Довженків поважали аж настільки, що з вісімдесятих років XIX століття та вулиця, якій пізніше дали ім'я Шевченка, називалася просто Довженковою.
Мати Одарка Єрмолаївна, у дівоцтві Цигипа, була донькою Єрмолая Цигипи, сосницького ткача-художника.
Біографія
Дитинство
Народився на хуторі В'юнище (нині в межах смт Сосниця, Чернігівська область, Україна, за тодішнім адмінподілом — Чернігівська губернія, Російська імперія) у багатодітній селянській сім'ї. У різних джерелах називають різні дати народження О. Довженка: 10, 11 або 12 вересня. Згідно з актовим записом у метричній книзі Соборно-Троїцької церкви містечка Сосниця, він народився 29 серпня 1894 року за «старим стилем» — тобто 10 вересня за новим.
Батько й мати були неписьменні. Батько, Петро Семенович Довженко, належав до козацького стану.
Сім'я жила незаможно: землі було немало, проте вона була неродюча, натомість дітей було 14 — Василь (1881—1890), Лаврін (1883—1890), Оврам (1885—1905 (або 1907), Сергій (1887—1893), Іван (1889—1890), Григорій (1891—1892), Олександр (1894), Парасковія (1898—1899), Анна (1900—1918), Мотрона (1903), Андрій (1905—1925), Кулина (1907—1908 або 1909), Поліна (1909), а також дитина, яка померла при народженні чи у перші дні (Олександр згадував хлопчика як «нехрещений»), тому батько «наймався в підводчики та смолярував». Діти в сім'ї рано помирали, майже всі не досягнувши працездатного віку, тому в згадках про дитинство в уяві Олександра Довженка завжди поставали «плач і похорон». Він любив матір, про яку писав: «Народжена для пісень, вона проплакала усе життя, проводжаючи назавжди».
Вирішальним для характеру творчості майбутнього режисера почуттям стала любов до природи, яка визріла ще в дитинстві: мальовнича Десна, «казкова сіножать» на ній назавжди залишилися для Довженка найкрасивішим місцем на всій землі.
Вчився в Сосницькій початковій, а потім у вищій початковій школі. Навчання хлопчикові давалося легко — він був відмінником, хоча потім вважав, що це «вчителі самі щось зовсім не розуміють і тому їм здається, що я відмінник…». Загалом, Довженко зростав мрійливим, схильним до споглядальності: життя (тоді йому здавалось) йшло у двох вимірах — реальному і уявному. Пристрасті до чогось одного він не мав, натомість хотів вирізнятися, йому здавалося, що він може все, але «загалом мрії у виборі майбутньої професії літали у сфері архітектури, живопису, мореплавства далекого плавання, розведення риб і учителювання».
Юні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TVM4eE5DOUViM1o2YUdWdWEyOWZVM1IxWkdWdWRGOHhPVEV4TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRWIzWjZhR1Z1YTI5ZlUzUjFaR1Z1ZEY4eE9URXhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У 1911 році вступив до Глухівського вчительського інституту (зараз Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка), але не тому, що хотів стати вчителем, а тому, що мав право скласти туди іспити, та й стипендія там була 120 карбованців на рік. Він був наймолодшим серед студентів і тут, як пише сам Довженко, «перестав вірити в Бога, в чому й признався на сповіді законовчителю отцю Олександрові, єдиній ліберальній людині з усіх наших учителів». В інституті вперше познайомився з українськими книжками, які читали він і товариші потай від педагогів. Сам Довженко пізніше говорив: «Заборонено було в нашому середовищі розмовляти українською мовою. З нас готували учителів–обрусителів краю».
У 1914 році закінчив інститут та по закінченні його було спрямовано вчителювати до Хорошівського Вищого початкового училища, на території сучасної Житомирщини, де, за браком вчителів, він викладав природознавство, гімнастику, географію, фізику, історію, малювання. Першу світову він сприйняв «як обиватель», спершу радів та закидав квітами поранених, що «завалили» в Житомир, лише через кілька років почав дивитися на них «вже з тугою і соромом».
Доба національно-визвольних змагань
У той же час Довженко на деякий час став активістом українського самостійницького руху. Повалення самодержавства він зустрів з радістю «собаки, що зірвався з цепу», з вірою, що тепер «вже все цілком ясно, що земля у селян, фабрики у робітників, школи в учителів, лікарні у лікарів, Україна в українців, Росія в росіян». Але потім, переглянувши свої юнацькі гарячі пориви, Довженко назвав їх засліпленням людей, «що вийшли з погреба» — адже на той час він не мав «нормальної, здорової політичної освіти, найменшої уяви про боротьбу класів та партій», про марксизм.
Згодом він написав: «Український сепаратистський буржуазний рух здавався мені тоді найреволюційнішим рухом, найлівішим, отже, найкращим: що правіше — то гірше, що лівіше — то краще. Про комунізм я нічого не знав, і якби мене спитали тоді, хто такий Маркс, я відповів би, що це, мабуть, видавець різних книжок. […] Таким чином, я ввійшов у революцію не тими дверима».
1917 року на фронт його не взяли як «білобілетника», тож він переїхав на роботу до Києва, де теж учителював та разом з тим вчився в Київському комерційному інституті (нині Київський національний економічний університет) на економічному факультеті. Довженко вступив туди лише тому, що його атестат не давав можливості вступати до інших вищих навчальних закладів, і це був засіб здобути хоча б якусь вищу освіту. Вчився погано, бракувало часу та старанності. Того таки року, коли за гетьмана Павла Скоропадського в Києві відкрилася Українська академія мистецтв, став її слухачем. У 1918 році, як голова громади комерційного інституту, Довженко організував загальностудентський мітинг протесту проти призову до лав гетьманської армії. Учасників демонстрації було розігнано, близько двадцяти вбито, багатьох поранено.
Академію Довженко так і не закінчив, а інститут, за його словами, відвідував до 1920 чи 1921 року.
Упродовж 1918–1919 років воював проти більшовиків у лавах армії УНР. Як свідчив Довженків земляк, інженер Петро Шох (що пізніше емігрував), Довженко разом із ним був 1918 року вояком 3-го Сердюцького полку Української Армії. Це ж підтвердила й сестра першої дружини Олександра Довженка, згадуючи, як заходив до них Довженко в сивій шапці зі шликом наприкінці 1917 й на початку 1918 років, належачи до куреня Чорних гайдамаків, що брали участь у штурмі київського «Арсеналу». Ці події згодом, через 11 років, Довженко зобразив у своєму фільмі «Арсенал», але вже по другий бік барикад. За свідченнями того таки Шоха, Довженко пережив у Києві в підпіллі німецьку, російсько-радянську, російсько-монархічну та польську окупації, не один раз буваючи під загрозою розстрілу.
У серпні 1919 року — з двома товаришами втік до Житомира. Коли місто зайняли червоні, був заарештований Волинською ЧК, відправлений до концтабору як «ворог робітничо-селянського уряду», де протягом 3 місяців відбував покарання. Своїм порятунком зобов'язаний письменнику Василеві Еллану-Блакитному. Існує версія, що тоді ж його завербували чекісти. Відомо, що в цей час він влаштувався викладачем історії та географії у школу червоних старшин при штабі 44-ї стрілецької дивізії в Житомирі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV6THlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNOaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JWOGxSREFsT1VVbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqVWxSREFsUWtFbFJERWxPREVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNU5DVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ05pVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlY4bFJEQWxPVVVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpVbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ERWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqUWxSREVsT0RBdWFuQm4uanBn.jpg)
За порадою Еллана-Блакитного, на початку 1920 року вступив до партії боротьбистів. Внаслідок вмілих маніпуляцій Володимира Леніна ця партія швидко самоліквідувалася, а її члени влилися до лав КП(б)У. Сам Довженко так написав про це в автобіографії: «На початку 1920 року я вступив до партії боротьбистів. Цей вступ, невірний і непотрібний… Я дуже хотів вступити до Комуністичної партії більшовиків України, але вважав себе недостойним переступити її поріг, тому я пішов у боротьбисти, немов у підготовчий клас гімназії… Через кілька тижнів партія боротьбистів влилася в КП(б)У, і таким чином я став членом КП(б)У».
Автобіографію, посмертно опубліковану в журналі «Дніпро» в грудні 1957 року, О. Довженко написав 1939 року, тому біографи Довженка вважають, що багато чого у своїй біографії (зокрема і вступ до лав КП(б)У) він подав так, як було найбільш безпечно в ті часи.
У 1920 році Довженка призначили завідувати Житомирською партійною школою. Але натомість він потрапив до польського полону, де його показово розстріляли холостими, обіцяючи наступного разу справжній розстріл. Та йому вдалося втекти.
Довженкознавець Сергій Тримбач вважає: «Довженко, як і чимала кількість українських інтелектуалів 20-років, вірив, що можна поєднати силу і міць більшовицької ідеї і українську натуру. Він, як і чимало ровесників, обпікшись на поразці українців у роки громадянської війни, зробив ставку на силу й на те, що ця сила більшовика допоможе воскресити Україну та українську культуру як таку. Він помилився».
Ранні радянські роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJoTHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNOaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JWOGxSREFsT1VVbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqVWxSREFsUWtFbFJERWxPREVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRFbE9EQXpMbXB3Wnk4eU1qQndlQzBsUkRBbE9UUWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqWWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrRWxSREFsUWtWZkpVUXdKVGxGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpCSlVReEpUZ3hKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFSlVRd0pVSTBKVVF4SlRnd015NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
За сприяння боротьбистів Довженко займав різні посади: секретаря Київського губернського відділу народної освіти, комісара Театру ім. Тараса Шевченка, завідувача відділу мистецтв у Києві.
У цей час друзі-боротьбисти знову врятували його від чергової «чистки» в лавах партії, організувавши терміновий виїзд до однопартійця Шумського, який очолював Повноважне представництво УСРР в Польщі. У квітні 1921 року Довженка викликали до Харкова, зарахували до Наркомату закордонних справ і направили на дипломатичну роботу — у Польщі він очолив місію з репатріації й обміну полоненими, з часом обійняв посаду керуючого справами представництва. На початку лютого 1922 року його перевели на посаду секретаря консульського відділу Торгового представництва УСРР у Німеччині.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDA5ZlJHOTJlbVZ1YTI5ZlFtVnliR2x1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUFgwUnZkbnBsYm10dlgwSmxjbXhwYmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
До того часу належать перші публікації Довженка-художника. Деякі з його карикатур були надруковані в журналі «Молот» (США). Розуміючи, що поєднувати службові обов'язки і малювання буде важко, Довженко звернувся до ЦК КП(б)У з проханням надати йому можливість зайнятися в Німеччині вивченням графіки.
Отримавши стипендію в 40 доларів від Наркомосвіти УСРР, яким тоді керували боротьбисти, він близько року навчався в приватній мистецькій школі професора-експресіоніста Віллі Гекеля, де засвоїв палітру живописного експресіонізму. Влітку 1923 року Довженка відкликали в Україну. Як написав сам Довженко, «…у партії я вже не був… Виключення з партії я переживав дуже тяжко».
Сам Довженко подавав цю версію так, ніби він не встиг перереєструватися з партії боротьбистів до більшовицької партії, а тому автоматично вибув з однієї та не був у іншій. Але відомо, що втративши партквиток, Довженко не квапився його поновлювати, так і залишившись до кінця життя безпартійним.
Робота в Харкові
Після повернення, влітку 1923 року, Довженко оселився в Харкові, тодішній столиці Української СРР. У ті часи Харків перебував у вирі культурного відродження і Довженко одразу опинився в товаристві українських літературних романтиків та письменників-футуристів, працював художником-ілюстратором у редакції газети «Вісті ВУЦВК» та карикатуристом під псевдонімом «Сашко», а також став відомим як ілюстратор книг, зокрема «Голубих ешелонів» Петра Панча.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WVM5aE1DOGxSREFsT1VNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrTWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRFbE9UWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREFsUWtRbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSTBKVVF3SlVKRkpVUXhKVGc0SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1UlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TTE4bFJEQWxPVFFsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRallsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ETmZKVEk0SlVRd0pVRTFKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSkJKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5WHlWRU1DVkNNaVZFTVNVNE15VkVNQ1ZDUWw4bFJEQWxPVVlsUkRFbE9ETWxSREVsT0RnbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmTmpJbE1qa3VhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNVF5VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNReVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RnbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRsRkpVUXdKVUpDSlVRd0pVSTFKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd4SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKRUpVUXdKVUkwSlVReEpUZ3dKVVF4SlRnelh5VkVNQ1U1TkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTmlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNMThsTWpnbFJEQWxRVFVsUkRBbFFqQWxSREVsT0RBbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWpKZkpVUXdKVUl5SlVReEpUZ3pKVVF3SlVKQ1h5VkVNQ1U1UmlWRU1TVTRNeVZFTVNVNE9DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUY4Mk1pVXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У цей час він тісно спілкувався з впливовим на той час і орієнтованим на кіно літературним об'єднанням «Гарт», що було створене в січні 1923 року. Творчими та ідейними натхненниками «Гарту» були Василь Еллан-Блакитний та Майк Йогансен. До складу також входили Костянтин Гордієнко, І. Дніпровський, І. Кириленко, О. Копиленко, Володимир Коряк, Г. Коцюба, Іван Кулик, М. Майський, В. Поліщук, Іван Сенченко, Володимир Сосюра, Микола Тарновський, Павло Тичина та Микола Хвильовий.
Після розпаду «Гарту» Довженко став одним з засновників ВАПЛІТЕ. У своїй статті «До проблеми образотворчого мистецтва» в теоретичному збірнику ВАПЛІТЕ за 1926 рік Довженко дав рішучу відсіч спробам Асоціації Художників Революційної Росії (АХРР), яка підтримувалась радянським урядом, підпорядкувати неоромантичне мистецтво України принципам соціалістичного реалізму та накиданням на нього «убогої мистецької традиції передвижників». «Це перший випадок в історії культури, де стиль „постановляють на засіданні“», — глузував Довженко. Натомість він проголосив незалежний шлях українського мистецтва, яке завжди опиралось на історичну і народну традицію, та мала живий контакт з сучасним європейським мистецтвом. АХРР Довженко протиставив Асоціацію революційного мистецтва України (АРМУ), яка була своєрідним відповідником ВАПЛІТЕ в художньому мистецтві, за що й була згодом знищена органами НКВС.
Згодом через ВАПЛІТЕ Довженко зблизився з ВУФКУ, але в Харкові в той час єдиним драматичним мистецтвом був театр, а Довженка театр не цікавив. Саме тоді він розробив власну концепцію кадру-скетчу та кадру-плакату, тому театр був відкинутий як такий, що не відповідає ні темпераменту художника, ні його розумінню режисури.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJsTHlWRU1DVkJNMThsUkRFbE9EQWxSREFsUWpVbFJEQWxRalFsUkRBbFFqQWxSREFsUWtFbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWWxSREVsT1RkZkpVUXdKVGt5SlVReEpUZ3hKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd4SlVRd0pVSXlKVVF4SlRrMkpVUXhKVGd5SlVReEpUZ3pMbXB3Wnk4eU1qQndlQzBsUkRBbFFUTmZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSTBKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpCSlVReEpUZzJKVVF4SlRrMkpVUXhKVGszWHlWRU1DVTVNaVZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ01pVkVNU1U1TmlWRU1TVTRNaVZFTVNVNE15NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
З часом Олександр Довженко пробився до кіно. З 1925 року Довженко — стажист у агітфільмі «Червона Армія» А. Строєва. Режисура почала цікавити його під час роботи в кіногрупі Арнольда Кордюма при постановці картини «За лісом» (про класову боротьбу на селі). У 1924 році групою художників студії «Гарт», під керівництвом Довженка проводились експерименти зі створення штрихових кінокартин.
Також Довженко написав сценарій для дітей — «Вася-реформатор». Юрій Яновський, який у той час працював у ВУФКУ в Одесі, відкинув цей сценарій, але за клопотанням московської комісії його таки запустили у виробництво. Фавст Лопатинський, який здійснював постановку, непередбачувано відійшов від фільмування і на пропозицію Павла Нечеси, у 1926 році Довженко виїхав до Одеси закінчувати фільм, де влаштувався режисером на кінофабриці. Перемкнувшись на кіно, Довженко планував присвятити себе, за його словами, винятково жанру комічних та комедійних фільмів.
Одеса. ВУФКУ
На зніманнях «Васі-реформатора» Довженко, який не мав досвіду та не володів технікою, створював інцидент за інцидентом. Він змушений піти з майданчика, залишивши оператора Йозефа Рону самого закінчувати фільм. На зніманнях цього фільму та іншого під назвою «Ягідка кохання» він познайомився з оператором Данилом Демуцьким, з яким згодом буде працювати ще над багатьма фільмами, створивши славетний тандем українського кіно.
У 1925 році Довженко написав сценарій «Герої». Здача сценарію постійно відкладалася. Зйомки фільму планувалися Одеською кінофабрікою ВУФКУ, але так і не відбулися. До Одеси Довженко приїхав вже з готовим, фактично першим сценарієм «Цар», сатирою на Миколу II. Це трагікомічний фарс про безглуздя війни, коли солдата, що ніколи не воював, засуджують до страти, а потім посмертно нагороджують. Довженко запропонував цей сценарій Чарлі Чапліну, але відповіді не отримав.
Ставши режисером, Довженко планував зняти інші комедії: «Батьківщина», сюжет про палестинських євреїв, «Загублений Чаплін», про Чарлі Чапліна на безлюдному острові. Проте його сценарій про колишніх врангелівців «Згода» (спочатку названий «Повстання мертвих» і написаний у співавторстві з Борисом Шаранським) не пройшов, а потім відкинули один за одним і решту цих сценаріїв. «Васю-реформатора» та «Ягідку кохання» сам Довженко не зараховував до свого творчого доробку. Першим своїм фільмом він назвав «Сумку дипкур'єра».
Перші успіхи. Трилогія
Перший серйозний успіх прийшов у 1929 році після виходу на екрани фільму «Звенигора». Фактично, Довженко ще в Харкові мав сценарій до цього фільму. Ідея належала Юркові Юртику (Тютюннику), який у співавторстві з Майком Йогансеном і написав сценарій фільму-легенди про скарб, закопаний гайдамаками в надрах гори.
Але Довженко майже повністю переробив цей сценарій. Він прагнув створити «свою Іліаду». Велетенська поетична фреска, що охоплює дві тисячі років буття, може бути зрозумілою тільки тим, хто знайомий з історією України. Дванадцять пісень цієї стрічки відтворюють легенди скіфів і варягів, запорізьких козаків, громадянської війни, петлюрівців, більшовиків та білогвардійців. Усі вони поєднані одним персонажем — дідом, який уособлює патріархальне селянство, прив'язане до цінностей минулого. Фільм не вписується все ж таки в ряд фільмів, що були покликані формувати пролетарський реалізм, хоча й закінчується апологією соціалістичної промисловості. Довженко виправдовував більшовицьку революцію вірячи, що ця нова ідеологія ніби виникла з якогось давнього заповіту. «Звенигора» була сенсацією 1928 року, але водночас це був початок особистої трагедії Довженка — за цю стрічку, та згодом за фільм «Земля» його будуть постійно звинувачувати в буржуазному націоналізмі.
Сам Довженко, уже через 10 років після заборони «Звенигори», писав про неї в автобіографії: «Звенигора в моїй свідомості відклалася як одна з найцікавіших робіт, це „прейскурант моїх творчих можливостей“, я зробив її одним духом — за сто днів, не зробив, а проспівав, як птах. Мені хотілося розсунути рамки екрана… заговорити мовою великих узагальнень».
Першим друкованим відгуком про роботу Довженка стала стаття редактора журналу «Кіно» Миколи Бажана: «Це — історична симфонія, що рівної їй немає у світовому кіно. Це зафільмована лірика, епос і філософія, виявлені в образах такої глибини й вагомості, що багатьом не сила до кінця їх розкопати й зрозуміти».
Ейзенштейн так описував свої враження після перегляду довженківської картини: «…в повітрі стояло: серед нас нова людина кіно. Майстер свого жанру. Майстер своєї індивідуальності. І разом з тим майстер наш. Свій. Спільний. Перед нами була людина, яка створила нове в галузі кіно».
Фільм демонструвався в Москві, два громадські перегляди в Парижі закінчилися овацією, він обійшов екрани Голландії, Бельгії, Аргентини, Мексики, Канади, Великої Британії, США, Греції.
Багато кінознавців вважали, що тільки в «Звенигорі» здійснилася творча фантазія автора, якій через обставини не судилося повторитися. А відродилася вона тільки в 1960-ті роки разом із розвитком поетичного кіно України.
Наступним фільмом Довженка став «Арсенал» — фільм-поступка перед владою, як вважає більшість кінознавців. «Арсенал» — приниження й засудження визвольних змагань українського народу після розпаду царської імперії. Попри те, що сам автор воював у лавах армії УНР, цього разу він — на іншому боці. Критики й досі сперечаються, чи прихований у цьому фільмі непрямий докір націоналістам, що втратили незалежну Україну, чи це є суто більшовицький витвір, який доводить владі та критикам того часу відсутність націоналістичного нахилу у творчості.
Нарешті від липня до листопада 1929 року Довженко знімав свій геніальний твір «Земля», гімн праці на землі, хліборобству та людині, яка працює на землі, є частиною космічного ритму буття. Довженко першим у світовому кіно виразив світогляд, якісно відмінний від досі зображуваного. Це світогляд нації хліборобської, в якої спокійна гідність зумовлена її способом життя. Середовище і люди — єдине і нероздільне, а їхній спосіб життя є споконвічним, світогляд непохитним. Символіка Довженка була тісно пов'язана зі світоглядом українського народу, з образністю народної поезії. Саме в цьому відмінність фільмів Довженка від фільмів російських авангардистів (формалістів) 1920-х років.
Керівництво «Українфільму» визнало, що «Земля» відповідала за своєю ідеологічною орієнтацією лінії партії та заходам, вжитим для земельної реорганізації в сільському господарстві. Але критики Павло Бляхін, Хрисанф Херсонський та особливо Дем'ян Бєдний миттєво почали звинувачувати Довженка в нехтуванні висвітленням класової боротьби, пантеїзмі та біологізмі, у захисті куркулів та оспівуванні журби за минулим. Микола Бажан, один з небагатьох, що стали на захист режисера, розуміли його особливе ставлення до колективізації: перехід патріархального селянства до колективістського суспільства обов'язково проходитиме через постійний конфлікт людини та природи.
Після необхідних купюр та 32-х офіційних та приватних показів 8 квітня 1930 року «Земля» вийшов на київські екрани, а вже 17 квітня фільм з показу зняли. Офіційна причина — натуралізм та замах на звичаї.
Довженко написав у «Автобіографії» про те, що сталося з ним після випуску «Землі»: «Радість творчого успіху була жорстоко пригнічена страховинним двопідвальним фейлетоном Дем'яна Бєдного під назвою „Философы“ в газеті „Известия“. Я буквально посивів і постарів за кілька днів. Це була справжня психічна травма. Спочатку я хотів був умерти».
Довженко з подивом дізнався, що фільм мав грандіозний успіх у Європі, у той час як його було заборонено в Україні. Після прем'єри в Берліні про Олександра Довженка з'явилося 48 статей, у Венеції італійські кінематографісти назвали Довженка «Гомером кіно». А ось у Радянському Союзі стрічку реабілітували лише в 1958 році після міжнародного референдуму в Брюсселі, де він увійшов до числа 12 найкращих фільмів всесвітньої історії кіно.
Загалом, «Звенигора», «Арсенал» та «Земля» розглядають як окремий етап у творчості Довженка, тим більше, що головні герої цих фільмів були об'єднані внаслідок виконання ролі одним й тим же актором — Семеном Свашенком.
Період кінематографічного виживання. Москва
З червня по вересень 1930 року Олександр Довженко разом з Данилом Демуцьким та Юлією Солнцевою перебував за кордоном: у Чехословаччині, Німеччині, Великій Британії та Франції. У Празі директори кінотеатрів визнали його фільми занадто революційними та занадто мистецькими. У Берліні Довженко думав про постсинхронізацію «Землі», але марно. У Парижі йому пропонували поставити фільм, а в Лондоні Довженко вів розмову вже про телебачення.
Повернувшись, він запропонував керівництву «Українфільму» сценарій про трагедію Умберто Нобіле та Руала Амундсена, але отримав відмову. Щоб мати можливість працювати далі Довженко погодився «сплатити данину» і зняв фільм про будівництво греблі Дніпрогесу — «Іван» (перший звуковий фільм) — який мав підтвердити незворотний шлях індустріалізації.
Сценарій він писав з гіркотою та нашвидкуруч — за 11 днів, але сам майже не знімав його, доручаючи робити це асистентці та дружині Юлії Солнцевій. Зацькований, зарахований до націоналістів-реакціонерів, без підтримки колишніх однодумців, усунутий з посади на кафедрі Державного кінематографічного інституту в Києві, Довженко повинен був закінчити свою працю до жовтневих свят 1932 року. Але фільм був приречений на провал. Перебільшене захоплення працею, піднесення машин, на фоні яких люди виглядали лише статистами, перетворюють цей фільм на суцільний блеф. Насправді Дніпрогес будували ремісничими способами 10 тисяч робітників, які, уникаючи голоду в селі, влаштувалися землекопами. Перший звуковий фільм Довженка, знятий не дуже якісною технікою, загалом лишився недосконалим. 20 травня 1932 року співробітники ДПУ УСРР повідомляли про критичні висловлювання режисера на адресу партійного керівництва в Москві, яке «жирує», а в Україні вмирають від голоду цілі села.
Довженко завжди жалкував з приводу цього свого твору, розуміючи, що знімав його в часи агітпропівської плутанини. Та попри все, документальні кадри цього будівництва залишаються свідками епохи.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUwTDBSdmRucG9aVzVyYjE5bWFXeHRhVzVuWHpFNU16SXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVVJ2ZG5wb1pXNXJiMTltYVd4dGFXNW5YekU1TXpJdWFuQm4uanBn.jpg)
Після цієї жертви на «вівтар індустріалізації», колесо знищення «українського буржуазного націоналізму» тільки набирало обертів. Після фільму «Іван» батьків Довженка вигнали з колгоспу (за доносами його батька характеризували як активного церковника, націоналіста, «хлібороба-власника» — хіба таким місце в колгоспі?), а стеження за сином посилилось.
Відчуваючи подих у спину ідеологів майбутніх репресій, Довженко шукав порятунку. У 1934 році він опинився в Москві. За його власними словами, він написав листа Сталіну з проханням «захистити його і допомогти творчо розвиватися». Але й відомо також, що існувала цидулка одного з впливових шефів агітпропу в ЦК, яка, за наказом Сталіна, викликала Довженка до Москви навесні 1933 року, бо генсек не міг дозволити Довженку працювати в Україні під час Голодомору. Історія спілкування Довженка з «вождем народів» — особлива сторінка в житті митця. Сталін зробив Довженка своєрідним «сповідником» і часто викликав посеред ночі, щоби прогулятися по Москві й «поговорити по душах».
На замовлення Сталіна Довженко зняв у 1935 році стрічку «Аероград» про нове місто, яке виростає серед тундри, про прекрасне та світле майбутнє чукчів. Для визначення місць натурних зйомок Довженко вирушив у експедицію на Далекий Схід, у сибірську тайгу. Із серпня по жовтень 1934 року в регіоні від Владивостока до Хабаровська тривали зйомки. Вперше зустрівшись з неукраїнським краєвидом, Довженко знайшов тут простір безмежної поетики й накреслив сценарій фільму, що ніколи не побачить світу: «Загублений і віднайдений рай». «Аероград» же стане синтезом уяви та мрії про нові міста Сибіру, які мали стати форпостами оборони Східного Сибіру від шпигунів та іноземного вторгнення на територію СРСР. З виходом фільму на екрани Довженко визнав себе співцем сучасності.
За «Аероградом» йшов «Щорс», що був знятий на вимогу Сталіна (під час вручення ордена Леніна за «Аероград» тиран дав зрозуміти Довженку, що той «заборгував» «українського Чапаєва»). У цей час Довженко мріяв попрацювати над «Тарасом Бульбою», але зрозуміло, що наказ генсека він не міг зігнорувати. Сценарій, побудований за маршрутами боїв Миколи Щорса, Олександр Довженко писав 11 місяців, отримав багато листів від учасників боїв та соратників Щорса, відвідував архіви та історичні музеї.
Сценарій весь час переробляв, при цьому Довженко жертвував історичною правдою раз по разу, розуміючи, що її в цьому фільмі бути не може. Велика данина більшовицькій революції — замовчування смерті Щорса. І хоча зйомки Довженко почав у 1937 році (до отримання офіційного визнання сценарію), закінчив його лише в 1939 році тому, що саме в ті часи тривали винищення «троцькістів», яких раніше вважали героями громадянської війни (зокрема, Якіра, Тухачевського). Проби фільму систематично направляли Сталіну в Москву, і в залежності від волі вождя деякі епізоди Довженко змушений був переробляти по 5–6 разів.
При зйомках «Щорса» Довженко-режисер вдався до цікавого ходу — поставив більшовицький фільм на суто українському тлі (зйомки проходили в Чернігові та навколишніх селах). Фільм, сповнений народними піснями та танцями, місцевими звичаями, думами, набув національного забарвлення. Російська та українська мови там були органічно поєднані. Водночас це був гімн більшовицькій міфології та героїзму, останній акт більшовицької саги, розпочатої Довженком у «Арсеналі». Фільм вийшов на екрани 1 травня 1939 року одночасно в Москві та Києві й за перший тиждень його продивилось близько 31 мільйона глядачів.
Після приєднання Галичини внаслідок пакту Молотова — Ріббентропа в 1939 році Олександра Довженка викликали до Києва, щоб організувати експедицію кінематографістів до Західної України та Західної Білорусі. Впродовж двох місяців Довженко мандрував західними землями. У результаті з'явилась історична хроніка «Визволення», що супроводжувалась різким політичним коментарем. У хроніці Олександр Довженко показав щойно визволений від польського ярма народ, але народ багатий та цивілізований, у якому живе дух свободи, що його важко приховати від камери. «Визволення» демонстрували з 11 вересня 1940 року, після чого фільм швидко зник з екранів.
У роки війни
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhqTDBSdmRucG9aVzVyYjE5bWNtOXVkRjh4T1RRekxtcHdaeTh5TWpCd2VDMUViM1o2YUdWdWEyOWZabkp2Ym5SZk1UazBNeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Успіхи «Щорса» давали Олександру Довженку підстави вважати себе реабілітованим: він став депутатом, керівником Київської кіностудії та членом президії комісії з присудження Сталінської премії.
У цей час майстер продовжував працювати над своєю давньою мрією, що була відкладена майже на 10 років — сценарієм «Тараса Бульби». Наприкінці травня 1940 року, після довгих консультацій з видатним фахівцем з історії козаччини Дмитром Яворницьким, Довженко закінчив його. Але якраз у той час, коли Олександр Довженко готувався до від'їзду до Інкерманської фортеці на натурні зйомки, почалася війна, яка остаточно поклала край заповітному бажанню (у повоєнні роки він також не зміг здійснити цей проєкт: цього разу на заваді стала жданівська культурна політика та слабке здоров'я майстра).
З початком війни Довженко був евакуйований до Ашхабада. Призначений полковником інтендантської служби, він не витримував бездіяльності і просив, щоб його відправили на фронт, де він став кореспондентом газети «Красная звезда» і свідком звільнення від окупації, після чого надрукував у «Известиях» 31 березня 1942 року статтю «Україна в огні». Однойменна назва належить і сценарію фільму, що його писав Довженко в 1941—1943 роках. Деякі уривки цього сценарію з'явилися у пресі у вересні 1943 року, викликавши обурення агітпропівського керівництва. Як наслідок, Довженка звинуватили у відкрито проголошених сумнівах щодо колективної вини за покинуте ворогу безпорадне населення та боєздатність Червоної армії. Довженку запропонували переписати сценарій, зрусифікувавши героя-українця Кравчину. 30 січня 1944 року його викликали до Сталіна, від якого він дізнався про заборону свого фільму під приводом «антиленінізму, пораженства, ревізування національної політики й заохочення українського замість радянського патріотизму». Сталін, ображений на критику саме у той час, коли радянська армія виганяла ворога, не зміг простити Довженку завданої образи. У той же день Довженко знищив три «найкрамольніші» зошити свого щоденника, який він вів з 1939 року.
Усім органам цензури було надіслано директиву «не публікувати в цивільній і військовій пресі твори О. Довженка без особливого на те дозволу в кожному окремому випадку». Осмислюючи цю ситуацію, Олександр Довженко записав у своєму щоденнику: «…невже любов до свого народу є націоналізм? Чи націоналізм… в невмінні художника стримати сльози, коли народу боляче?..»
Його книга «Щоденникові записи, 1939—1956», видана в 2013 році видавництвом «Фоліо», стала лауреатом щорічної премії Президента України «Українська книжка року-2013» у номінації «За видатні досягнення у галузі художньої літератури».
Режисера звільнили з посади художнього керівника Київської кіностудії, викреслили зі складу всеслов'янського комітету й комітету присудження Сталінської премії, а також зі списків майбутньої Художньої ради. Натомість Довженка перевели до Центральної студії кінохроніки, де він використав свій талант монтажера та коментатора, бравши участь у створенні документальних стрічок «Битва за нашу Радянську Україну» та (1945).
Повоєнний період
Повоєнні роки характеризувались особливим занепадом кінематографії, особливо української. 14 квітня 1945 року Довженко заявив: «В нашій культурі засуджені до смертної кари». У 1946 році зняв документальний фільм про Вірменію .
Останні роки життя Довженко буде перебувати ніби у «вавилонському полоні» — тому він зняв лише один повнометражний художній фільм «Мічурін» за власною п'єсою , та й той на замовлення Сталіна. Його поновили на посаді на кіностудії «Мосфільм» із серпня 1945 року, Довженко відтворив біографію вченого, до якої включив зашифровані моменти власної біографії. «Мічурін», знятий у 1949-му, звучав як відновлений гімн природі, як спільне бачення вченого і режисера на перетворення землі на величезний сад. Це останній твір, закінчений за життя автора. Проєкти «Золоті ворота» та «Тарас Бульба» так і не були втілені.
Багаторічна туга за рідною землею позначилась на моральному стані Довженка, він рвався до України, але марно, туди він мав право їздити у відрядження, а ось жити мав у Москві.
У 1954 році на Довженко скаржився на знецінення фаху сценариста, в 1955-му під час робочої зустрічі говорив про наслідки малокартиння останніх десяти років, від яких потерпала кінопромисловість. У цей час Довженко перший намагався в законний спосіб протистояти свавіллю в царині культури. Він відкрито висловлював стривоженість тиском, який чинився на інтелектуальну та художню творчість, на молодих початківців у кіно, жалкував, що соцреалізм став усеохопним. Ця стривоженість була почута та підхоплена молодими режисерами, внаслідок чого почалася нова хвиля молодого кіно, що прагнула порвати з традиційним кіно та штампами соцреалізму («Тривожна молодість» О. Алова і В. Наумова, «Над Черемошем» Г. Крикуна, «Андрієш» Я. Базеляна та С. Параджанова).
За цей час Довженко стикнувся з проблемою зйомок задуманого фільму «Прощавай, Америко!», виробництво якого припинили без пояснень. У 1951 році заблоковано зйомки , одіссеї російських моряків у південних морях. Довженко думав ставити іншу картину, до якої готувався п'ять років — (останнім фільмом задуманої трилогії «Нащадки запорожців», , «Поема про море»). Після відкидання «Відкриття Антарктиди» Довженко поїхав до України, щоб вникнути в хід будівництва Каховської ГЕС. Щоліта до 1956 року він приїздив на будову, жив серед робітників. Під час обдумування сценарію Довженко почав розуміти, що він мав зафіксувати цінний природний та історичний ландшафт, адже після спорудження греблі будуть залиті історичні місця Запорізької Січі й, зокрема, Великий Луг. «Наше нове море — наше нове горе. Так народ говоре про море», — записав Довженко в щоденнику,— «[…] майже всі проти мене», кошторис фільму свідомо був занижений чиновниками з міністерства. Довженко хотів знімати фільм не тільки в Україні, але й з Київською кіностудією, але «добро» він не отримав. Та й фільм не зняв. Після смерті режисера його зняла Юлія Солнцева, дружина і соратник.
У 1954 році Довженко зробив начерки сценарію «У глибинах космосу», фільму-фантазії про трьох радянських інженерів, що 8 років блукають зоряним всесвітом. Але сценарій буде холодно сприйнятий художньою радою.
У 1954—1955 роках режисер закінчив роботу над кіноповістю «Зачарована Десна», розпочату ще 1942 року, де він згадував своє дитинство. Її надрукували у журналі «Дніпро», але сценарію з неї Довженко не створив. У квітні 1956 року разом з іншими режисерами Довженко написав листа до міністра культури СРСР про нагальну необхідність технічного переоснащення кіностудій. Але його вже не дочекався. Він ще встиг повернутися до Каховки, щоб бути присутнім при затопленні земель і почати перші проби. А 25 листопада 1956 року помер від інфаркту на дачі під Москвою у перший знімальний день фільму «Поема про море», який завершила його дружина.
(1956), (1961) і «Зачаровану Десну» (1964) (почали знімати у серпні 1963 студією «Мосфільм» на Чернігівщині) поставила вже Юлія Солнцева. Крім того, вона зняла «Незабутнє» (1968) та «Золоті ворота» (1969) на основі літературних творів режисера. Фільми вважають загалом суперечливими, тільки «Поема про море» виражає думку метра й розкрила головні теми: перетворення людини революцією та перетворення природи людиною. «Повість полум'яних літ» потерпала від різниці в часі між задумом сценарію в 1940-ві роки та його реалізацією. «Зачаровану Десну» взагалі вважають пародією на задум Довженка.
Похований на Новодівочому кладовищі в Москві за державний кошт, оскільки грошей на його рахунку в ощадбанку було тільки 32 рублі. Траурна церемонія відбулася у Будинку літераторів. Співав друг небіжчика Іван Козловський, грав на скрипці Леонід Коган. З України приїхала делегація, проте не було колишніх друзів, наприклад Миколи Бажана. Привезли сніп жита, землю та яблука. Грудочку рідної землі вкинули до могили зі словами «Земля, по якій твої ноги ходили, нині теплом тебе приймає». На могилі написали російською: «Умер в воскресенье». Більшість людей, які приходять до нього, читають останнє слово як «воскресіння». Надгробний пам'ятник роботи скульпторки Віри Мухіної.
Сам Довженко весь час тужив за Україною і в останні роки свого життя записав у щоденнику: «Я вмру в Москві, так і не побачивши України! Перед смертю попрошу Сталіна, аби, перед тим, як спалити мене в крематорії, з грудей моїх вийняли серце і закопали його в рідну землю, у Києві, десь над Дніпром, на горі».
У своєму щоденнику Довженко засуджував свідоме нищення українського народу сталінським режимом, покріпачення, русифікацію краю, «осурження» нації відтак і перетворення так званої «еліти» у натовп «безбатьченків», «дурників убогих», «холодних боягузів з замками на душевних вікнах і дверях».
У 2006 році громадські кола України нарешті підняли питання перед владою про перенесення праху О. П. Довженка та його дружини в Україну, про можливість повернення архівів режисера (зокрема щоденники митця за волею його дружини закриті в архівах до 2009 року) та увічнення його пам'яті в державах, де він проживав. Питання наразі не вирішено і як висловився Ярослав Проць, член Спілки журналістів України, «хресна дорога Довженка до своєї Землі ще не закінчилась».
Вшанування пам'яті
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJtTDFNeE1EVXVhbkJuTHpJd01IQjRMVk14TURVdWFuQm4uanBn.jpg)
![]() |
![]() |
Вшанування пам'яті геніального митця Олександра Довженка в Україні є на вкрай низькому рівні. Те, що було зроблене, в основному було зроблене за часів СРСР та радянської влади: з 1957 року Київська кіностудія носить ім'я Довженка, у 1972 році було затверджено Золоту медаль ім. Довженка «За найкращий військово-патріотичний фільм», у 1960 році створено музей Довженка в батьківській хаті, попри те, що в Україні Довженко був персона нон ґрата. Ще за два роки скульптор Анатолій Фуженко змушений був подарувати садибі пам'ятник (художня рада боялася Довженка навіть у бронзі, тому офіційно скульптуру не затвердила), отже існує лише один пам'ятник, та й то не офіційний.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll4THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RFbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRrMEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJMkpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGWHlWRU1DVkNNbDhsUkRBbE9VRWxSREFsUWpnbFJEQWxRalVsUkRBbFFqSWxSREFsUWpVdWFuQm5Mekl5TUhCNExTVkVNQ1U1UXlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNFJsOGxSREFsUWpRbFJEQWxRa1VsUkRFbE9ERWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVRd0pUazBKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTJKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZDTWw4bFJEQWxPVUVsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Перші значні кроки по збереженню і вшануванню пам'яті видатного українця були зроблені зі здобуттям незалежності України, проте й досі цього вкрай мало, а його співвітчизники не мають вільної можливості побачити фільми Довженка. 10 вересня — день народження Олександра Довженка — святкується в Україні як . У цей же день з 1994 року за указом Президента України вручається державна премія в галузі кінематографа імені О. Довженка. У 1994 році було створено «Національний центр Олександра Довженка», робота якого зосереджена на двох основних напрямках: збирання та збереження фільмів (передусім національного кіно) та поширення кінострічок (в першу чергу українських), їхня популяризація серед населення. У 1994 до 100-річчя від дня народження Олександра Довженка була видана марка (а точніше пам'ятний блок) з двома купонами із зображенням кінорежисера. На першому купоні зображено кінокадр з фільму О. П. Довженка «Земля». На другому — кінокадр з «Повісті полум'яних літ» О. П. Довженка екранізований режисером Юлією Солнцевою. Переглянути зображення цієї поштової марки можна також за посиланням у Вікісховищі. У 2006 році центр завершив роботу над виданням фільмів Довженка у форматі DVD, але унікальне видання розповсюджене лише в консульствах та посольствах як подарунок. В той же час, за кордоном, фільми Довженка на DVD вже давно в вільному продажу.
5 липня 2004 року Національний банк України ввів у обіг ювілейну монету номіналом 2 гривні, присвячену 110-річчю від дня народження Довженка. До 120-річчя від дня народження Довженка, 22 серпня 2014 року, була введена в обіг срібна ювілейна монета «За творами О. П. Довженка» номіналом 20 гривень.
У листопаді 2006 року указом Президента України започатковано програму вшанування пам'яті Олександра Довженка.
У лютому 2011 року один з кінотеатрів Києва влаштував ретроспективу фільмів Олександра Довженка — варто зауважити, що фільми на замовлення українського Мінкульту було оцифровано та суттєво поліпшено якість зображення оцифрованих копій. Треба зазначити, що побудований у часи СРСР кінотеатр імені Олександра Довженка на проспекті Перемоги в Києві, за часів незалежності, починаючи з 1995 року, використовувався, як елітний бізнес-клуб («Червоне та Чорне» тощо), а в 2011 році будівля кінотеатру була взагалі знищена.
Сім'я
Дружиною Олександра Довженка була Варвара Крилова, з якою він повінчався 1917 р. і зареєстрував шлюб офіційно 1923 р. Дружина здобула освіту в гімназії, розмовляла кількома іноземними мовами, поїхала з чоловіком у зарубіжне відрядження, де важко поранила коліно. Переїзд до Одеси спричинив кризу в їхніх стосунках. У 1933 р. у них народився син Вадим, якому мати дала прізвище Чазов.
Довженко користувався великою популярністю серед жінок, відомі його численні захоплення. З 1925 р., коли він переїхав до Одеси, його фактичною дружиною стала акторка (а також згодом режисерка) Юлія Солнцева, хоча він кілька разів то повертався до дружини, то знов до Юлії.
Мистецька та літературна спадщина
Літературні твори
- Воля до життя
- Зачарована Десна (повість)
- Земля (сценарій втрачено, спогади про сценарій і фільм) [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Мати
- Ніч перед боєм
- Повість полум'яних літ
- Нащадки запорожців (драматична поема)
- Україна в огні (кіноповість) [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Поема про море (кіноповість)
- Антарктида (кіноповість)
- Життя в цвіту (п'єса)
- Щоденник 1941-56
- Довженко А. П. Дневниковые записи = Щоденникові записи : 1939—1956 / Александр Довженко ; сост.: В. В. Забродин, Е. Я. Марголит ; редкол.: А. Н. Артизов и др. ; пер. укр. текста Е. Е. Чугунова ; вступ. ст.: Т. М. Горяева и др. ; Федер. арх. агентство (РФ), Рос. гос. арх. лит. и искусства, Гос. арх. служба Украины, Центр. гос. архив-музей лит. и искусства Украины. — Харьков: Фолио, 2013. — 877 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Оповідання «Сон» та інші
Фільмографія
- Режисер
Повнометражні художні:
- 1927 Сумка дипкур'єра (режисер, переробка сценарію, актор)
- 1927 Звенигора (режисер, переробка сценарію)
- 1929 Арсенал (режисер, сценарист)
- 1930 Земля (режисер, сценарист)
- 1932 Іван (режисер, сценарист)
- 1935 Аероград (режисер, сценарист)
- 1939 Щорс (режисер, сценарист)
- 1948 Мічурін (режисер, сценарист)
- 1951 Прощавай, Америко! (режисер, незакінчений, змонтовано лише 6 частин)
Короткометражні художні:
- 1926 Вася-реформатор (співрежисер разом з Фавстом Лопатинським, сценарист, фільм втрачено)
- 1926 Ягідка кохання (режисер, сценарист)
Повнометражні документальні:
- 1940 Визволення (режисер)
- 1943 Битва за нашу Радянську Україну (режисер, у співавторстві з Ю. Солнцевою та Я. Авдєєнко)
- 1944 (режисер, у співавторстві з Ю. Солнцевою)
Короткометражні документальні:
- 1940 Буковина — земля українська (1940) (режисер)
- Креативний консультант та оповідач
- Сценарист
- 1959 (сценарист)
- 1960 (сценарист)
- 1967 (за мотивами сценарію Довженка «Україна в огні»)
- 1988 Загибель богів (за незавершеним сценарієм Довженка)
- Нереалізовані сценарії
- 1926—1929 Цар, Батьківщина, Загублений Чаплін, Згода (Повстання мертвих)
- 1934 Загублений і віднайдений рай
- 1941 Тарас Бульба (у Національній бібліотеці Вернадського є п'ять версій цього сценарію)
- 1943 Україна в огні
- 1951 Відкриття Антарктиди
- 1954 У глибинах космосу.
Графіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WXk5ak15OGxSREFsT1RKZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJM0pVUXhKVGd6SlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXhKVGcxWHlWRU1DVkJNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ09GOGxNamdsUkRBbFFrWWxSREFsUWtJbFJEQWxRakFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpBbFJERWxPRElsTWprdWFuQm5Mekl3TUhCNExTVkVNQ1U1TWw4bFJEQWxRa1lsUkRBbFFqQWxSREFsUWpjbFJERWxPRE1sUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPRFZmSlVRd0pVRXdKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVRd0pVSXlKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNFh5VXlPQ1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVV5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Автор карикатур, ілюстрацій, дружніх шаржів, автопортретів і портретів. Створив низку кіноплакатів до фільмів:
- «Боротьба велетнів», 1925;
- «Синій пакет», 1926;
- «Акули Нью-Йорка», 1926;
- «В пазурах Радвлади», 1926.
Нагороди та премії
- орден Леніна (11.01.1935)
- орден Червоного Прапора (13.09.1943)
- орден Трудового Червоного Прапора.
- медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.».
- Сталінська премія I ступеня (1941), за фільм «Щорс» (1939).
- Сталінська премія II ступеня (1949), за фільм «Мічурін» (1948).
- Ленінська премія (1959, посмертно), за літературний сценарій фільму «Поема про море» (1958).
- почесне звання «Заслужений діяч мистецтв УРСР» (1940).
- почесне звання «Народний артист РРФСР» (1950).
- МКФ у Венеції (1934), приз, за фільм «Іван».
- МКФ в м. Готвальдові (1949), премія праці, за фільм «Мічурін».
- МКФ в Маріанських Лазнях (1949), премія за найкращий кольоровий фільм, за фільм «Мічурін».
- ВКФ (1959), перша премія автору сценарію (посмертно), за фільм «Поема про море».
Література
Твори Олександра Довженка
Твори в 5 томах. 1964–65рр.
Твори в 5 томах.1983–85рр.
- Довженко О. Господи, пошли мені сили: кіноповість, оповідання, фольклорні записи, листи, документи. — Харків: Фоліо, 1994.
- Довженко А. Писатель кино в свете требований современности // А. Довженко. Собрание сочинений в 4-х т. — Москва: Искусство, 1969. — т. 4. (рос.)
- Довженко О. Воля до життя. Незабутнє. Ніч перед боєм. — Харків: Фоліо, 2015.
- Довженко О. П. Не хазяйнувати німцям на Україні / О. П. Довженко. — Б. м. : Укрвидав ЦК КП(б)У, 1943. — 16 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Довженко А. П. Великое товарищество / А. П. Довженко. — Пенза, 1942. — 16 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Довженко А. П. Отступник / А. Довженко. — М. : Воениздат НКО СССР, 1942. —16 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Довженко О. П. На колючому дроті / О. П. Довженко. — Б. м. : Укрвидав ЦК КП(б)У, 1943?. — 16 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
Твори про Олександра Довженка
- Сашко Дерманський про Авіценну, Олександра Суворова, Олександра Довженка, Уолта Диснея, Пеле / С. Дерманський. — Київ : Грані-Т, 2007. — 112 с.: іл. — (Серія «Життя видатних дітей»). — .
- І. Кошелівець, Є. Сверстюк. Довженко вчора і сьогодні. Про затемнені місця з біографії // Терен. — 2005.
- Ю. Лавріненко. Олександр Довженко // Українське слово. Київ, 1994. — т. 2.
- О. Плавський. Олександер Довженко // Українська літературна газета, Мюнхен, 1957, ч. З.
- I. P. Семенчук. Життєпис Олександра Довженка. — Київ, 1991.
- В. Дончик. Олександр Довженко // Історія української літератури XX ст.: У 2 кн. Кн. 1 / за ред. В. Г. Дончика. — Київ, 1994.
- Р. Корогодський. Довженко в полоні. Розвідки та есе про майстра. — Київ: Гелікон, 2000.
- О. Грищенко. З берегів зачарованої Десни. — Київ, 1964.
- Михайлин І. Л. Два Довженки / Ігор Михайлин //Довженко Олександр. Вибрані твори / Упоряд. текстів та передмова І. Л. Михайлина. — Х. : Ранок, 2009. — С. 3–20.
- М. Шудря. Геній найвищої проби. — Київ, 2005.
- В. Марочко. Зачарований Десною. Історичний портрет Олександра Довженка. — Київ: Києво-Могилянська академія, 2006.
- С. Тримбач. Олександр Довженко. Загибель богів: Ідентифікація автора в національному часо-просторі. — Вінниця: Глобус-прес, 2007.
- Marco Carynnyk. Dovzhenko, Alexander, The Poet as Filmmaker: Selected Writings, ed. and trans., Cambridge, Mass.: MIT Press, 1973.
- Vance Kepley, Jr. In the Service of the State. Madison, Wisconsin: University of Wisconsin Press, 1986. (англ.)
- Ivor Montagu. Dovzhenko: Poet of the Life Eternal, Sight and Sound, 1957. (англ.)
- Marshall Herbert. Masters of the Soviet Cinema: Crippled Creative Biographies, London: Routledge, 1983. (англ.)
- George O. Liber. Alexander Dovzhenko: A Life in Soviet Film, London: British Film Institute, 2002. — . (англ.)
- Довженко в воспоминаниях современников. — М. : Искусство, 1981. (рос.)
- Юренев Р. Александр Довженко. — М. : Изд-во Искусство, 1959 г. — 192 с. — (Мастера киноискусства) (рос.)
- Валерій Кунов. Життєва мудрість у творах Олександра Довженка // Енциклопедичний словник. Цитати. — Київ, 2007.
- Новиков А. О., Гриневич В. Й., Привалова С. П. та ін. Вивчення творчості Олександра Довженка в школі / А. О. Новиков, В. Й. Гриневич, С. П. Привалова, С. О. Максимчук-Макаренко, Н. В. Троша: навчальний посібник / за ред. проф. А. О. Новикова. — Харків: Основа, 2014. — 144 с.
- Новиков А. О., Троша Н., Максимчук-Макаренко С. Літературні пріоритети Олександра Довженка: монографія / А. О. Новиков, Н. В. Троша, С. О. Максимчук-Макаренко / за ред. проф. А. О. Новикова. — Суми: Видавництво М. Д. Вінниченка, 2016. — 212 с.
- VIII Довженківські читання: Збірник наукових праць Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка / за ред. проф. А. О. Новикова. — Харків: ХІФТ, 2016. — 124 с.
- «Я син свого часу…»: до 120-річчя від дня народження О. Довженка (1894—1956) // Дати і події [ 1 травня 2016 у Wayback Machine.], 2014, друге півріччя: календар знамен. дат № 2 (4) / Нац. парлам. б-ка України. — Київ, 2014. — С. 68–71.
- Олександр Довженко: Маловідомі сторінки / авт.-сост. В. Н. Миславський. — Харків: «Дім Реклами», 2015. — 260 с.
- Безручко О. В. Справа-формуляр «Запорожець»: «І я горів у тому вогні …». Т. 1 : «Перша хвиля» розсекречень / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2011. — 224 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Справа-формуляр «Запорожець»: «І я горів у тому вогні …». Т. 2 : «Друга хвиля» розсекречень: про маловідомі сторінки життя видат. укр. кінорежисера О. П. Довженка, його учнів і колег / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2011. — 212 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Справа-формуляр «Запорожець»: «І я горів у тому вогні …». Т. 3 : «Третя хвиля» розсекречень: про маловідомі сторінки життя видат. укр. кінорежисера О. П. Довженка, його учнів і колег / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2011. — 240 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Справа-формуляр «Запорожець»: «І я горів у тому вогні …». Т. 4 : Питання без відповідей./ О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ. : КиМУ, 2011—232 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 1 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 200 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 2 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 232 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 3 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 268 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 4 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 252 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 5 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 228 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Вітчизняна кінорежисерська школа: персоналії. Т. 6 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2013. — 224 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 1 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 220 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 2 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 224 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 3 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 212 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 4 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 212 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 5 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 212 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 6 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 214 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 7 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 212 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 8 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 209 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 9 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 224 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Архівна спадщина Олександра Довженка. Т. 10 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Київ: КиМУ, 2012. — 214 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Творець світла: літ.-мистец. дайджест по роботах Нар. майстра України А. П. Семенцова / Сосниц. центр. район. б-ка ; складач А. В. Лупинос. — Сосниця: б. в., 2012. — 28 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Тримбач С. Олександр Довженко: загибель богів: ідентифікація автора в нац. часо-просторі / Сергій Тримбач ; відп. ред. Т. Трубнікова. — Вінниця: Глобус-прес, 2007. — 760 с. — (Серія «Студія 1+1»). [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Педагогічний метод О. П. Довженка: навч. посіб. Т. 2 / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Вид. 2-ге, доповн. — Київ: КиМУ, 2012. — 248 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Педагогічний метод О. П. Довженка: навч. посіб. / О. В. Безручко ; Київ. міжнар. ун-т. — Вид. 2-ге, доповн. — Київ: КиМУ, 2012. — 276 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Олександр Довженко: розсекречені документи спецслужб / Безручко Олександр Вікторович ; НАН України, Ін-т мистецтвознав., фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського, Київ. нац. ун-т театру, кіно і телебачення ім. І. К. Карпенка-Карого. — Київ: Сучас. письм., 2008. — 240 с. [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Невідомий Довженко / Безручко Олександр Вікторович ; НАН України та ін. — Київ: Фенікс, 2008. — 320 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Безручко О. В. Кінорежисери-педагоги: О. Й. Гавронський, О. П. Довженко, В. І. Івченко / Олександр Вікторович Безручко. — Вінниця: Глобус-Прес, 2010. — 268 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Савченко Я. Народження українського радянського кіна: три фільми О. Довженка / Я. Савченко. — Київ: Укртеакіновидав, 1930. — 43 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Звенигора: збірник / ст. про фільм «Звенигора» реж. О. Довженка: Я. Савченка та ін. — Київ: ВУФКУ, 1928. — 48 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Сосницькими стежками Довженка / Упр. культури Черніг. облради нар. депутатів, Сосниц. літ.-меморіал. музей О. П. Довженка. — Чернігів: Десн. правда, [19–]. — 16 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Наспівала мати: пісен. світ О. Довженка / упоряд., вступ. ст. та прим. В. М. Пригоровського. — Київ: Муз. Україна, 1995. — 148 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Каталог меморіальних речей О. П. Довженка: літ.-меморіал. музей О. П. Довженка в Сосниці / виконавці: Мірошниченко М. М., Кравченко І. М., Плитник О. М. ; фото: Куриленко В. Б., Горобець Ю. В. — смт Сосниця (Черніг. обл.): Літератур.-мемор. музей О. П. Довженка, 2010. — 24 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Сосницький літературно-меморіальний музей О. П. Довженка. — смт Сосниця (Черніг. обл.): б. в., 2011?. — 12 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Літературно-меморіальний музей О. П. Довженка в Сосниці: корот. путівник / М. А. Січко, О. П. Бушай, О. Г. Макаренко, В. А. Макаренко. — Київ: Реклама, 1984. — 52 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Литературно-мемориальный музей А. П. Довженко в Соснице = O.-P.-Dowshenko-Gedenkstätte in Sosnyzja / авт. текста В. М. Пригоровский, Н. Е. Хилько ; фото В. П. Дедова. — [Київ]: Мистецтво, 1972. — 28 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Літературно-меморіальний музей О. П. Довженка у Сосниці = The Literature and Memorial Museum of O. Dovzhenko in Sosnitsa / виконавці: Романенко С. С. та ін. — смт Сосниця (Черніг. обл.): б. в., 2011?. — 16 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Літературно-меморіальний музей О. П. Довженка у Сосниці. — смт Сосниця (Черніг. обл.): б. в., 2011?. — 16 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Літературно-меморіальний музей О. П. Довженка у Сосниці = The Literature and Memorial Museum of O. Dovzhenko in Sosnitsa. — смт Сосниця (Черніг. обл.): б. в., 2011?. — 12 с. [ 19 лютого 2019 у Wayback Machine.]
- Перше десятиліття кінематографічної творчості Олександра Довженка. / авт.-сост. В. Н. Миславський. — Харків: «Дім реклами», 2019. 528 с. : 259 іл.
- Довженко і світ. Київ: Мистецтво, 1984. — 224 с.
- Уроки Александра Довженко. Київ: Мистецтво, 1982. — 219 с.
- Соболев Р. Александр Довженко. Москва: Искусство, 1980. — 304 с.
Див. також
- 4520 Довженко — астероїд, який було названо на честь митця.
- Всеукраїнське фотокіноуправління
- Кінематограф України
- Українське кіно 1930-1940-х років
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- . Архів оригіналу за 20 червня 2012. Процитовано 6 вересня 2010.
- Архів оригіналу за 28 квітня 2007. Процитовано 15 лютого 2007.
- Згодом, за обрусіння, до платні вчителям Київської, Подільської та Волинської губерній навіть доплачували 18 карбованців надбавки.
- . Архів оригіналу за 28 вересня 2007. Процитовано 15 лютого 2007.
- . Архів оригіналу за 28 вересня 2007. Процитовано 15 лютого 2007.
- Куценко Микола. Сторінки життя і творчості О. П. Довженка
- . Архів оригіналу за 12 листопада 2007. Процитовано 24 листопада 2011.
- Національна спілка кінематографістів України. www.ukrkino.com.ua. Процитовано 5 лютого 2022.
- . Архів оригіналу за 13 лютого 2008. Процитовано 15 лютого 2007.
- . Архів оригіналу за 28 вересня 2007. Процитовано 15 лютого 2007.
- . Архів оригіналу за 6 лютого 2017. Процитовано 5 лютого 2017.
- Панасенко, Тетяна (2018). Олександр Довженко (українська) . Харків: Фоліо. с. 95—97. ISBN .
- «У похороні Олександра Довженка Україна відмовила…» / Національна спілка кінематографістів України. 25 грудня 2016.
- . zakon.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 23 жовтня 2019. Процитовано 23 жовтня 2019.
- . Архів оригіналу за 3 грудня 2013. Процитовано 11 лютого 2011.
- . Архів оригіналу за 17 вересня 2020. Процитовано 14 червня 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - «Довженко починається, або Сашко-реформатор», «Ягідка кохання» [ 26 лютого 2019 у Wayback Machine.] // kinokolo.ua, 02.12.2014
- // KinoKultura, 2016 (англ.)
- Ігор Каблак. Про Гоголя, Довженка, Бортка і нас, грішних… [ 14 червня 2018 у Wayback Machine.] // УП, 13 квітня 2009
- // ukrlib, 2009
- Андрейканіч А. І. Довженко Олександр Петрович // «Антологія українського плаката першої третини ХХ століття». — Косів : Видавничий дім «Довбуш», 2012. — С. 40. — .
- Указ Президиума Верховного Совета СССР от 13 сентября 1943 года // Красная Звезда: газета. — Москва, 1943. — № 217 (5588). — 14 сентября. — С. 2. (рос.)
Посилання
- ОЛЕКСАНДР ДОВЖЕНКО | Програма «Велич особистості» | 2014 (ВІДЕО)
- Марко Роберт Стех «Очима культури» № 41. Про Олександра Довженка і кінофільм «Звенигора» [ 21 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- 10 невідомих фактів про Олександра Довженка. [ 13 липня 2015 у Wayback Machine.]
- Олександр Довженко на сайті KINO-КОЛО
- Твори О. Довженка у Бібліотеці української літератури [ 20 грудня 2007 у Wayback Machine.]
- Оцифрований Довженко [ 12 грудня 2009 у Wayback Machine.] — стаття в «Україні молодій» про Повне зібрання творів Довженка на 10-ти дисках
- Ray Uzwyshyn Alexander Dovzhenko's Silent Trilogy: A Visual Exploration [ 8 червня 2010 у Wayback Machine.] (англ.)
- Твори Олександра Довженка на порталі «Український Центр» [ 23 січня 2022 у Wayback Machine.]
- Олександр Петрович Довженко — гордість України [ 11 квітня 2012 у Wayback Machine.]
- «I неоплаканий своїми…» [ 4 грудня 2007 у Wayback Machine.]
- Між правдою та красою [ 19 грудня 2007 у Wayback Machine.]
- М. Рильський, Олександр Довженко [ 26 вересня 2007 у Wayback Machine.]
- Сторінка про Олександра Довженка на сайті проекту «Видатні українці» [ 13 червня 2011 у Wayback Machine.]
- Ініціативна група з спорудження пам'ятника Олександру Довженку в м. Нова Каховка [ 31 січня 2019 у Wayback Machine.]
- ФОТОграфії і документи з архівів України до 115-річчя від дня народження О. П. Довженка [ 31 жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- ФОТОвиставка до До 120-річчя від дня народження Олександра Довженка [ 7 липня 2015 у Wayback Machine.] Центральний державний кінофотофоноархів України імені Г. С. Пшеничного
- «Довженкові здавалося, що настав час нових титанів» (С.Тримбач) [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- (рос.)
- Текст сценарію фільму «Земля» [ 19 березня 2007 у Wayback Machine.] на Lib.ru (рос.)
- (серб.)
- Довженко Олександр в Електронній бібліотеці «Культура України» [ 30 січня 2019 у Wayback Machine.]
Джерела
- Госейко Л. Історія українського кінематографа. 1896—1995. — К. : KINO-КОЛО, 2005. — .
- Марочко В. І. Довженко Олександр Петрович [ 24 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — С. 426. — .
- Проць Я. Хресна дорога Довженка [ 26 травня 2008 у Wayback Machine.] // Кримська світлиця.
- Педагогічний метод О. П. Довженка: навч. посіб. / О. В. Безручко; М-во культури і туризму України, Київський нац. ун-т театру, кіно, телебачення ім. І. К. Карпенка-Карого, Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського. — Вінниця: Глобус-Прес, 2008. — 208 с.: фото.
- Олександр Довженко / Т. Панасенко. — Х. : Фоліо, 2012. — 119, [1] с. : портр. ; 18 см. — (Знамениті українці, ). — На паліт. авт. не зазначено. — 500 пр. —
Література
- Довженко в Яреськах: кн., яку авт. написали разом із жителями с. Яреськи, що знали О. П. Довженка, були свідками й учасниками незабутніх довженк. кінострічок / Василь Лис, Ванда Лис. — Полтава: Дивосвіт, 2019. — 150, [1] с. : іл. — 200 прим. —
- Німа кінотрилогія Олександара Довженка / Богдан Небесьо ; [пер. з англ. С. Мензелевський]. — Київ: Нац. центр Олександра Довженка, 2017. — 199, [12] с. : фот. — 1000 прим. —
- Олександр Довженко в рецепції сучасної наукової думки: монографія / Олександр Курок [та ін.] ; [за ред. А. О. Новикова]. — Харків: ХІФТ, 2019. — 415 с. — Бібліогр. в знесках. — 300 прим. —
- Олександер Довженко: критична монографія / Б. Берест. — Нью Йорк: [б.в.], 1961. — 126 с.
- Перше десятиліття кінематографічної творчості Олександра Довженка / [упоряд. і авт. комент. В. Н. Миславський] ; Харків. держ. акад. культури. — Харків: Дім Реклами, 2019. — 526, [1] с. : іл. — Бібліогр.: с. 480—487 . — 100 прим. —
- The poet as filmmaker: selected writings / A. Dovzhenko ; ed., transl. and with introd. by M. Carynnyk. — Cambridge, Massachusetts: [б.в.] ; London: The MIT press, 1973. — 323 p. —
- Alexey V. Sobisevich Constructing the image of an ideal soviet sciencist: a review of documents concerned with the making of the film «Michurin» directed by Alexander Dovzhenko // Studies in the History of Biology. 2022. Vol. 14(2). pp. 94–108.
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
inshi imena Oleksandr Petrovich DovzhenkoOleksandr Dovzhenko 1935 Im ya pri narodzhenni Oleksandr Petrovich DovzhenkoPsevdonim ZaporozhecNarodivsya 29 serpnya 10 veresnya 1894 1894 09 10 h V yunishe nini v mezhah smt Sosnicya Chernigivska guberniya Rosijska imperiyaPomer 25 listopada 1956 1956 11 25 62 roki Peredyelkino Moskovska oblast Rosijska RFSR SRSR infarkt miokardaPohovannya Novodivichij cvintarGromadyanstvo Rosijska imperiya UNR SRSRNacionalnist ukrayinecDiyalnist pismennik rezhiser kinodramaturg hudozhnik aktorprozayik poet dramaturg publicistAlma mater Kiyivskij nacionalnij ekonomichnij universitet imeni Vadima Getmana i Gluhivskij nacionalnij pedagogichnij universitet imeni Oleksandra DovzhenkaZaklad Vserosijskij derzhavnij institut kinematografiyiMova tvoriv ukrayinska ta rosijskaRoki aktivnosti 1914 1956Zhanr kinopovist opovidannya p yesaMagnum opus Zacharovana Desna Ukrayina v ogni Partiya Ukrayinska komunistichna partiya borotbistiv Batko Dovzhenko Petro SemenovichMati Cigipa Odarka YermolayivnaU shlyubi z Solnceva Yuliya IpolitivnaNagorodi Dovzhenko Oleksandr Petrovich u Vikishovishi Vislovlyuvannya u VikicitatahU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Dovzhenko Oleksa ndr Petro vich Dovzhe nko 29 serpnya 10 veresnya 1894 18940910 hutir V yunishe nini u mezhah smt Sosnicya Chernigivska guberniya Rosijska imperiya nini Koryukivskij rajon Chernigivska oblast Ukrayina 25 listopada 1956 Peredyelkino Moskovska oblast Rosijska RFSR SRSR ukrayinskij pismennik kinorezhiser kinodramaturg hudozhnik klasik svitovogo kinematografa Rezhiser kultovih kinostrichok Ukrayina v ogni Zemlya Zvenigora Arsenal Zasluzhenij diyach mistectv URSR 1940 narodnij artist RRFSR 1950 Laureat Leninskoyi 1959 posmertno ta dvoh Stalinskih premij 1941 1949 kavaler Ordena Lenina 1935 Rodovid DovzhenkivPredki Oleksandra Dovzhenka buli chumakami sho pereselilisya z Poltavshini u Sosnicyu she u XVIII stolitti Zasnovnikom rodu po batkovij liniyi buv Karpo sho narodivsya 1760 roku U Karpa buv sin Grigorij narodivsya 1786 roku u Grigoriya Taras narodivsya 1812 roku yakij razom iz druzhinoyu Mariyeyu mav bagato siniv sho yih u Sosnici po vulichnomu velichali Tarasovichami a sered nih i Semen did Oleksandra a v Semena Petro Samijlo i Mikola vidpovidno batko j dyadki Oleksandra Petrovicha U V yunishah rid Dovzhenkiv povazhali azh nastilki sho z visimdesyatih rokiv XIX stolittya ta vulicya yakij piznishe dali im ya Shevchenka nazivalasya prosto Dovzhenkovoyu Mati Odarka Yermolayivna u divoctvi Cigipa bula donkoyu Yermolaya Cigipi sosnickogo tkacha hudozhnika BiografiyaDitinstvo Narodivsya na hutori V yunishe nini v mezhah smt Sosnicya Chernigivska oblast Ukrayina za todishnim adminpodilom Chernigivska guberniya Rosijska imperiya u bagatoditnij selyanskij sim yi U riznih dzherelah nazivayut rizni dati narodzhennya O Dovzhenka 10 11 abo 12 veresnya Zgidno z aktovim zapisom u metrichnij knizi Soborno Troyickoyi cerkvi mistechka Sosnicya vin narodivsya 29 serpnya 1894 roku za starim stilem tobto 10 veresnya za novim Batko j mati buli nepismenni Batko Petro Semenovich Dovzhenko nalezhav do kozackogo stanu Sim ya zhila nezamozhno zemli bulo nemalo prote vona bula nerodyucha natomist ditej bulo 14 Vasil 1881 1890 Lavrin 1883 1890 Ovram 1885 1905 abo 1907 Sergij 1887 1893 Ivan 1889 1890 Grigorij 1891 1892 Oleksandr 1894 Paraskoviya 1898 1899 Anna 1900 1918 Motrona 1903 Andrij 1905 1925 Kulina 1907 1908 abo 1909 Polina 1909 a takozh ditina yaka pomerla pri narodzhenni chi u pershi dni Oleksandr zgaduvav hlopchika yak nehreshenij tomu batko najmavsya v pidvodchiki ta smolyaruvav Diti v sim yi rano pomirali majzhe vsi ne dosyagnuvshi pracezdatnogo viku tomu v zgadkah pro ditinstvo v uyavi Oleksandra Dovzhenka zavzhdi postavali plach i pohoron Vin lyubiv matir pro yaku pisav Narodzhena dlya pisen vona proplakala use zhittya provodzhayuchi nazavzhdi Virishalnim dlya harakteru tvorchosti majbutnogo rezhisera pochuttyam stala lyubov do prirodi yaka vizrila she v ditinstvi malovnicha Desna kazkova sinozhat na nij nazavzhdi zalishilisya dlya Dovzhenka najkrasivishim miscem na vsij zemli Vchivsya v Sosnickij pochatkovij a potim u vishij pochatkovij shkoli Navchannya hlopchikovi davalosya legko vin buv vidminnikom hocha potim vvazhav sho ce vchiteli sami shos zovsim ne rozumiyut i tomu yim zdayetsya sho ya vidminnik Zagalom Dovzhenko zrostav mrijlivim shilnim do spoglyadalnosti zhittya todi jomu zdavalos jshlo u dvoh vimirah realnomu i uyavnomu Pristrasti do chogos odnogo vin ne mav natomist hotiv viriznyatisya jomu zdavalosya sho vin mozhe vse ale zagalom mriyi u vibori majbutnoyi profesiyi litali u sferi arhitekturi zhivopisu moreplavstva dalekogo plavannya rozvedennya rib i uchitelyuvannya Yuni roki Dovzhenko student Gluhivskogo uchitelskogo institutu 1911 U 1911 roci vstupiv do Gluhivskogo vchitelskogo institutu zaraz Gluhivskij nacionalnij pedagogichnij universitet imeni Oleksandra Dovzhenka ale ne tomu sho hotiv stati vchitelem a tomu sho mav pravo sklasti tudi ispiti ta j stipendiya tam bula 120 karbovanciv na rik Vin buv najmolodshim sered studentiv i tut yak pishe sam Dovzhenko perestav viriti v Boga v chomu j priznavsya na spovidi zakonovchitelyu otcyu Oleksandrovi yedinij liberalnij lyudini z usih nashih uchiteliv V instituti vpershe poznajomivsya z ukrayinskimi knizhkami yaki chitali vin i tovarishi potaj vid pedagogiv Sam Dovzhenko piznishe govoriv Zaboroneno bulo v nashomu seredovishi rozmovlyati ukrayinskoyu movoyu Z nas gotuvali uchiteliv obrusiteliv krayu U 1914 roci zakinchiv institut ta po zakinchenni jogo bulo spryamovano vchitelyuvati do Horoshivskogo Vishogo pochatkovogo uchilisha na teritoriyi suchasnoyi Zhitomirshini de za brakom vchiteliv vin vikladav prirodoznavstvo gimnastiku geografiyu fiziku istoriyu malyuvannya Pershu svitovu vin sprijnyav yak obivatel spershu radiv ta zakidav kvitami poranenih sho zavalili v Zhitomir lishe cherez kilka rokiv pochav divitisya na nih vzhe z tugoyu i soromom Doba nacionalno vizvolnih zmaganU toj zhe chas Dovzhenko na deyakij chas stav aktivistom ukrayinskogo samostijnickogo ruhu Povalennya samoderzhavstva vin zustriv z radistyu sobaki sho zirvavsya z cepu z viroyu sho teper vzhe vse cilkom yasno sho zemlya u selyan fabriki u robitnikiv shkoli v uchiteliv likarni u likariv Ukrayina v ukrayinciv Rosiya v rosiyan Ale potim pereglyanuvshi svoyi yunacki garyachi porivi Dovzhenko nazvav yih zasliplennyam lyudej sho vijshli z pogreba adzhe na toj chas vin ne mav normalnoyi zdorovoyi politichnoyi osviti najmenshoyi uyavi pro borotbu klasiv ta partij pro marksizm Zgodom vin napisav Ukrayinskij separatistskij burzhuaznij ruh zdavavsya meni todi najrevolyucijnishim ruhom najlivishim otzhe najkrashim sho pravishe to girshe sho livishe to krashe Pro komunizm ya nichogo ne znav i yakbi mene spitali todi hto takij Marks ya vidpoviv bi sho ce mabut vidavec riznih knizhok Takim chinom ya vvijshov u revolyuciyu ne timi dverima 1917 roku na front jogo ne vzyali yak bilobiletnika tozh vin pereyihav na robotu do Kiyeva de tezh uchitelyuvav ta razom z tim vchivsya v Kiyivskomu komercijnomu instituti nini Kiyivskij nacionalnij ekonomichnij universitet na ekonomichnomu fakulteti Dovzhenko vstupiv tudi lishe tomu sho jogo atestat ne davav mozhlivosti vstupati do inshih vishih navchalnih zakladiv i ce buv zasib zdobuti hocha b yakus vishu osvitu Vchivsya pogano brakuvalo chasu ta starannosti Togo taki roku koli za getmana Pavla Skoropadskogo v Kiyevi vidkrilasya Ukrayinska akademiya mistectv stav yiyi sluhachem U 1918 roci yak golova gromadi komercijnogo institutu Dovzhenko organizuvav zagalnostudentskij miting protestu proti prizovu do lav getmanskoyi armiyi Uchasnikiv demonstraciyi bulo rozignano blizko dvadcyati vbito bagatoh poraneno Akademiyu Dovzhenko tak i ne zakinchiv a institut za jogo slovami vidviduvav do 1920 chi 1921 roku Uprodovzh 1918 1919 rokiv voyuvav proti bilshovikiv u lavah armiyi UNR Yak svidchiv Dovzhenkiv zemlyak inzhener Petro Shoh sho piznishe emigruvav Dovzhenko razom iz nim buv 1918 roku voyakom 3 go Serdyuckogo polku Ukrayinskoyi Armiyi Ce zh pidtverdila j sestra pershoyi druzhini Oleksandra Dovzhenka zgaduyuchi yak zahodiv do nih Dovzhenko v sivij shapci zi shlikom naprikinci 1917 j na pochatku 1918 rokiv nalezhachi do kurenya Chornih gajdamakiv sho brali uchast u shturmi kiyivskogo Arsenalu Ci podiyi zgodom cherez 11 rokiv Dovzhenko zobraziv u svoyemu filmi Arsenal ale vzhe po drugij bik barikad Za svidchennyami togo taki Shoha Dovzhenko perezhiv u Kiyevi v pidpilli nimecku rosijsko radyansku rosijsko monarhichnu ta polsku okupaciyi ne odin raz buvayuchi pid zagrozoyu rozstrilu U serpni 1919 roku z dvoma tovarishami vtik do Zhitomira Koli misto zajnyali chervoni buv zaareshtovanij Volinskoyu ChK vidpravlenij do konctaboru yak vorog robitnicho selyanskogo uryadu de protyagom 3 misyaciv vidbuvav pokarannya Svoyim poryatunkom zobov yazanij pismenniku Vasilevi Ellanu Blakitnomu Isnuye versiya sho todi zh jogo zaverbuvali chekisti Vidomo sho v cej chas vin vlashtuvavsya vikladachem istoriyi ta geografiyi u shkolu chervonih starshin pri shtabi 44 yi strileckoyi diviziyi v Zhitomiri Oleksandr Dovzhenko 1921 Za poradoyu Ellana Blakitnogo na pochatku 1920 roku vstupiv do partiyi borotbistiv Vnaslidok vmilih manipulyacij Volodimira Lenina cya partiya shvidko samolikviduvalasya a yiyi chleni vlilisya do lav KP b U Sam Dovzhenko tak napisav pro ce v avtobiografiyi Na pochatku 1920 roku ya vstupiv do partiyi borotbistiv Cej vstup nevirnij i nepotribnij Ya duzhe hotiv vstupiti do Komunistichnoyi partiyi bilshovikiv Ukrayini ale vvazhav sebe nedostojnim perestupiti yiyi porig tomu ya pishov u borotbisti nemov u pidgotovchij klas gimnaziyi Cherez kilka tizhniv partiya borotbistiv vlilasya v KP b U i takim chinom ya stav chlenom KP b U Avtobiografiyu posmertno opublikovanu v zhurnali Dnipro v grudni 1957 roku O Dovzhenko napisav 1939 roku tomu biografi Dovzhenka vvazhayut sho bagato chogo u svoyij biografiyi zokrema i vstup do lav KP b U vin podav tak yak bulo najbilsh bezpechno v ti chasi U 1920 roci Dovzhenka priznachili zaviduvati Zhitomirskoyu partijnoyu shkoloyu Ale natomist vin potrapiv do polskogo polonu de jogo pokazovo rozstrilyali holostimi obicyayuchi nastupnogo razu spravzhnij rozstril Ta jomu vdalosya vtekti Dovzhenkoznavec Sergij Trimbach vvazhaye Dovzhenko yak i chimala kilkist ukrayinskih intelektualiv 20 rokiv viriv sho mozhna poyednati silu i mic bilshovickoyi ideyi i ukrayinsku naturu Vin yak i chimalo rovesnikiv obpikshis na porazci ukrayinciv u roki gromadyanskoyi vijni zrobiv stavku na silu j na te sho cya sila bilshovika dopomozhe voskresiti Ukrayinu ta ukrayinsku kulturu yak taku Vin pomilivsya Ranni radyanski rokiOleksandr Dovzhenko v Berlini Za spriyannya borotbistiv Dovzhenko zajmav rizni posadi sekretarya Kiyivskogo gubernskogo viddilu narodnoyi osviti komisara Teatru im Tarasa Shevchenka zaviduvacha viddilu mistectv u Kiyevi U cej chas druzi borotbisti znovu vryatuvali jogo vid chergovoyi chistki v lavah partiyi organizuvavshi terminovij viyizd do odnopartijcya Shumskogo yakij ocholyuvav Povnovazhne predstavnictvo USRR v Polshi U kvitni 1921 roku Dovzhenka viklikali do Harkova zarahuvali do Narkomatu zakordonnih sprav i napravili na diplomatichnu robotu u Polshi vin ocholiv misiyu z repatriaciyi j obminu polonenimi z chasom obijnyav posadu keruyuchogo spravami predstavnictva Na pochatku lyutogo 1922 roku jogo pereveli na posadu sekretarya konsulskogo viddilu Torgovogo predstavnictva USRR u Nimechchini Memorialna doshka v Berlini skulptor R M Rusin arhitektor O K Stukalov Do togo chasu nalezhat pershi publikaciyi Dovzhenka hudozhnika Deyaki z jogo karikatur buli nadrukovani v zhurnali Molot SShA Rozumiyuchi sho poyednuvati sluzhbovi obov yazki i malyuvannya bude vazhko Dovzhenko zvernuvsya do CK KP b U z prohannyam nadati jomu mozhlivist zajnyatisya v Nimechchini vivchennyam grafiki Otrimavshi stipendiyu v 40 dolariv vid Narkomosviti USRR yakim todi keruvali borotbisti vin blizko roku navchavsya v privatnij misteckij shkoli profesora ekspresionista Villi Gekelya de zasvoyiv palitru zhivopisnogo ekspresionizmu Vlitku 1923 roku Dovzhenka vidklikali v Ukrayinu Yak napisav sam Dovzhenko u partiyi ya vzhe ne buv Viklyuchennya z partiyi ya perezhivav duzhe tyazhko Sam Dovzhenko podavav cyu versiyu tak nibi vin ne vstig perereyestruvatisya z partiyi borotbistiv do bilshovickoyi partiyi a tomu avtomatichno vibuv z odniyeyi ta ne buv u inshij Ale vidomo sho vtrativshi partkvitok Dovzhenko ne kvapivsya jogo ponovlyuvati tak i zalishivshis do kincya zhittya bezpartijnim Robota v Harkovi Pislya povernennya vlitku 1923 roku Dovzhenko oselivsya v Harkovi todishnij stolici Ukrayinskoyi SRR U ti chasi Harkiv perebuvav u viri kulturnogo vidrodzhennya i Dovzhenko odrazu opinivsya v tovaristvi ukrayinskih literaturnih romantikiv ta pismennikiv futuristiv pracyuvav hudozhnikom ilyustratorom u redakciyi gazeti Visti VUCVK ta karikaturistom pid psevdonimom Sashko a takozh stav vidomim yak ilyustrator knig zokrema Golubih esheloniv Petra Pancha Memorialna doshka v Harkovi U cej chas vin tisno spilkuvavsya z vplivovim na toj chas i oriyentovanim na kino literaturnim ob yednannyam Gart sho bulo stvorene v sichni 1923 roku Tvorchimi ta idejnimi nathnennikami Gartu buli Vasil Ellan Blakitnij ta Majk Jogansen Do skladu takozh vhodili Kostyantin Gordiyenko I Dniprovskij I Kirilenko O Kopilenko Volodimir Koryak G Kocyuba Ivan Kulik M Majskij V Polishuk Ivan Senchenko Volodimir Sosyura Mikola Tarnovskij Pavlo Tichina ta Mikola Hvilovij Pislya rozpadu Gartu Dovzhenko stav odnim z zasnovnikiv VAPLITE U svoyij statti Do problemi obrazotvorchogo mistectva v teoretichnomu zbirniku VAPLITE za 1926 rik Dovzhenko dav rishuchu vidsich sprobam Asociaciyi Hudozhnikiv Revolyucijnoyi Rosiyi AHRR yaka pidtrimuvalas radyanskim uryadom pidporyadkuvati neoromantichne mistectvo Ukrayini principam socialistichnogo realizmu ta nakidannyam na nogo ubogoyi misteckoyi tradiciyi peredvizhnikiv Ce pershij vipadok v istoriyi kulturi de stil postanovlyayut na zasidanni gluzuvav Dovzhenko Natomist vin progolosiv nezalezhnij shlyah ukrayinskogo mistectva yake zavzhdi opiralos na istorichnu i narodnu tradiciyu ta mala zhivij kontakt z suchasnim yevropejskim mistectvom AHRR Dovzhenko protistaviv Asociaciyu revolyucijnogo mistectva Ukrayini ARMU yaka bula svoyeridnim vidpovidnikom VAPLITE v hudozhnomu mistectvi za sho j bula zgodom znishena organami NKVS Zgodom cherez VAPLITE Dovzhenko zblizivsya z VUFKU ale v Harkovi v toj chas yedinim dramatichnim mistectvom buv teatr a Dovzhenka teatr ne cikaviv Same todi vin rozrobiv vlasnu koncepciyu kadru sketchu ta kadru plakatu tomu teatr buv vidkinutij yak takij sho ne vidpovidaye ni temperamentu hudozhnika ni jogo rozuminnyu rezhisuri U redakciyi zhurnalu Vsesvit zliva Oleksandr Dovzhenko Kost Gordiyenko Mikola Hvilovij Harkiv 1925 Z chasom Oleksandr Dovzhenko probivsya do kino Z 1925 roku Dovzhenko stazhist u agitfilmi Chervona Armiya A Stroyeva Rezhisura pochala cikaviti jogo pid chas roboti v kinogrupi Arnolda Kordyuma pri postanovci kartini Za lisom pro klasovu borotbu na seli U 1924 roci grupoyu hudozhnikiv studiyi Gart pid kerivnictvom Dovzhenka provodilis eksperimenti zi stvorennya shtrihovih kinokartin Takozh Dovzhenko napisav scenarij dlya ditej Vasya reformator Yurij Yanovskij yakij u toj chas pracyuvav u VUFKU v Odesi vidkinuv cej scenarij ale za klopotannyam moskovskoyi komisiyi jogo taki zapustili u virobnictvo Favst Lopatinskij yakij zdijsnyuvav postanovku neperedbachuvano vidijshov vid filmuvannya i na propoziciyu Pavla Nechesi u 1926 roci Dovzhenko viyihav do Odesi zakinchuvati film de vlashtuvavsya rezhiserom na kinofabrici Peremknuvshis na kino Dovzhenko planuvav prisvyatiti sebe za jogo slovami vinyatkovo zhanru komichnih ta komedijnih filmiv Odesa VUFKU Na znimannyah Vasi reformatora Dovzhenko yakij ne mav dosvidu ta ne volodiv tehnikoyu stvoryuvav incident za incidentom Vin zmushenij piti z majdanchika zalishivshi operatora Jozefa Ronu samogo zakinchuvati film Na znimannyah cogo filmu ta inshogo pid nazvoyu Yagidka kohannya vin poznajomivsya z operatorom Danilom Demuckim z yakim zgodom bude pracyuvati she nad bagatma filmami stvorivshi slavetnij tandem ukrayinskogo kino U 1925 roci Dovzhenko napisav scenarij Geroyi Zdacha scenariyu postijno vidkladalasya Zjomki filmu planuvalisya Odeskoyu kinofabrikoyu VUFKU ale tak i ne vidbulisya Do Odesi Dovzhenko priyihav vzhe z gotovim faktichno pershim scenariyem Car satiroyu na Mikolu II Ce tragikomichnij fars pro bezgluzdya vijni koli soldata sho nikoli ne voyuvav zasudzhuyut do strati a potim posmertno nagorodzhuyut Dovzhenko zaproponuvav cej scenarij Charli Chaplinu ale vidpovidi ne otrimav Stavshi rezhiserom Dovzhenko planuvav znyati inshi komediyi Batkivshina syuzhet pro palestinskih yevreyiv Zagublenij Chaplin pro Charli Chaplina na bezlyudnomu ostrovi Prote jogo scenarij pro kolishnih vrangelivciv Zgoda spochatku nazvanij Povstannya mertvih i napisanij u spivavtorstvi z Borisom Sharanskim ne projshov a potim vidkinuli odin za odnim i reshtu cih scenariyiv Vasyu reformatora ta Yagidku kohannya sam Dovzhenko ne zarahovuvav do svogo tvorchogo dorobku Pershim svoyim filmom vin nazvav Sumku dipkur yera Pershi uspihi Trilogiya Pershij serjoznij uspih prijshov u 1929 roci pislya vihodu na ekrani filmu Zvenigora Faktichno Dovzhenko she v Harkovi mav scenarij do cogo filmu Ideya nalezhala Yurkovi Yurtiku Tyutyunniku yakij u spivavtorstvi z Majkom Jogansenom i napisav scenarij filmu legendi pro skarb zakopanij gajdamakami v nadrah gori Ale Dovzhenko majzhe povnistyu pererobiv cej scenarij Vin pragnuv stvoriti svoyu Iliadu Veletenska poetichna freska sho ohoplyuye dvi tisyachi rokiv buttya mozhe buti zrozumiloyu tilki tim hto znajomij z istoriyeyu Ukrayini Dvanadcyat pisen ciyeyi strichki vidtvoryuyut legendi skifiv i varyagiv zaporizkih kozakiv gromadyanskoyi vijni petlyurivciv bilshovikiv ta bilogvardijciv Usi voni poyednani odnim personazhem didom yakij uosoblyuye patriarhalne selyanstvo priv yazane do cinnostej minulogo Film ne vpisuyetsya vse zh taki v ryad filmiv sho buli poklikani formuvati proletarskij realizm hocha j zakinchuyetsya apologiyeyu socialistichnoyi promislovosti Dovzhenko vipravdovuvav bilshovicku revolyuciyu viryachi sho cya nova ideologiya nibi vinikla z yakogos davnogo zapovitu Zvenigora bula sensaciyeyu 1928 roku ale vodnochas ce buv pochatok osobistoyi tragediyi Dovzhenka za cyu strichku ta zgodom za film Zemlya jogo budut postijno zvinuvachuvati v burzhuaznomu nacionalizmi Sam Dovzhenko uzhe cherez 10 rokiv pislya zaboroni Zvenigori pisav pro neyi v avtobiografiyi Zvenigora v moyij svidomosti vidklalasya yak odna z najcikavishih robit ce prejskurant moyih tvorchih mozhlivostej ya zrobiv yiyi odnim duhom za sto dniv ne zrobiv a prospivav yak ptah Meni hotilosya rozsunuti ramki ekrana zagovoriti movoyu velikih uzagalnen Pershim drukovanim vidgukom pro robotu Dovzhenka stala stattya redaktora zhurnalu Kino Mikoli Bazhana Ce istorichna simfoniya sho rivnoyi yij nemaye u svitovomu kino Ce zafilmovana lirika epos i filosofiya viyavleni v obrazah takoyi glibini j vagomosti sho bagatom ne sila do kincya yih rozkopati j zrozumiti Ejzenshtejn tak opisuvav svoyi vrazhennya pislya pereglyadu dovzhenkivskoyi kartini v povitri stoyalo sered nas nova lyudina kino Majster svogo zhanru Majster svoyeyi individualnosti I razom z tim majster nash Svij Spilnij Pered nami bula lyudina yaka stvorila nove v galuzi kino Film demonstruvavsya v Moskvi dva gromadski pereglyadi v Parizhi zakinchilisya ovaciyeyu vin obijshov ekrani Gollandiyi Belgiyi Argentini Meksiki Kanadi Velikoyi Britaniyi SShA Greciyi Bagato kinoznavciv vvazhali sho tilki v Zvenigori zdijsnilasya tvorcha fantaziya avtora yakij cherez obstavini ne sudilosya povtoritisya A vidrodilasya vona tilki v 1960 ti roki razom iz rozvitkom poetichnogo kino Ukrayini Nastupnim filmom Dovzhenka stav Arsenal film postupka pered vladoyu yak vvazhaye bilshist kinoznavciv Arsenal prinizhennya j zasudzhennya vizvolnih zmagan ukrayinskogo narodu pislya rozpadu carskoyi imperiyi Popri te sho sam avtor voyuvav u lavah armiyi UNR cogo razu vin na inshomu boci Kritiki j dosi sperechayutsya chi prihovanij u comu filmi nepryamij dokir nacionalistam sho vtratili nezalezhnu Ukrayinu chi ce ye suto bilshovickij vitvir yakij dovodit vladi ta kritikam togo chasu vidsutnist nacionalistichnogo nahilu u tvorchosti Nareshti vid lipnya do listopada 1929 roku Dovzhenko znimav svij genialnij tvir Zemlya gimn praci na zemli hliborobstvu ta lyudini yaka pracyuye na zemli ye chastinoyu kosmichnogo ritmu buttya Dovzhenko pershim u svitovomu kino viraziv svitoglyad yakisno vidminnij vid dosi zobrazhuvanogo Ce svitoglyad naciyi hliborobskoyi v yakoyi spokijna gidnist zumovlena yiyi sposobom zhittya Seredovishe i lyudi yedine i nerozdilne a yihnij sposib zhittya ye spokonvichnim svitoglyad nepohitnim Simvolika Dovzhenka bula tisno pov yazana zi svitoglyadom ukrayinskogo narodu z obraznistyu narodnoyi poeziyi Same v comu vidminnist filmiv Dovzhenka vid filmiv rosijskih avangardistiv formalistiv 1920 h rokiv Kerivnictvo Ukrayinfilmu viznalo sho Zemlya vidpovidala za svoyeyu ideologichnoyu oriyentaciyeyu liniyi partiyi ta zahodam vzhitim dlya zemelnoyi reorganizaciyi v silskomu gospodarstvi Ale kritiki Pavlo Blyahin Hrisanf Hersonskij ta osoblivo Dem yan Byednij mittyevo pochali zvinuvachuvati Dovzhenka v nehtuvanni visvitlennyam klasovoyi borotbi panteyizmi ta biologizmi u zahisti kurkuliv ta ospivuvanni zhurbi za minulim Mikola Bazhan odin z nebagatoh sho stali na zahist rezhisera rozumili jogo osoblive stavlennya do kolektivizaciyi perehid patriarhalnogo selyanstva do kolektivistskogo suspilstva obov yazkovo prohoditime cherez postijnij konflikt lyudini ta prirodi Pislya neobhidnih kupyur ta 32 h oficijnih ta privatnih pokaziv 8 kvitnya 1930 roku Zemlya vijshov na kiyivski ekrani a vzhe 17 kvitnya film z pokazu znyali Oficijna prichina naturalizm ta zamah na zvichayi Dovzhenko napisav u Avtobiografiyi pro te sho stalosya z nim pislya vipusku Zemli Radist tvorchogo uspihu bula zhorstoko prignichena strahovinnim dvopidvalnim fejletonom Dem yana Byednogo pid nazvoyu Filosofy v gazeti Izvestiya Ya bukvalno posiviv i postariv za kilka dniv Ce bula spravzhnya psihichna travma Spochatku ya hotiv buv umerti Dovzhenko z podivom diznavsya sho film mav grandioznij uspih u Yevropi u toj chas yak jogo bulo zaboroneno v Ukrayini Pislya prem yeri v Berlini pro Oleksandra Dovzhenka z yavilosya 48 statej u Veneciyi italijski kinematografisti nazvali Dovzhenka Gomerom kino A os u Radyanskomu Soyuzi strichku reabilituvali lishe v 1958 roci pislya mizhnarodnogo referendumu v Bryusseli de vin uvijshov do chisla 12 najkrashih filmiv vsesvitnoyi istoriyi kino Zagalom Zvenigora Arsenal ta Zemlya rozglyadayut yak okremij etap u tvorchosti Dovzhenka tim bilshe sho golovni geroyi cih filmiv buli ob yednani vnaslidok vikonannya roli odnim j tim zhe aktorom Semenom Svashenkom Period kinematografichnogo vizhivannya MoskvaZ chervnya po veresen 1930 roku Oleksandr Dovzhenko razom z Danilom Demuckim ta Yuliyeyu Solncevoyu perebuvav za kordonom u Chehoslovachchini Nimechchini Velikij Britaniyi ta Franciyi U Prazi direktori kinoteatriv viznali jogo filmi zanadto revolyucijnimi ta zanadto misteckimi U Berlini Dovzhenko dumav pro postsinhronizaciyu Zemli ale marno U Parizhi jomu proponuvali postaviti film a v Londoni Dovzhenko viv rozmovu vzhe pro telebachennya Povernuvshis vin zaproponuvav kerivnictvu Ukrayinfilmu scenarij pro tragediyu Umberto Nobile ta Ruala Amundsena ale otrimav vidmovu Shob mati mozhlivist pracyuvati dali Dovzhenko pogodivsya splatiti daninu i znyav film pro budivnictvo grebli Dniprogesu Ivan pershij zvukovij film yakij mav pidtverditi nezvorotnij shlyah industrializaciyi Scenarij vin pisav z girkotoyu ta nashvidkuruch za 11 dniv ale sam majzhe ne znimav jogo doruchayuchi robiti ce asistentci ta druzhini Yuliyi Solncevij Zackovanij zarahovanij do nacionalistiv reakcioneriv bez pidtrimki kolishnih odnodumciv usunutij z posadi na kafedri Derzhavnogo kinematografichnogo institutu v Kiyevi Dovzhenko povinen buv zakinchiti svoyu pracyu do zhovtnevih svyat 1932 roku Ale film buv prirechenij na proval Perebilshene zahoplennya praceyu pidnesennya mashin na foni yakih lyudi viglyadali lishe statistami peretvoryuyut cej film na sucilnij blef Naspravdi Dniproges buduvali remisnichimi sposobami 10 tisyach robitnikiv yaki unikayuchi golodu v seli vlashtuvalisya zemlekopami Pershij zvukovij film Dovzhenka znyatij ne duzhe yakisnoyu tehnikoyu zagalom lishivsya nedoskonalim 20 travnya 1932 roku spivrobitniki DPU USRR povidomlyali pro kritichni vislovlyuvannya rezhisera na adresu partijnogo kerivnictva v Moskvi yake zhiruye a v Ukrayini vmirayut vid golodu cili sela Dovzhenko zavzhdi zhalkuvav z privodu cogo svogo tvoru rozumiyuchi sho znimav jogo v chasi agitpropivskoyi plutanini Ta popri vse dokumentalni kadri cogo budivnictva zalishayutsya svidkami epohi Dovzhenko na zjomkah filmu 1932 Pislya ciyeyi zhertvi na vivtar industrializaciyi koleso znishennya ukrayinskogo burzhuaznogo nacionalizmu tilki nabiralo obertiv Pislya filmu Ivan batkiv Dovzhenka vignali z kolgospu za donosami jogo batka harakterizuvali yak aktivnogo cerkovnika nacionalista hliboroba vlasnika hiba takim misce v kolgospi a stezhennya za sinom posililos Vidchuvayuchi podih u spinu ideologiv majbutnih represij Dovzhenko shukav poryatunku U 1934 roci vin opinivsya v Moskvi Za jogo vlasnimi slovami vin napisav lista Stalinu z prohannyam zahistiti jogo i dopomogti tvorcho rozvivatisya Ale j vidomo takozh sho isnuvala cidulka odnogo z vplivovih shefiv agitpropu v CK yaka za nakazom Stalina viklikala Dovzhenka do Moskvi navesni 1933 roku bo gensek ne mig dozvoliti Dovzhenku pracyuvati v Ukrayini pid chas Golodomoru Istoriya spilkuvannya Dovzhenka z vozhdem narodiv osobliva storinka v zhitti mitcya Stalin zrobiv Dovzhenka svoyeridnim spovidnikom i chasto viklikav posered nochi shobi progulyatisya po Moskvi j pogovoriti po dushah Na zamovlennya Stalina Dovzhenko znyav u 1935 roci strichku Aerograd pro nove misto yake virostaye sered tundri pro prekrasne ta svitle majbutnye chukchiv Dlya viznachennya misc naturnih zjomok Dovzhenko virushiv u ekspediciyu na Dalekij Shid u sibirsku tajgu Iz serpnya po zhovten 1934 roku v regioni vid Vladivostoka do Habarovska trivali zjomki Vpershe zustrivshis z neukrayinskim krayevidom Dovzhenko znajshov tut prostir bezmezhnoyi poetiki j nakresliv scenarij filmu sho nikoli ne pobachit svitu Zagublenij i vidnajdenij raj Aerograd zhe stane sintezom uyavi ta mriyi pro novi mista Sibiru yaki mali stati forpostami oboroni Shidnogo Sibiru vid shpiguniv ta inozemnogo vtorgnennya na teritoriyu SRSR Z vihodom filmu na ekrani Dovzhenko viznav sebe spivcem suchasnosti Za Aerogradom jshov Shors sho buv znyatij na vimogu Stalina pid chas vruchennya ordena Lenina za Aerograd tiran dav zrozumiti Dovzhenku sho toj zaborguvav ukrayinskogo Chapayeva U cej chas Dovzhenko mriyav popracyuvati nad Tarasom Bulboyu ale zrozumilo sho nakaz genseka vin ne mig zignoruvati Scenarij pobudovanij za marshrutami boyiv Mikoli Shorsa Oleksandr Dovzhenko pisav 11 misyaciv otrimav bagato listiv vid uchasnikiv boyiv ta soratnikiv Shorsa vidviduvav arhivi ta istorichni muzeyi Scenarij ves chas pereroblyav pri comu Dovzhenko zhertvuvav istorichnoyu pravdoyu raz po razu rozumiyuchi sho yiyi v comu filmi buti ne mozhe Velika danina bilshovickij revolyuciyi zamovchuvannya smerti Shorsa I hocha zjomki Dovzhenko pochav u 1937 roci do otrimannya oficijnogo viznannya scenariyu zakinchiv jogo lishe v 1939 roci tomu sho same v ti chasi trivali vinishennya trockistiv yakih ranishe vvazhali geroyami gromadyanskoyi vijni zokrema Yakira Tuhachevskogo Probi filmu sistematichno napravlyali Stalinu v Moskvu i v zalezhnosti vid voli vozhdya deyaki epizodi Dovzhenko zmushenij buv pereroblyati po 5 6 raziv Pri zjomkah Shorsa Dovzhenko rezhiser vdavsya do cikavogo hodu postaviv bilshovickij film na suto ukrayinskomu tli zjomki prohodili v Chernigovi ta navkolishnih selah Film spovnenij narodnimi pisnyami ta tancyami miscevimi zvichayami dumami nabuv nacionalnogo zabarvlennya Rosijska ta ukrayinska movi tam buli organichno poyednani Vodnochas ce buv gimn bilshovickij mifologiyi ta geroyizmu ostannij akt bilshovickoyi sagi rozpochatoyi Dovzhenkom u Arsenali Film vijshov na ekrani 1 travnya 1939 roku odnochasno v Moskvi ta Kiyevi j za pershij tizhden jogo prodivilos blizko 31 miljona glyadachiv Pislya priyednannya Galichini vnaslidok paktu Molotova Ribbentropa v 1939 roci Oleksandra Dovzhenka viklikali do Kiyeva shob organizuvati ekspediciyu kinematografistiv do Zahidnoyi Ukrayini ta Zahidnoyi Bilorusi Vprodovzh dvoh misyaciv Dovzhenko mandruvav zahidnimi zemlyami U rezultati z yavilas istorichna hronika Vizvolennya sho suprovodzhuvalas rizkim politichnim komentarem U hronici Oleksandr Dovzhenko pokazav shojno vizvolenij vid polskogo yarma narod ale narod bagatij ta civilizovanij u yakomu zhive duh svobodi sho jogo vazhko prihovati vid kameri Vizvolennya demonstruvali z 11 veresnya 1940 roku pislya chogo film shvidko znik z ekraniv U roki vijni Dovzhenko na fronti 1943 Uspihi Shorsa davali Oleksandru Dovzhenku pidstavi vvazhati sebe reabilitovanim vin stav deputatom kerivnikom Kiyivskoyi kinostudiyi ta chlenom prezidiyi komisiyi z prisudzhennya Stalinskoyi premiyi U cej chas majster prodovzhuvav pracyuvati nad svoyeyu davnoyu mriyeyu sho bula vidkladena majzhe na 10 rokiv scenariyem Tarasa Bulbi Naprikinci travnya 1940 roku pislya dovgih konsultacij z vidatnim fahivcem z istoriyi kozachchini Dmitrom Yavornickim Dovzhenko zakinchiv jogo Ale yakraz u toj chas koli Oleksandr Dovzhenko gotuvavsya do vid yizdu do Inkermanskoyi forteci na naturni zjomki pochalasya vijna yaka ostatochno poklala kraj zapovitnomu bazhannyu u povoyenni roki vin takozh ne zmig zdijsniti cej proyekt cogo razu na zavadi stala zhdanivska kulturna politika ta slabke zdorov ya majstra Z pochatkom vijni Dovzhenko buv evakujovanij do Ashhabada Priznachenij polkovnikom intendantskoyi sluzhbi vin ne vitrimuvav bezdiyalnosti i prosiv shob jogo vidpravili na front de vin stav korespondentom gazeti Krasnaya zvezda i svidkom zvilnennya vid okupaciyi pislya chogo nadrukuvav u Izvestiyah 31 bereznya 1942 roku stattyu Ukrayina v ogni Odnojmenna nazva nalezhit i scenariyu filmu sho jogo pisav Dovzhenko v 1941 1943 rokah Deyaki urivki cogo scenariyu z yavilisya u presi u veresni 1943 roku viklikavshi oburennya agitpropivskogo kerivnictva Yak naslidok Dovzhenka zvinuvatili u vidkrito progoloshenih sumnivah shodo kolektivnoyi vini za pokinute vorogu bezporadne naselennya ta boyezdatnist Chervonoyi armiyi Dovzhenku zaproponuvali perepisati scenarij zrusifikuvavshi geroya ukrayincya Kravchinu 30 sichnya 1944 roku jogo viklikali do Stalina vid yakogo vin diznavsya pro zaboronu svogo filmu pid privodom antileninizmu porazhenstva revizuvannya nacionalnoyi politiki j zaohochennya ukrayinskogo zamist radyanskogo patriotizmu Stalin obrazhenij na kritiku same u toj chas koli radyanska armiya viganyala voroga ne zmig prostiti Dovzhenku zavdanoyi obrazi U toj zhe den Dovzhenko znishiv tri najkramolnishi zoshiti svogo shodennika yakij vin viv z 1939 roku Usim organam cenzuri bulo nadislano direktivu ne publikuvati v civilnij i vijskovij presi tvori O Dovzhenka bez osoblivogo na te dozvolu v kozhnomu okremomu vipadku Osmislyuyuchi cyu situaciyu Oleksandr Dovzhenko zapisav u svoyemu shodenniku nevzhe lyubov do svogo narodu ye nacionalizm Chi nacionalizm v nevminni hudozhnika strimati slozi koli narodu bolyache Jogo kniga Shodennikovi zapisi 1939 1956 vidana v 2013 roci vidavnictvom Folio stala laureatom shorichnoyi premiyi Prezidenta Ukrayini Ukrayinska knizhka roku 2013 u nominaciyi Za vidatni dosyagnennya u galuzi hudozhnoyi literaturi Rezhisera zvilnili z posadi hudozhnogo kerivnika Kiyivskoyi kinostudiyi vikreslili zi skladu vseslov yanskogo komitetu j komitetu prisudzhennya Stalinskoyi premiyi a takozh zi spiskiv majbutnoyi Hudozhnoyi radi Natomist Dovzhenka pereveli do Centralnoyi studiyi kinohroniki de vin vikoristav svij talant montazhera ta komentatora bravshi uchast u stvorenni dokumentalnih strichok Bitva za nashu Radyansku Ukrayinu ta 1945 Povoyennij period Povoyenni roki harakterizuvalis osoblivim zanepadom kinematografiyi osoblivo ukrayinskoyi 14 kvitnya 1945 roku Dovzhenko zayaviv V nashij kulturi zasudzheni do smertnoyi kari U 1946 roci znyav dokumentalnij film pro Virmeniyu Ostanni roki zhittya Dovzhenko bude perebuvati nibi u vavilonskomu poloni tomu vin znyav lishe odin povnometrazhnij hudozhnij film Michurin za vlasnoyu p yesoyu ta j toj na zamovlennya Stalina Jogo ponovili na posadi na kinostudiyi Mosfilm iz serpnya 1945 roku Dovzhenko vidtvoriv biografiyu vchenogo do yakoyi vklyuchiv zashifrovani momenti vlasnoyi biografiyi Michurin znyatij u 1949 mu zvuchav yak vidnovlenij gimn prirodi yak spilne bachennya vchenogo i rezhisera na peretvorennya zemli na velicheznij sad Ce ostannij tvir zakinchenij za zhittya avtora Proyekti Zoloti vorota ta Taras Bulba tak i ne buli vtileni Bagatorichna tuga za ridnoyu zemleyu poznachilas na moralnomu stani Dovzhenka vin rvavsya do Ukrayini ale marno tudi vin mav pravo yizditi u vidryadzhennya a os zhiti mav u Moskvi U 1954 roci na Dovzhenko skarzhivsya na znecinennya fahu scenarista v 1955 mu pid chas robochoyi zustrichi govoriv pro naslidki malokartinnya ostannih desyati rokiv vid yakih poterpala kinopromislovist U cej chas Dovzhenko pershij namagavsya v zakonnij sposib protistoyati svavillyu v carini kulturi Vin vidkrito vislovlyuvav strivozhenist tiskom yakij chinivsya na intelektualnu ta hudozhnyu tvorchist na molodih pochatkivciv u kino zhalkuvav sho socrealizm stav useohopnim Cya strivozhenist bula pochuta ta pidhoplena molodimi rezhiserami vnaslidok chogo pochalasya nova hvilya molodogo kino sho pragnula porvati z tradicijnim kino ta shtampami socrealizmu Trivozhna molodist O Alova i V Naumova Nad Cheremoshem G Krikuna Andriyesh Ya Bazelyana ta S Paradzhanova Za cej chas Dovzhenko stiknuvsya z problemoyu zjomok zadumanogo filmu Proshavaj Ameriko virobnictvo yakogo pripinili bez poyasnen U 1951 roci zablokovano zjomki odisseyi rosijskih moryakiv u pivdennih moryah Dovzhenko dumav staviti inshu kartinu do yakoyi gotuvavsya p yat rokiv ostannim filmom zadumanoyi trilogiyi Nashadki zaporozhciv Poema pro more Pislya vidkidannya Vidkrittya Antarktidi Dovzhenko poyihav do Ukrayini shob vniknuti v hid budivnictva Kahovskoyi GES Sholita do 1956 roku vin priyizdiv na budovu zhiv sered robitnikiv Pid chas obdumuvannya scenariyu Dovzhenko pochav rozumiti sho vin mav zafiksuvati cinnij prirodnij ta istorichnij landshaft adzhe pislya sporudzhennya grebli budut zaliti istorichni miscya Zaporizkoyi Sichi j zokrema Velikij Lug Nashe nove more nashe nove gore Tak narod govore pro more zapisav Dovzhenko v shodenniku majzhe vsi proti mene koshtoris filmu svidomo buv zanizhenij chinovnikami z ministerstva Dovzhenko hotiv znimati film ne tilki v Ukrayini ale j z Kiyivskoyu kinostudiyeyu ale dobro vin ne otrimav Ta j film ne znyav Pislya smerti rezhisera jogo znyala Yuliya Solnceva druzhina i soratnik U 1954 roci Dovzhenko zrobiv nacherki scenariyu U glibinah kosmosu filmu fantaziyi pro troh radyanskih inzheneriv sho 8 rokiv blukayut zoryanim vsesvitom Ale scenarij bude holodno sprijnyatij hudozhnoyu radoyu U 1954 1955 rokah rezhiser zakinchiv robotu nad kinopovistyu Zacharovana Desna rozpochatu she 1942 roku de vin zgaduvav svoye ditinstvo Yiyi nadrukuvali u zhurnali Dnipro ale scenariyu z neyi Dovzhenko ne stvoriv U kvitni 1956 roku razom z inshimi rezhiserami Dovzhenko napisav lista do ministra kulturi SRSR pro nagalnu neobhidnist tehnichnogo pereosnashennya kinostudij Ale jogo vzhe ne dochekavsya Vin she vstig povernutisya do Kahovki shob buti prisutnim pri zatoplenni zemel i pochati pershi probi A 25 listopada 1956 roku pomer vid infarktu na dachi pid Moskvoyu u pershij znimalnij den filmu Poema pro more yakij zavershila jogo druzhina 1956 1961 i Zacharovanu Desnu 1964 pochali znimati u serpni 1963 studiyeyu Mosfilm na Chernigivshini postavila vzhe Yuliya Solnceva Krim togo vona znyala Nezabutnye 1968 ta Zoloti vorota 1969 na osnovi literaturnih tvoriv rezhisera Filmi vvazhayut zagalom superechlivimi tilki Poema pro more virazhaye dumku metra j rozkrila golovni temi peretvorennya lyudini revolyuciyeyu ta peretvorennya prirodi lyudinoyu Povist polum yanih lit poterpala vid riznici v chasi mizh zadumom scenariyu v 1940 vi roki ta jogo realizaciyeyu Zacharovanu Desnu vzagali vvazhayut parodiyeyu na zadum Dovzhenka Pohovanij na Novodivochomu kladovishi v Moskvi za derzhavnij kosht oskilki groshej na jogo rahunku v oshadbanku bulo tilki 32 rubli Traurna ceremoniya vidbulasya u Budinku literatoriv Spivav drug nebizhchika Ivan Kozlovskij grav na skripci Leonid Kogan Z Ukrayini priyihala delegaciya prote ne bulo kolishnih druziv napriklad Mikoli Bazhana Privezli snip zhita zemlyu ta yabluka Grudochku ridnoyi zemli vkinuli do mogili zi slovami Zemlya po yakij tvoyi nogi hodili nini teplom tebe prijmaye Na mogili napisali rosijskoyu Umer v voskresene Bilshist lyudej yaki prihodyat do nogo chitayut ostannye slovo yak voskresinnya Nadgrobnij pam yatnik roboti skulptorki Viri Muhinoyi Sam Dovzhenko ves chas tuzhiv za Ukrayinoyu i v ostanni roki svogo zhittya zapisav u shodenniku Ya vmru v Moskvi tak i ne pobachivshi Ukrayini Pered smertyu poproshu Stalina abi pered tim yak spaliti mene v krematoriyi z grudej moyih vijnyali serce i zakopali jogo v ridnu zemlyu u Kiyevi des nad Dniprom na gori U svoyemu shodenniku Dovzhenko zasudzhuvav svidome nishennya ukrayinskogo narodu stalinskim rezhimom pokripachennya rusifikaciyu krayu osurzhennya naciyi vidtak i peretvorennya tak zvanoyi eliti u natovp bezbatchenkiv durnikiv ubogih holodnih boyaguziv z zamkami na dushevnih viknah i dveryah U 2006 roci gromadski kola Ukrayini nareshti pidnyali pitannya pered vladoyu pro perenesennya prahu O P Dovzhenka ta jogo druzhini v Ukrayinu pro mozhlivist povernennya arhiviv rezhisera zokrema shodenniki mitcya za voleyu jogo druzhini zakriti v arhivah do 2009 roku ta uvichnennya jogo pam yati v derzhavah de vin prozhivav Pitannya narazi ne virisheno i yak vislovivsya Yaroslav Proc chlen Spilki zhurnalistiv Ukrayini hresna doroga Dovzhenka do svoyeyi Zemli she ne zakinchilas Vshanuvannya pam yatiPoshtovi markiPam yatna moneta nominalom u 2 grivni prisvyachena do 110 richchya vid dnya narodzhennya Oleksandra Dovzhenka Vshanuvannya pam yati genialnogo mitcya Oleksandra Dovzhenka v Ukrayini ye na vkraj nizkomu rivni Te sho bulo zroblene v osnovnomu bulo zroblene za chasiv SRSR ta radyanskoyi vladi z 1957 roku Kiyivska kinostudiya nosit im ya Dovzhenka u 1972 roci bulo zatverdzheno Zolotu medal im Dovzhenka Za najkrashij vijskovo patriotichnij film u 1960 roci stvoreno muzej Dovzhenka v batkivskij hati popri te sho v Ukrayini Dovzhenko buv persona non grata She za dva roki skulptor Anatolij Fuzhenko zmushenij buv podaruvati sadibi pam yatnik hudozhnya rada boyalasya Dovzhenka navit u bronzi tomu oficijno skulpturu ne zatverdila otzhe isnuye lishe odin pam yatnik ta j to ne oficijnij Memorialna doshka Oleksandru Dovzhenku na vulici Shovkovichnij 10 v Kiyevi Pershi znachni kroki po zberezhennyu i vshanuvannyu pam yati vidatnogo ukrayincya buli zrobleni zi zdobuttyam nezalezhnosti Ukrayini prote j dosi cogo vkraj malo a jogo spivvitchizniki ne mayut vilnoyi mozhlivosti pobachiti filmi Dovzhenka 10 veresnya den narodzhennya Oleksandra Dovzhenka svyatkuyetsya v Ukrayini yak U cej zhe den z 1994 roku za ukazom Prezidenta Ukrayini vruchayetsya derzhavna premiya v galuzi kinematografa imeni O Dovzhenka U 1994 roci bulo stvoreno Nacionalnij centr Oleksandra Dovzhenka robota yakogo zoseredzhena na dvoh osnovnih napryamkah zbirannya ta zberezhennya filmiv peredusim nacionalnogo kino ta poshirennya kinostrichok v pershu chergu ukrayinskih yihnya populyarizaciya sered naselennya U 1994 do 100 richchya vid dnya narodzhennya Oleksandra Dovzhenka bula vidana marka a tochnishe pam yatnij blok z dvoma kuponami iz zobrazhennyam kinorezhisera Na pershomu kuponi zobrazheno kinokadr z filmu O P Dovzhenka Zemlya Na drugomu kinokadr z Povisti polum yanih lit O P Dovzhenka ekranizovanij rezhiserom Yuliyeyu Solncevoyu Pereglyanuti zobrazhennya ciyeyi poshtovoyi marki mozhna takozh za posilannyam u Vikishovishi U 2006 roci centr zavershiv robotu nad vidannyam filmiv Dovzhenka u formati DVD ale unikalne vidannya rozpovsyudzhene lishe v konsulstvah ta posolstvah yak podarunok V toj zhe chas za kordonom filmi Dovzhenka na DVD vzhe davno v vilnomu prodazhu 5 lipnya 2004 roku Nacionalnij bank Ukrayini vviv u obig yuvilejnu monetu nominalom 2 grivni prisvyachenu 110 richchyu vid dnya narodzhennya Dovzhenka Do 120 richchya vid dnya narodzhennya Dovzhenka 22 serpnya 2014 roku bula vvedena v obig sribna yuvilejna moneta Za tvorami O P Dovzhenka nominalom 20 griven U listopadi 2006 roku ukazom Prezidenta Ukrayini zapochatkovano programu vshanuvannya pam yati Oleksandra Dovzhenka U lyutomu 2011 roku odin z kinoteatriv Kiyeva vlashtuvav retrospektivu filmiv Oleksandra Dovzhenka varto zauvazhiti sho filmi na zamovlennya ukrayinskogo Minkultu bulo ocifrovano ta suttyevo polipsheno yakist zobrazhennya ocifrovanih kopij Treba zaznachiti sho pobudovanij u chasi SRSR kinoteatr imeni Oleksandra Dovzhenka na prospekti Peremogi v Kiyevi za chasiv nezalezhnosti pochinayuchi z 1995 roku vikoristovuvavsya yak elitnij biznes klub Chervone ta Chorne tosho a v 2011 roci budivlya kinoteatru bula vzagali znishena Sim yaDruzhinoyu Oleksandra Dovzhenka bula Varvara Krilova z yakoyu vin povinchavsya 1917 r i zareyestruvav shlyub oficijno 1923 r Druzhina zdobula osvitu v gimnaziyi rozmovlyala kilkoma inozemnimi movami poyihala z cholovikom u zarubizhne vidryadzhennya de vazhko poranila kolino Pereyizd do Odesi sprichiniv krizu v yihnih stosunkah U 1933 r u nih narodivsya sin Vadim yakomu mati dala prizvishe Chazov Dovzhenko koristuvavsya velikoyu populyarnistyu sered zhinok vidomi jogo chislenni zahoplennya Z 1925 r koli vin pereyihav do Odesi jogo faktichnoyu druzhinoyu stala aktorka a takozh zgodom rezhiserka Yuliya Solnceva hocha vin kilka raziv to povertavsya do druzhini to znov do Yuliyi Mistecka ta literaturna spadshinaLiteraturni tvori Volya do zhittya Zacharovana Desna povist Zemlya scenarij vtracheno spogadi pro scenarij i film 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Mati Nich pered boyem Povist polum yanih lit Nashadki zaporozhciv dramatichna poema Ukrayina v ogni kinopovist 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Poema pro more kinopovist Antarktida kinopovist Zhittya v cvitu p yesa Shodennik 1941 56 Dovzhenko A P Dnevnikovye zapisi Shodennikovi zapisi 1939 1956 Aleksandr Dovzhenko sost V V Zabrodin E Ya Margolit redkol A N Artizov i dr per ukr teksta E E Chugunova vstup st T M Goryaeva i dr Feder arh agentstvo RF Ros gos arh lit i iskusstva Gos arh sluzhba Ukrainy Centr gos arhiv muzej lit i iskusstva Ukrainy Harkov Folio 2013 877 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Opovidannya Son ta inshi Filmografiya Rezhiser Povnometrazhni hudozhni 1927 Sumka dipkur yera rezhiser pererobka scenariyu aktor 1927 Zvenigora rezhiser pererobka scenariyu 1929 Arsenal rezhiser scenarist 1930 Zemlya rezhiser scenarist 1932 Ivan rezhiser scenarist 1935 Aerograd rezhiser scenarist 1939 Shors rezhiser scenarist 1948 Michurin rezhiser scenarist 1951 Proshavaj Ameriko rezhiser nezakinchenij zmontovano lishe 6 chastin Korotkometrazhni hudozhni 1926 Vasya reformator spivrezhiser razom z Favstom Lopatinskim scenarist film vtracheno 1926 Yagidka kohannya rezhiser scenarist Povnometrazhni dokumentalni 1940 Vizvolennya rezhiser 1943 Bitva za nashu Radyansku Ukrayinu rezhiser u spivavtorstvi z Yu Solncevoyu ta Ya Avdyeyenko 1944 rezhiser u spivavtorstvi z Yu Solncevoyu Korotkometrazhni dokumentalni 1940 Bukovina zemlya ukrayinska 1940 rezhiser Kreativnij konsultant ta opovidach1945 virm Yerkir hayreni kreativnij konsultant ta opovidach rezhiser Levon Izahakayan Scenarist1959 scenarist 1960 scenarist 1967 za motivami scenariyu Dovzhenka Ukrayina v ogni 1988 Zagibel bogiv za nezavershenim scenariyem Dovzhenka Nerealizovani scenariyi1926 1929 Car Batkivshina Zagublenij Chaplin Zgoda Povstannya mertvih 1934 Zagublenij i vidnajdenij raj 1941 Taras Bulba u Nacionalnij biblioteci Vernadskogo ye p yat versij cogo scenariyu 1943 Ukrayina v ogni 1951 Vidkrittya Antarktidi 1954 U glibinah kosmosu Grafika Kinoplakat do filmu V pazurah Radvladi Avtor karikatur ilyustracij druzhnih sharzhiv avtoportretiv i portretiv Stvoriv nizku kinoplakativ do filmiv Borotba veletniv 1925 Sinij paket 1926 Akuli Nyu Jorka 1926 V pazurah Radvladi 1926 Nagorodi ta premiyiorden Lenina 11 01 1935 orden Chervonogo Prapora 13 09 1943 orden Trudovogo Chervonogo Prapora medal Za doblesnu pracyu u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Stalinska premiya I stupenya 1941 za film Shors 1939 Stalinska premiya II stupenya 1949 za film Michurin 1948 Leninska premiya 1959 posmertno za literaturnij scenarij filmu Poema pro more 1958 pochesne zvannya Zasluzhenij diyach mistectv URSR 1940 pochesne zvannya Narodnij artist RRFSR 1950 MKF u Veneciyi 1934 priz za film Ivan MKF v m Gotvaldovi 1949 premiya praci za film Michurin MKF v Marianskih Laznyah 1949 premiya za najkrashij kolorovij film za film Michurin VKF 1959 persha premiya avtoru scenariyu posmertno za film Poema pro more LiteraturaTvori Oleksandra Dovzhenka Tvori v 5 tomah 1964 65rr Tvori v 5 tomah 1983 85rr Dovzhenko O Gospodi poshli meni sili kinopovist opovidannya folklorni zapisi listi dokumenti Harkiv Folio 1994 Dovzhenko A Pisatel kino v svete trebovanij sovremennosti A Dovzhenko Sobranie sochinenij v 4 h t Moskva Iskusstvo 1969 t 4 ros Dovzhenko O Volya do zhittya Nezabutnye Nich pered boyem Harkiv Folio 2015 Dovzhenko O P Ne hazyajnuvati nimcyam na Ukrayini O P Dovzhenko B m Ukrvidav CK KP b U 1943 16 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Dovzhenko A P Velikoe tovarishestvo A P Dovzhenko Penza 1942 16 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Dovzhenko A P Otstupnik A Dovzhenko M Voenizdat NKO SSSR 1942 16 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Dovzhenko O P Na kolyuchomu droti O P Dovzhenko B m Ukrvidav CK KP b U 1943 16 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Tvori pro Oleksandra Dovzhenka Sashko Dermanskij pro Avicennu Oleksandra Suvorova Oleksandra Dovzhenka Uolta Disneya Pele S Dermanskij Kiyiv Grani T 2007 112 s il Seriya Zhittya vidatnih ditej ISBN 978 966 2923 80 3 I Koshelivec Ye Sverstyuk Dovzhenko vchora i sogodni Pro zatemneni miscya z biografiyi Teren 2005 Yu Lavrinenko Oleksandr Dovzhenko Ukrayinske slovo Kiyiv 1994 t 2 O Plavskij Oleksander Dovzhenko Ukrayinska literaturna gazeta Myunhen 1957 ch Z I P Semenchuk Zhittyepis Oleksandra Dovzhenka Kiyiv 1991 V Donchik Oleksandr Dovzhenko Istoriya ukrayinskoyi literaturi XX st U 2 kn Kn 1 za red V G Donchika Kiyiv 1994 R Korogodskij Dovzhenko v poloni Rozvidki ta ese pro majstra Kiyiv Gelikon 2000 O Grishenko Z beregiv zacharovanoyi Desni Kiyiv 1964 Mihajlin I L Dva Dovzhenki Igor Mihajlin Dovzhenko Oleksandr Vibrani tvori Uporyad tekstiv ta peredmova I L Mihajlina H Ranok 2009 S 3 20 M Shudrya Genij najvishoyi probi Kiyiv 2005 V Marochko Zacharovanij Desnoyu Istorichnij portret Oleksandra Dovzhenka Kiyiv Kiyevo Mogilyanska akademiya 2006 S Trimbach Oleksandr Dovzhenko Zagibel bogiv Identifikaciya avtora v nacionalnomu chaso prostori Vinnicya Globus pres 2007 Marco Carynnyk Dovzhenko Alexander The Poet as Filmmaker Selected Writings ed and trans Cambridge Mass MIT Press 1973 Vance Kepley Jr In the Service of the State Madison Wisconsin University of Wisconsin Press 1986 angl Ivor Montagu Dovzhenko Poet of the Life Eternal Sight and Sound 1957 angl Marshall Herbert Masters of the Soviet Cinema Crippled Creative Biographies London Routledge 1983 angl George O Liber Alexander Dovzhenko A Life in Soviet Film London British Film Institute 2002 ISBN 0 85170 927 3 angl Dovzhenko v vospominaniyah sovremennikov M Iskusstvo 1981 ros Yurenev R Aleksandr Dovzhenko M Izd vo Iskusstvo 1959 g 192 s Mastera kinoiskusstva ros Valerij Kunov Zhittyeva mudrist u tvorah Oleksandra Dovzhenka Enciklopedichnij slovnik Citati Kiyiv 2007 Novikov A O Grinevich V J Privalova S P ta in Vivchennya tvorchosti Oleksandra Dovzhenka v shkoli A O Novikov V J Grinevich S P Privalova S O Maksimchuk Makarenko N V Trosha navchalnij posibnik za red prof A O Novikova Harkiv Osnova 2014 144 s Novikov A O Trosha N Maksimchuk Makarenko S Literaturni prioriteti Oleksandra Dovzhenka monografiya A O Novikov N V Trosha S O Maksimchuk Makarenko za red prof A O Novikova Sumi Vidavnictvo M D Vinnichenka 2016 212 s VIII Dovzhenkivski chitannya Zbirnik naukovih prac Gluhivskogo nacionalnogo pedagogichnogo universitetu imeni Oleksandra Dovzhenka za red prof A O Novikova Harkiv HIFT 2016 124 s Ya sin svogo chasu do 120 richchya vid dnya narodzhennya O Dovzhenka 1894 1956 Dati i podiyi 1 travnya 2016 u Wayback Machine 2014 druge pivrichchya kalendar znamen dat 2 4 Nac parlam b ka Ukrayini Kiyiv 2014 S 68 71 Oleksandr Dovzhenko Malovidomi storinki avt sost V N Mislavskij Harkiv Dim Reklami 2015 260 s ISBN 978 966 2149 49 4 Bezruchko O V Sprava formulyar Zaporozhec I ya goriv u tomu vogni T 1 Persha hvilya rozsekrechen O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2011 224 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Sprava formulyar Zaporozhec I ya goriv u tomu vogni T 2 Druga hvilya rozsekrechen pro malovidomi storinki zhittya vidat ukr kinorezhisera O P Dovzhenka jogo uchniv i koleg O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2011 212 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Sprava formulyar Zaporozhec I ya goriv u tomu vogni T 3 Tretya hvilya rozsekrechen pro malovidomi storinki zhittya vidat ukr kinorezhisera O P Dovzhenka jogo uchniv i koleg O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2011 240 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Sprava formulyar Zaporozhec I ya goriv u tomu vogni T 4 Pitannya bez vidpovidej O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2011 232 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 1 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 200 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 2 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 232 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 3 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 268 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 4 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 252 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 5 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 228 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Vitchiznyana kinorezhiserska shkola personaliyi T 6 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2013 224 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 1 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 220 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 2 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 224 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 3 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 212 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 4 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 212 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 5 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 212 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 6 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 214 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 7 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 212 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 8 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 209 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 9 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 224 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Arhivna spadshina Oleksandra Dovzhenka T 10 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Kiyiv KiMU 2012 214 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Tvorec svitla lit mistec dajdzhest po robotah Nar majstra Ukrayini A P Semencova Sosnic centr rajon b ka skladach A V Lupinos Sosnicya b v 2012 28 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Trimbach S Oleksandr Dovzhenko zagibel bogiv identifikaciya avtora v nac chaso prostori Sergij Trimbach vidp red T Trubnikova Vinnicya Globus pres 2007 760 s Seriya Studiya 1 1 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Pedagogichnij metod O P Dovzhenka navch posib T 2 O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Vid 2 ge dopovn Kiyiv KiMU 2012 248 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Pedagogichnij metod O P Dovzhenka navch posib O V Bezruchko Kiyiv mizhnar un t Vid 2 ge dopovn Kiyiv KiMU 2012 276 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Oleksandr Dovzhenko rozsekrecheni dokumenti specsluzhb Bezruchko Oleksandr Viktorovich NAN Ukrayini In t mistectvoznav folkloristiki ta etnologiyi im M T Rilskogo Kiyiv nac un t teatru kino i telebachennya im I K Karpenka Karogo Kiyiv Suchas pism 2008 240 s 30 sichnya 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Nevidomij Dovzhenko Bezruchko Oleksandr Viktorovich NAN Ukrayini ta in Kiyiv Feniks 2008 320 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Bezruchko O V Kinorezhiseri pedagogi O J Gavronskij O P Dovzhenko V I Ivchenko Oleksandr Viktorovich Bezruchko Vinnicya Globus Pres 2010 268 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Savchenko Ya Narodzhennya ukrayinskogo radyanskogo kina tri filmi O Dovzhenka Ya Savchenko Kiyiv Ukrteakinovidav 1930 43 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Zvenigora zbirnik st pro film Zvenigora rezh O Dovzhenka Ya Savchenka ta in Kiyiv VUFKU 1928 48 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Sosnickimi stezhkami Dovzhenka Upr kulturi Chernig oblradi nar deputativ Sosnic lit memorial muzej O P Dovzhenka Chernigiv Desn pravda 19 16 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Naspivala mati pisen svit O Dovzhenka uporyad vstup st ta prim V M Prigorovskogo Kiyiv Muz Ukrayina 1995 148 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Katalog memorialnih rechej O P Dovzhenka lit memorial muzej O P Dovzhenka v Sosnici vikonavci Miroshnichenko M M Kravchenko I M Plitnik O M foto Kurilenko V B Gorobec Yu V smt Sosnicya Chernig obl Literatur memor muzej O P Dovzhenka 2010 24 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Sosnickij literaturno memorialnij muzej O P Dovzhenka smt Sosnicya Chernig obl b v 2011 12 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Literaturno memorialnij muzej O P Dovzhenka v Sosnici korot putivnik M A Sichko O P Bushaj O G Makarenko V A Makarenko Kiyiv Reklama 1984 52 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Literaturno memorialnyj muzej A P Dovzhenko v Sosnice O P Dowshenko Gedenkstatte in Sosnyzja avt teksta V M Prigorovskij N E Hilko foto V P Dedova Kiyiv Mistectvo 1972 28 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Literaturno memorialnij muzej O P Dovzhenka u Sosnici The Literature and Memorial Museum of O Dovzhenko in Sosnitsa vikonavci Romanenko S S ta in smt Sosnicya Chernig obl b v 2011 16 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Literaturno memorialnij muzej O P Dovzhenka u Sosnici smt Sosnicya Chernig obl b v 2011 16 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Literaturno memorialnij muzej O P Dovzhenka u Sosnici The Literature and Memorial Museum of O Dovzhenko in Sosnitsa smt Sosnicya Chernig obl b v 2011 12 s 19 lyutogo 2019 u Wayback Machine Pershe desyatilittya kinematografichnoyi tvorchosti Oleksandra Dovzhenka avt sost V N Mislavskij Harkiv Dim reklami 2019 528 s 259 il ISBN 978 966 2149 70 8 Dovzhenko i svit Kiyiv Mistectvo 1984 224 s Uroki Aleksandra Dovzhenko Kiyiv Mistectvo 1982 219 s Sobolev R Aleksandr Dovzhenko Moskva Iskusstvo 1980 304 s Div takozh4520 Dovzhenko asteroyid yakij bulo nazvano na chest mitcya Vseukrayinske fotokinoupravlinnya Kinematograf Ukrayini Ukrayinske kino 1930 1940 h rokivPrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Arhiv originalu za 20 chervnya 2012 Procitovano 6 veresnya 2010 Arhiv originalu za 28 kvitnya 2007 Procitovano 15 lyutogo 2007 Zgodom za obrusinnya do platni vchitelyam Kiyivskoyi Podilskoyi ta Volinskoyi gubernij navit doplachuvali 18 karbovanciv nadbavki Arhiv originalu za 28 veresnya 2007 Procitovano 15 lyutogo 2007 Arhiv originalu za 28 veresnya 2007 Procitovano 15 lyutogo 2007 Kucenko Mikola Storinki zhittya i tvorchosti O P Dovzhenka Arhiv originalu za 12 listopada 2007 Procitovano 24 listopada 2011 Nacionalna spilka kinematografistiv Ukrayini www ukrkino com ua Procitovano 5 lyutogo 2022 Arhiv originalu za 13 lyutogo 2008 Procitovano 15 lyutogo 2007 Arhiv originalu za 28 veresnya 2007 Procitovano 15 lyutogo 2007 Arhiv originalu za 6 lyutogo 2017 Procitovano 5 lyutogo 2017 Panasenko Tetyana 2018 Oleksandr Dovzhenko ukrayinska Harkiv Folio s 95 97 ISBN 978 966 03 8304 3 U pohoroni Oleksandra Dovzhenka Ukrayina vidmovila Nacionalna spilka kinematografistiv Ukrayini 25 grudnya 2016 zakon rada gov ua Arhiv originalu za 23 zhovtnya 2019 Procitovano 23 zhovtnya 2019 Arhiv originalu za 3 grudnya 2013 Procitovano 11 lyutogo 2011 Arhiv originalu za 17 veresnya 2020 Procitovano 14 chervnya 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Dovzhenko pochinayetsya abo Sashko reformator Yagidka kohannya 26 lyutogo 2019 u Wayback Machine kinokolo ua 02 12 2014 KinoKultura 2016 angl Igor Kablak Pro Gogolya Dovzhenka Bortka i nas grishnih 14 chervnya 2018 u Wayback Machine UP 13 kvitnya 2009 ukrlib 2009 Andrejkanich A I Dovzhenko Oleksandr Petrovich Antologiya ukrayinskogo plakata pershoyi tretini HH stolittya Kosiv Vidavnichij dim Dovbush 2012 S 40 ISBN 966 5467 23 4 Ukaz Prezidiuma Verhovnogo Soveta SSSR ot 13 sentyabrya 1943 goda Krasnaya Zvezda gazeta Moskva 1943 217 5588 14 sentyabrya S 2 ros PosilannyaOLEKSANDR DOVZhENKO Programa Velich osobistosti 2014 VIDEO Marko Robert Steh Ochima kulturi 41 Pro Oleksandra Dovzhenka i kinofilm Zvenigora 21 serpnya 2016 u Wayback Machine 10 nevidomih faktiv pro Oleksandra Dovzhenka 13 lipnya 2015 u Wayback Machine Oleksandr Dovzhenko na sajti KINO KOLO Tvori O Dovzhenka u Biblioteci ukrayinskoyi literaturi 20 grudnya 2007 u Wayback Machine Ocifrovanij Dovzhenko 12 grudnya 2009 u Wayback Machine stattya v Ukrayini molodij pro Povne zibrannya tvoriv Dovzhenka na 10 ti diskah Ray Uzwyshyn Alexander Dovzhenko s Silent Trilogy A Visual Exploration 8 chervnya 2010 u Wayback Machine angl Tvori Oleksandra Dovzhenka na portali Ukrayinskij Centr 23 sichnya 2022 u Wayback Machine Oleksandr Petrovich Dovzhenko gordist Ukrayini 11 kvitnya 2012 u Wayback Machine I neoplakanij svoyimi 4 grudnya 2007 u Wayback Machine Mizh pravdoyu ta krasoyu 19 grudnya 2007 u Wayback Machine M Rilskij Oleksandr Dovzhenko 26 veresnya 2007 u Wayback Machine Storinka pro Oleksandra Dovzhenka na sajti proektu Vidatni ukrayinci 13 chervnya 2011 u Wayback Machine Iniciativna grupa z sporudzhennya pam yatnika Oleksandru Dovzhenku v m Nova Kahovka 31 sichnya 2019 u Wayback Machine FOTOgrafiyi i dokumenti z arhiviv Ukrayini do 115 richchya vid dnya narodzhennya O P Dovzhenka 31 zhovtnya 2011 u Wayback Machine FOTOvistavka do Do 120 richchya vid dnya narodzhennya Oleksandra Dovzhenka 7 lipnya 2015 u Wayback Machine Centralnij derzhavnij kinofotofonoarhiv Ukrayini imeni G S Pshenichnogo Dovzhenkovi zdavalosya sho nastav chas novih titaniv S Trimbach 4 bereznya 2016 u Wayback Machine ros Tekst scenariyu filmu Zemlya 19 bereznya 2007 u Wayback Machine na Lib ru ros serb Dovzhenko Oleksandr v Elektronnij biblioteci Kultura Ukrayini 30 sichnya 2019 u Wayback Machine DzherelaGosejko L Istoriya ukrayinskogo kinematografa 1896 1995 K KINO KOLO 2005 ISBN 966 8864 00 X Marochko V I Dovzhenko Oleksandr Petrovich 24 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2004 T 2 G D S 426 ISBN 966 00 0405 2 Proc Ya Hresna doroga Dovzhenka 26 travnya 2008 u Wayback Machine Krimska svitlicya Pedagogichnij metod O P Dovzhenka navch posib O V Bezruchko M vo kulturi i turizmu Ukrayini Kiyivskij nac un t teatru kino telebachennya im I K Karpenka Karogo In t mistectvoznavstva folkloristiki ta etnologiyi im M T Rilskogo Vinnicya Globus Pres 2008 208 s foto Oleksandr Dovzhenko T Panasenko H Folio 2012 119 1 s portr 18 sm Znameniti ukrayinci ISBN 978 966 03 5098 4 Na palit avt ne zaznacheno 500 pr ISBN 978 966 03 5214 8LiteraturaDovzhenko v Yareskah kn yaku avt napisali razom iz zhitelyami s Yareski sho znali O P Dovzhenka buli svidkami j uchasnikami nezabutnih dovzhenk kinostrichok Vasil Lis Vanda Lis Poltava Divosvit 2019 150 1 s il 200 prim ISBN 978 617 633 245 9 Nima kinotrilogiya Oleksandara Dovzhenka Bogdan Nebeso per z angl S Menzelevskij Kiyiv Nac centr Oleksandra Dovzhenka 2017 199 12 s fot 1000 prim ISBN 978 617 7393 64 0 Oleksandr Dovzhenko v recepciyi suchasnoyi naukovoyi dumki monografiya Oleksandr Kurok ta in za red A O Novikova Harkiv HIFT 2019 415 s Bibliogr v zneskah 300 prim ISBN 978 966 1630 46 7 Oleksander Dovzhenko kritichna monografiya B Berest Nyu Jork b v 1961 126 s Pershe desyatilittya kinematografichnoyi tvorchosti Oleksandra Dovzhenka uporyad i avt koment V N Mislavskij Harkiv derzh akad kulturi Harkiv Dim Reklami 2019 526 1 s il Bibliogr s 480 487 100 prim ISBN 978 966 2149 70 8 The poet as filmmaker selected writings A Dovzhenko ed transl and with introd by M Carynnyk Cambridge Massachusetts b v London The MIT press 1973 323 p ISBN 0 262 04037 9 Alexey V Sobisevich Constructing the image of an ideal soviet sciencist a review of documents concerned with the making of the film Michurin directed by Alexander Dovzhenko Studies in the History of Biology 2022 Vol 14 2 pp 94 108 Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi