Координати: 43°04′ пн. ш. 25°39′ сх. д. / 43.067° пн. ш. 25.650° сх. д. Друге Болгарське царство (болг. Втора българска държава) — середньовічне болгарське царство, яке існувало в 1185-1396. У 1396 завойовано Османською імперією.
Друге Болгарське царство | |
Прапор | Герб |
![]() | ![]() |
Дата створення / заснування | 1185 |
---|---|
Коротка назва | България |
Офіційна мова | старослов’янська мова |
Континент | Європа |
Столиця | Велико-Тирново |
Форма правління | автократія |
Мова комунікації | болгарська, румунська і грецька |
Час/дата припинення існування | 1396 |
Площа | 477 000 км² |
![]() | |
|
Назви
Сучасники найчастіше використовували назву Болгарія. За часів правління Калояна болгар іноді називають волохами. Папа Іннокентій III та інші іноземці, такі як наприклад латинський імператор Генріх I Фландрський в офіційних листах згадує державу, як Болгарію і Болгарську Імперію.
У сучасній історіографії ця держава має такі назви, як Друге Болгарське царство, Друга Болгарська імперія та Друге Болгарське королівство (на відміну від Першого Болгарського царства). Також зустрічається альтернативний варіант, як наприклад Імперія Волохів та Болгар, різні варіанти якого включають Волосько-Болгарське царство, Болгаро-Волоське царство або Румунсько-Болгарське царство (остання наявна тільки в румунській історіографії).
Передмова
Болгарія стала частиною Візантії з 1018 року, після розгрому Першого Болгарського царства. Болгарська церква була підкорена Костантинопольському патріарху, багато знатних родів були переселені в азійську частину імперії. Болгари постійно піднімали повстання проти Візантії, але всі вони були подавлені.
Брати Іван, Тодор і Калоян
Повстання братів Петра, Івана Асеня і Калояна відновило болгарську державність приблизно з 1185 року. Брати Іван Асень I і Петро IV стали співправителями. Військові дії в основному вели під керівництвом Івана Асеня I, який показав себе блискучим полководцем і просував свої війська там, де були відсутні візантійські, тим самим легко захоплюючи області та міста. Знову ставши незалежною, держава швидко набирала міць. Брати Іван та Петро пропонували навіть військову допомогу військам III Хрестового походу для безпечного проходження через візантійські території. Після загибелі обох братів престол зайняв їхній молодший брат — Калоян.
Калоян показав себе блискучим правителем, його здібності і талант ані трохи не поступалися його старшим братам. Він заявив, що буде мститися за криваві розправи над болгарами імператора Василія II. У роки його правління болгарські війська не зазнавали поразок, на поле бою він майже завжди перемагав. Найвидатнішою з-поміж його битв стала , де його війська розгромили армію IV Хрестового походу і в результаті якого потрапив у полон тодішній імператор новоствореної Латинської імперії. За роки його правління Болгарське царство настільки зміцніло, що перед взяттям Костянтинополя хрестоносцями в 1204 році, він запропонував 100-тисячну армію ватажкам хрестоносного війська, якщо вони визнають його імператорський титул і суверенітет Болгарського царства.
Всі троє братів показали себе талановитими правителями і загинули в результаті битв, тільки смерть царя Калояна у битві заперечують деякі історики, так як за різними джерелами він загинув або у результаті перевороту, або через недовгу хворобу.
Правління Боріла
Після смерті Калояна на престол вступає цар Боріл. Історики припускають, що він був одним з організаторів змови проти Калояна. Після сходження на престол він починає гоніння на династію Асенів. Можливим претендентам на престол доводиться рятуватися втечею — серед них і майбутній цар Іван Асень II, син Івана Асеня I. Він тікає спочатку до половців, а потім — у Галицько-Волинське князівство. Правління Боріла характеризувалося повною дестабілізацією країни. Ряд феодалів проголосили свою незалежність, і Боріл розгубив багато з територій, що були відвойовані братами з династії Асенів (зокрема території навколо Пловдива, Белграда, Браничева та Ниша). Був скинутий з престолу у 1218 році, законним царем став Іван Асень II.
Правління Івана Асеня II
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekE0TDBsMllXNHRZWE5sYmkxSlNTMTZiMmR5WVdZdGNHOXlkSEpoYVhRdWFuQm5Mekl3TUhCNExVbDJZVzR0WVhObGJpMUpTUzE2YjJkeVlXWXRjRzl5ZEhKaGFYUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
У 1217 році із загоном найманців він повертається до Болгарії, бере Боріла в облогу в Тирново на 7 місяців, і, після падіння столиці, захоплює владу в країні. У 1218 році його проголошують болгарським царем.
Іван Асень II розуміє переваги династичних шлюбів, і з угорським королем Андрієм II був укладений шлюбний контракт між болгарським царем і дочкою Андрія II — Анною-Марією Угорською. Як придане Іван Асень II отримує спірні території — Бранічево та Белград. Його політика укладення династичних шлюбів для отримання територій, забезпечуючи гарні відносини з союзниками, робить Болгарію однією з найпотужніших країн континенту у цей період.
Іван Асень ІІ уклав договір з епірським деспотом Теодором Комніним проти Латинської імперії. Іван Асень II заключає династичний шлюб між однією з його дочок і Теодором Комніним, забезпечивши собі тимчасовий захист на південних кордонах царства.
Після смерті латинського імператора Роберта в 1228 році, на престол Латинської імперії мав зійти його малолітній брат Болдуїн. Іван Асень II, маючи віддалену спорідненість з Болдуїном, в надії на регентство пообіцяв звільнити для Болдуїна землі, зайняті ворогами, тобто східну частину Епірського деспотату.
У 1230 році побоювання Івана щодо нападу Епіра на Болгарію підтвердились, і військо Теодора Комніна вторглося до Болгарії. Дві армії зустрілися 9 березня 1230 року в битві під Клокотницею. Болгарський правитель проявив своє стратегічне і військове мистецтво у тому, що він зумів перемогти вороже військо, яке буле за чисельністю набагато більше ніж його. Комнін був ув'язнений разом із своєю сім'єю (потім був покараний осліпленням за спробу змови проти Івана), але полонених солдатів відпустили — майже безпрецедентний акт у військовій історії середньовічної Європи. Наслідком битви під Клокотницею стало те, що Епірський деспотат отримав залежність від Болгарського царства, і правителем у Салоніках був проголошений брат Теодора Комніна — .
Але на відміну від договору, укладеного раніше з Болгарією, регентом Болдуїна став , у минулому король Єрусалимського королівства. Тому Іван Асень II розірвав договір з Римською церквою і скасував діяльність Тирновського архієпископа Василя, який був настроєний проримськи. У відповідь на це папі Григорію IX вдалося переконати угорського короля Андрія II напасти на Болгарію. Угорці зайняли Белград і Бранічево, але були швидко розбиті болгарськім військом. Болгарія вступила в союз з новим сербським королем Стефаном Владиславом I і був укладений династичний шлюб між дочкою Івана Асена II і Владиславом. Цар повернувся до рішення справи з латинянами. Болгарія і Нікейська імперія почали вести переговори про спільні дії проти Латинської імперії. Іван Асень шукав вирішення цього питання у створенні незалежної Болгарської патріархії. Нікейський імператор (спадкоємець візантійського престолу) Іоанн III Дука Ватац навіть бачив союз з Болгарією задля можливості осади Костянтинополя військами обох країн. Був укладений династичний шлюб між дочкою Івана Асеня II Оленою (яка раніше була заручена з Болдуіном II) і спадкоємцем Нікейського престолу Феодором ІІ Ласкарісом. На соборі в Лампсаці (у той час знаходився в Нікеї) архієпископ був проголошений патріархом болгар. У 1235 році Константинополь був обложений, але ця облога не дала результату.
Після смерті Іван Асень II розірвав договор з Нікейською імперією і сподівався, що має зайняти місце імператора Латинської імперії. Болгари та латиняни уклали договір проти Нікейської імперії. Була взята в облогу фортеця Цурулум, але під час облоги Іван Асень II дізнався, що його дружина і патріарх померли від чуми. Іван Асень II вважав, що це нещастя було божою карою, і знову уклав договір з Нікейською імперією. За кілька років до своєї смерті Іван Асень II одружився з племінницею Теодора Комніна — Іриною Комніною. Болгарський цар помер у 1241 році, і з його смертю прийшов кінець розквіту Другого болгарського царства.
Влада та управління
В багатьох випадках зразком для болгарської влади та суду була Візантійська імперія. Верховна влада в країні належала царю, офіційний титул якого звучав так: «Христом Богом Імператор і Самодержець усіх болгар», іноді з додаванням «Романів» (тобто візантійських греків) і волохів. Значення також мало те, що він був царем всього болгарського народу, навіть тих болгар, що перебували за межами держави. Законодавча та виконавча влада була зосереджена в руках правителя. Якщо спадкоємець правителя був неповнолітнім, його регентом призначали матір.
До Ради бояр, яка також називалася Сінкліт (грец. Synklētos — сенат), входили бояри і Патріарх. Її завданням було обговорити важливі питання, що стосувалися зовнішньої та внутрішньої політики, такі як, зокрема, оголошення війни, формування союзу або укладення миру. Останнє слово завжди належало царю. Іноді збирали ради, на яких дворянство, духовенство та інші представники вищого рангу зазвичай обговорювали та засуджували єресі. Такі ради відбулись у 1211, 1350 та 1360 рр.
Адміністративний поділ
Основною адміністративною одиницею в XIII–XIV століттях була хора (хорá), яку замінили комітати, на які було поділено Перше Болгарське царство. Її керівник називався князем або кефалієм (грец. kephalē — голова) якого, як правило, призначав цар. Хора була розділена на катепанати (грец. katepanikon), які перебували під владою катепанів, і які безпосередньо підпорядковувались князям.
Економіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZoTDAxbFpHbGxkbUZzWDFSaGNtNXZkbTh1Y0c1bkx6SXdNSEI0TFUxbFpHbGxkbUZzWDFSaGNtNXZkbTh1Y0c1bi5wbmc=.png)
Болгарська середньовічна економіка не сильно відрізнялася від економіки інших країн Східної Європи і складалася в основному з сільського господарства, гірничодобувної промисловості, традиційних ремесел і торгівлі.
Сільське господарство
Основні сільськогосподарські райони країни були розташовані на Дунайських рівнинах і у Фракії. Серед зернових найпоширенішими були пшениця, ячмінь і просо. З XIII століття виросло значення вирощування овочів і фруктів, зокрема винограду. Основні виноробні райони були розташовані на Чорноморському узбережжі, вздовж Струми, на півдні Македонії. Було добре розвинене тваринництво, зокрема розведення овець, свиней і великої рогатої худоби. Пасовища були розділені на дві групи: зимові пасовища (долини) і літні пасовища (гори). У XIV столітті прибутковими галузями стали бджільництво і шовківництво.
Усі ліси в країні були розділені на два типи: ліси для вирубки (болг. бранища) і охоронювані ліси (болг. забели), в яких вирубка була заборонена.
Металургія та ремесла
У XII-XIV століттях почала швидко розвиватися металургія та гірничодобувна промисловість. В Болгарії виробляли різноманітне устаткування, зокрема молотки, плоскогубці, сокири, пили, верстати, а також різне озброєння. У XIII ст. саксонські шахтарі, які зробили добування руди більш ефективним і впровадили нові методи видобутку, прибули у Західну Болгарію. Вони населяли переважно регіони Чипровці і Кюстенділ. Також були відкриті золоті копальні в Родопських горах.
У середньовічній Болгарії були відомі близько 50 різних видів ремесел, найважливішими з яких були обробка шкір, виготовлення взуття, столярних виробів, ткацтво, виробництво продуктів харчування та напоїв (хліб, масло, олія, сир, вино тощо). Основними торговельними центрами були міста Тирново, Червен, Софія.
Друге Болгарське царство у 1241—1300 роках
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl4TDA1SVRTMUNSeTF3YUc5MGIwdHZibk4wWVc1MGFXNVVhV2d4TG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxT1NFMHRRa2N0Y0dodmRHOUxiMjV6ZEdGdWRHbHVWR2xvTVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Після смерті Івана Асеня II аж до остаточного захоплення Болгарії Османською імперією, на престол вступають слабкі правителі. Болгарське царство ніколи більше не було дієвим фактором на Балканському півострові і значно ослабло. У 1242 році Болгарія потрапила під монгольську навалу і змушена була платити данину Орді. Під тиском сусідів Болгарія втратила частину своїх земель. Візантія відвоювала Македонію та Північну Фракію, угорці — Белград. Поступово відокремилась Валахія і титул правителів Другого Болгарського царства скоротився з «царя Валахів і Болгар» до лише «царя Болгар».
До кінця XIII століття в результаті воєн і внутрішніх чвар Болгарія ослабла настільки, що в 1299 році син хана Ногая — Чака став ненадовго царем Болгарії. Проте хан Токта, що зайняв місце Ногая, через рік разом з військом вторгся в Болгарію. В результаті повстання під керівництвом Святослава, сина скинутого царя Георгія I Чака був убитий, і його голову відправили хану Токта. За це татари були настільки вдячні, що назавжди перестали здійснювати набіги в болгарські території, і данина була знята.
Правителі
- Коломан I Асень (1241—1246)
- Михайло II Асень (1246—1256)
- Коломан II Асень (1256)
- Міцо Асень (1256—1257)
- Костянтин I Асень (1257—1277)
- Івайло (1277—1279)
- Іван Асень III (1279)
- Георгій I Тертер (1280—1292)
- Смілець (1292—1298)
- Іван IV Смілець (1298—1300, спірно)
Друге Болгарське Царство у 1300—1323 роках
- Чака (1300)
- Феодор Святослав Тертер (1300—1321/2)
- Георгій II Тертер (1321/2-1323)
Друге Болгарське царство у 1323—1422 роках
- Михайло I Шишман (1323—1330)
- Іван Стефан (1330)
- Іван Олександр (1331—1371) — Друге Болгарське царство за часів правління Івана Олександра стрімко відновилося від іноземного вторгнення і громадянської війни. Наступний період став Золотим Століттям для середньовічної болгарської культури, і істотна кількість художніх творів пережило руйнівну дію часу.
- Іван Шишман (1371—1395; цар Тирновського царства)
- Іван Срацимір (1356—1396; цар Видинського князівства)
- Костянтин II Асень (1396—1422; цар Видинського князівства)
Добруджанське князівство (1325—1397)
Період падіння Другого Болгарського царства
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll3TDFObFkyOXVaRjlDZFd4bllYSnBZVzVmUlcxd2FYSmxYMkZtZEdWeVh6RXpOekV1Y0c1bkx6SXdNSEI0TFZObFkyOXVaRjlDZFd4bllYSnBZVzVmUlcxd2FYSmxYMkZtZEdWeVh6RXpOekV1Y0c1bi5wbmc=.png)
В цей період Друге Болгарське царство було поступово завойоване Османською імперією. Найважливіші дати:
- 1371 — Битва при Черномені
- 1389 — завоювання Софії
- 1395 — падіння Добруджанського князівства
- 1393 — падіння Тирновського царства
- 1396 — битва при Нікополі
- 1396/1422 — падіння Видинського князівства
Після падіння Видинського князівства Болгарія перестала існувати на п'ять століть.
Цікавим є факт, що після падіння Болгарського царства, незважаючи на повний контроль османів, номінально владу в Болгарії зберігав цар.
Протягом усього періоду панування Османської імперії болгарський герб офіційно використовували. Він був частиною офіційної угорської геральдики, а болгарський коронацйний прапор постійно використовували в процесі помазання і коронації нового монарха.
Джерела
- Хилендарски, Паисий, «История славянобългарска», 1762. Белова̀, Университетско издателство «Св. Климент Охридски», Софія, 2003 р. (болг.)
- В статті були також використані матеріали з болгарської та російської Вікіпедій.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 листопада 2009. Процитовано 11 лютого 2012.
- Kenrick, Donald (2004). Gypsies: From the Ganges to the Thames. Univ of Hertfordshire Press. Процитовано 20 лютого 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () (англ.) - [. Архів оригіналу за 20 жовтня 2014. Процитовано 11 лютого 2012. Енциклопедія Британніка (англ.)]
- [. Архів оригіналу за 27 травня 2013. Процитовано 11 лютого 2012. Британські документи іноземого призначення (англ.)]
- [. Архів оригіналу за 27 травня 2013. Процитовано 11 лютого 2012. Міфи і реалії у Східній Європі (англ.)]
- Румунія: кордон Європи, Луціан Бойя, стор. 62
- Правильніше з болгарської мови передавати як Іван Асе і, відповідно, Івана Асена.
- Internet Archive, John V. A. (John Van Antwerp) (1987). The late medieval Balkans : a critical survey from the late twelfth century to the Ottoman Conquest. Ann Arbor : University of Michigan Press. ISBN .
- Сакъзов, Ив. Средновековното манастирско стопанство в България- СБИД, 22, 1923/1924, с.221 (болг.)
- Ангелов, Д. По въпроса за стопанския облик на българските земи през XI—XII век ИП, 1950, с.431 (болг.)
- Снегаров, Ив. Неиздадени старобългаски жития- БДА, 3, 1953, 163—167 (болг.)
- Лишев Стр. Българския средновековен град, с.9 (болг.)
- [. Архів оригіналу за 22 січня 2012. Процитовано 11 лютого 2012. Иван Войников и Стоян Антонов, Титулни гербове на България (болг.)]
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Друге Болгарське царство
- http://www.sedmitza.ru/text/434319.html [ 29 листопада 2010 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Koordinati 43 04 pn sh 25 39 sh d 43 067 pn sh 25 650 sh d 43 067 25 650 Druge Bolgarske carstvo bolg Vtora blgarska drzhava serednovichne bolgarske carstvo yake isnuvalo v 1185 1396 U 1396 zavojovano Osmanskoyu imperiyeyu Druge Bolgarske carstvoPraporGerbData stvorennya zasnuvannya1185Korotka nazvaBlgariyaOficijna movastaroslov yanska movaKontinentYevropaStolicyaVeliko TirnovoForma pravlinnyaavtokratiyaMova komunikaciyibolgarska rumunska i greckaChas data pripinennya isnuvannya1396Plosha477 000 km Druge Bolgarske carstvo u VikishovishiIstoriya BolgariyiStarodavnistKaranovo kulturaKultura VinchaVarnenskij nekropolFrakiyaOdriske carstvoMeziyaSerednovichchyaBulgariPivdenni slov yaniVelika BulgariyaPershe Bolgarske carstvoZahidne Bolgarske carstvoDruge Bolgarske carstvoVidinske carstvoDobrudzhanske knyazivstvoOsmanska BolgariyaBolgariya u skladi Osmanskoyi imperiyiBolgarske nacionalne vidrodzhennyaKnyazivstvo BolgariyaShidna RumeliyaTretye Bolgarske carstvoNarodna Respublika BolgariyaRespublika BolgariyaPortal Bolgariya pereglyanutiobgovoritiredaguvatiNazviSuchasniki najchastishe vikoristovuvali nazvu Bolgariya Za chasiv pravlinnya Kaloyana bolgar inodi nazivayut volohami Papa Innokentij III ta inshi inozemci taki yak napriklad latinskij imperator Genrih I Flandrskij v oficijnih listah zgaduye derzhavu yak Bolgariyu i Bolgarsku Imperiyu U suchasnij istoriografiyi cya derzhava maye taki nazvi yak Druge Bolgarske carstvo Druga Bolgarska imperiya ta Druge Bolgarske korolivstvo na vidminu vid Pershogo Bolgarskogo carstva Takozh zustrichayetsya alternativnij variant yak napriklad Imperiya Volohiv ta Bolgar rizni varianti yakogo vklyuchayut Volosko Bolgarske carstvo Bolgaro Voloske carstvo abo Rumunsko Bolgarske carstvo ostannya nayavna tilki v rumunskij istoriografiyi PeredmovaBolgariya stala chastinoyu Vizantiyi z 1018 roku pislya rozgromu Pershogo Bolgarskogo carstva Bolgarska cerkva bula pidkorena Kostantinopolskomu patriarhu bagato znatnih rodiv buli pereseleni v azijsku chastinu imperiyi Bolgari postijno pidnimali povstannya proti Vizantiyi ale vsi voni buli podavleni Brati Ivan Todor i KaloyanPovstannya brativ Petra Ivana Asenya i Kaloyana vidnovilo bolgarsku derzhavnist priblizno z 1185 roku Brati Ivan Asen I i Petro IV stali spivpravitelyami Vijskovi diyi v osnovnomu veli pid kerivnictvom Ivana Asenya I yakij pokazav sebe bliskuchim polkovodcem i prosuvav svoyi vijska tam de buli vidsutni vizantijski tim samim legko zahoplyuyuchi oblasti ta mista Znovu stavshi nezalezhnoyu derzhava shvidko nabirala mic Brati Ivan ta Petro proponuvali navit vijskovu dopomogu vijskam III Hrestovogo pohodu dlya bezpechnogo prohodzhennya cherez vizantijski teritoriyi Pislya zagibeli oboh brativ prestol zajnyav yihnij molodshij brat Kaloyan Kaloyan pokazav sebe bliskuchim pravitelem jogo zdibnosti i talant ani trohi ne postupalisya jogo starshim bratam Vin zayaviv sho bude mstitisya za krivavi rozpravi nad bolgarami imperatora Vasiliya II U roki jogo pravlinnya bolgarski vijska ne zaznavali porazok na pole boyu vin majzhe zavzhdi peremagav Najvidatnishoyu z pomizh jogo bitv stala de jogo vijska rozgromili armiyu IV Hrestovogo pohodu i v rezultati yakogo potrapiv u polon todishnij imperator novostvorenoyi Latinskoyi imperiyi Za roki jogo pravlinnya Bolgarske carstvo nastilki zmicnilo sho pered vzyattyam Kostyantinopolya hrestonoscyami v 1204 roci vin zaproponuvav 100 tisyachnu armiyu vatazhkam hrestonosnogo vijska yaksho voni viznayut jogo imperatorskij titul i suverenitet Bolgarskogo carstva Vsi troye brativ pokazali sebe talanovitimi pravitelyami i zaginuli v rezultati bitv tilki smert carya Kaloyana u bitvi zaperechuyut deyaki istoriki tak yak za riznimi dzherelami vin zaginuv abo u rezultati perevorotu abo cherez nedovgu hvorobu Pravlinnya BorilaDokladnishe Boril Pislya smerti Kaloyana na prestol vstupaye car Boril Istoriki pripuskayut sho vin buv odnim z organizatoriv zmovi proti Kaloyana Pislya shodzhennya na prestol vin pochinaye goninnya na dinastiyu Aseniv Mozhlivim pretendentam na prestol dovoditsya ryatuvatisya vtecheyu sered nih i majbutnij car Ivan Asen II sin Ivana Asenya I Vin tikaye spochatku do polovciv a potim u Galicko Volinske knyazivstvo Pravlinnya Borila harakterizuvalosya povnoyu destabilizaciyeyu krayini Ryad feodaliv progolosili svoyu nezalezhnist i Boril rozgubiv bagato z teritorij sho buli vidvojovani bratami z dinastiyi Aseniv zokrema teritoriyi navkolo Plovdiva Belgrada Branicheva ta Nisha Buv skinutij z prestolu u 1218 roci zakonnim carem stav Ivan Asen II Pravlinnya Ivana Asenya IIDokladnishe Ivan Asen II Car Ivan Asen II U 1217 roci iz zagonom najmanciv vin povertayetsya do Bolgariyi bere Borila v oblogu v Tirnovo na 7 misyaciv i pislya padinnya stolici zahoplyuye vladu v krayini U 1218 roci jogo progoloshuyut bolgarskim carem Ivan Asen II rozumiye perevagi dinastichnih shlyubiv i z ugorskim korolem Andriyem II buv ukladenij shlyubnij kontrakt mizh bolgarskim carem i dochkoyu Andriya II Annoyu Mariyeyu Ugorskoyu Yak pridane Ivan Asen II otrimuye spirni teritoriyi Branichevo ta Belgrad Jogo politika ukladennya dinastichnih shlyubiv dlya otrimannya teritorij zabezpechuyuchi garni vidnosini z soyuznikami robit Bolgariyu odniyeyu z najpotuzhnishih krayin kontinentu u cej period Ivan Asen II uklav dogovir z epirskim despotom Teodorom Komninim proti Latinskoyi imperiyi Ivan Asen II zaklyuchaye dinastichnij shlyub mizh odniyeyu z jogo dochok i Teodorom Komninim zabezpechivshi sobi timchasovij zahist na pivdennih kordonah carstva Pislya smerti latinskogo imperatora Roberta v 1228 roci na prestol Latinskoyi imperiyi mav zijti jogo malolitnij brat Bolduyin Ivan Asen II mayuchi viddalenu sporidnenist z Bolduyinom v nadiyi na regentstvo poobicyav zvilniti dlya Bolduyina zemli zajnyati vorogami tobto shidnu chastinu Epirskogo despotatu U 1230 roci poboyuvannya Ivana shodo napadu Epira na Bolgariyu pidtverdilis i vijsko Teodora Komnina vtorglosya do Bolgariyi Dvi armiyi zustrilisya 9 bereznya 1230 roku v bitvi pid Klokotniceyu Bolgarskij pravitel proyaviv svoye strategichne i vijskove mistectvo u tomu sho vin zumiv peremogti vorozhe vijsko yake bule za chiselnistyu nabagato bilshe nizh jogo Komnin buv uv yaznenij razom iz svoyeyu sim yeyu potim buv pokaranij osliplennyam za sprobu zmovi proti Ivana ale polonenih soldativ vidpustili majzhe bezprecedentnij akt u vijskovij istoriyi serednovichnoyi Yevropi Naslidkom bitvi pid Klokotniceyu stalo te sho Epirskij despotat otrimav zalezhnist vid Bolgarskogo carstva i pravitelem u Salonikah buv progoloshenij brat Teodora Komnina Ale na vidminu vid dogovoru ukladenogo ranishe z Bolgariyeyu regentom Bolduyina stav u minulomu korol Yerusalimskogo korolivstva Tomu Ivan Asen II rozirvav dogovir z Rimskoyu cerkvoyu i skasuvav diyalnist Tirnovskogo arhiyepiskopa Vasilya yakij buv nastroyenij prorimski U vidpovid na ce papi Grigoriyu IX vdalosya perekonati ugorskogo korolya Andriya II napasti na Bolgariyu Ugorci zajnyali Belgrad i Branichevo ale buli shvidko rozbiti bolgarskim vijskom Bolgariya vstupila v soyuz z novim serbskim korolem Stefanom Vladislavom I i buv ukladenij dinastichnij shlyub mizh dochkoyu Ivana Asena II i Vladislavom Car povernuvsya do rishennya spravi z latinyanami Bolgariya i Nikejska imperiya pochali vesti peregovori pro spilni diyi proti Latinskoyi imperiyi Ivan Asen shukav virishennya cogo pitannya u stvorenni nezalezhnoyi Bolgarskoyi patriarhiyi Nikejskij imperator spadkoyemec vizantijskogo prestolu Ioann III Duka Vatac navit bachiv soyuz z Bolgariyeyu zadlya mozhlivosti osadi Kostyantinopolya vijskami oboh krayin Buv ukladenij dinastichnij shlyub mizh dochkoyu Ivana Asenya II Olenoyu yaka ranishe bula zaruchena z Bolduinom II i spadkoyemcem Nikejskogo prestolu Feodorom II Laskarisom Na sobori v Lampsaci u toj chas znahodivsya v Nikeyi arhiyepiskop buv progoloshenij patriarhom bolgar U 1235 roci Konstantinopol buv oblozhenij ale cya obloga ne dala rezultatu Pislya smerti Ivan Asen II rozirvav dogovor z Nikejskoyu imperiyeyu i spodivavsya sho maye zajnyati misce imperatora Latinskoyi imperiyi Bolgari ta latinyani uklali dogovir proti Nikejskoyi imperiyi Bula vzyata v oblogu fortecya Curulum ale pid chas oblogi Ivan Asen II diznavsya sho jogo druzhina i patriarh pomerli vid chumi Ivan Asen II vvazhav sho ce neshastya bulo bozhoyu karoyu i znovu uklav dogovir z Nikejskoyu imperiyeyu Za kilka rokiv do svoyeyi smerti Ivan Asen II odruzhivsya z pleminniceyu Teodora Komnina Irinoyu Komninoyu Bolgarskij car pomer u 1241 roci i z jogo smertyu prijshov kinec rozkvitu Drugogo bolgarskogo carstva Vlada ta upravlinnyaV bagatoh vipadkah zrazkom dlya bolgarskoyi vladi ta sudu bula Vizantijska imperiya Verhovna vlada v krayini nalezhala caryu oficijnij titul yakogo zvuchav tak Hristom Bogom Imperator i Samoderzhec usih bolgar inodi z dodavannyam Romaniv tobto vizantijskih grekiv i volohiv Znachennya takozh malo te sho vin buv carem vsogo bolgarskogo narodu navit tih bolgar sho perebuvali za mezhami derzhavi Zakonodavcha ta vikonavcha vlada bula zoseredzhena v rukah pravitelya Yaksho spadkoyemec pravitelya buv nepovnolitnim jogo regentom priznachali matir Do Radi boyar yaka takozh nazivalasya Sinklit grec Synkletos senat vhodili boyari i Patriarh Yiyi zavdannyam bulo obgovoriti vazhlivi pitannya sho stosuvalisya zovnishnoyi ta vnutrishnoyi politiki taki yak zokrema ogoloshennya vijni formuvannya soyuzu abo ukladennya miru Ostannye slovo zavzhdi nalezhalo caryu Inodi zbirali radi na yakih dvoryanstvo duhovenstvo ta inshi predstavniki vishogo rangu zazvichaj obgovoryuvali ta zasudzhuvali yeresi Taki radi vidbulis u 1211 1350 ta 1360 rr Administrativnij podil Osnovnoyu administrativnoyu odiniceyu v XIII XIV stolittyah bula hora hora yaku zaminili komitati na yaki bulo podileno Pershe Bolgarske carstvo Yiyi kerivnik nazivavsya knyazem abo kefaliyem grec kephale golova yakogo yak pravilo priznachav car Hora bula rozdilena na katepanati grec katepanikon yaki perebuvali pid vladoyu katepaniv i yaki bezposeredno pidporyadkovuvalis knyazyam EkonomikaMapa serednovichnogo Tirnovo Bolgarska serednovichna ekonomika ne silno vidriznyalasya vid ekonomiki inshih krayin Shidnoyi Yevropi i skladalasya v osnovnomu z silskogo gospodarstva girnichodobuvnoyi promislovosti tradicijnih remesel i torgivli Silske gospodarstvo Osnovni silskogospodarski rajoni krayini buli roztashovani na Dunajskih rivninah i u Frakiyi Sered zernovih najposhirenishimi buli pshenicya yachmin i proso Z XIII stolittya viroslo znachennya viroshuvannya ovochiv i fruktiv zokrema vinogradu Osnovni vinorobni rajoni buli roztashovani na Chornomorskomu uzberezhzhi vzdovzh Strumi na pivdni Makedoniyi Bulo dobre rozvinene tvarinnictvo zokrema rozvedennya ovec svinej i velikoyi rogatoyi hudobi Pasovisha buli rozdileni na dvi grupi zimovi pasovisha dolini i litni pasovisha gori U XIV stolitti pributkovimi galuzyami stali bdzhilnictvo i shovkivnictvo Usi lisi v krayini buli rozdileni na dva tipi lisi dlya virubki bolg branisha i ohoronyuvani lisi bolg zabeli v yakih virubka bula zaboronena Metalurgiya ta remesla U XII XIV stolittyah pochala shvidko rozvivatisya metalurgiya ta girnichodobuvna promislovist V Bolgariyi viroblyali riznomanitne ustatkuvannya zokrema molotki ploskogubci sokiri pili verstati a takozh rizne ozbroyennya U XIII st saksonski shahtari yaki zrobili dobuvannya rudi bilsh efektivnim i vprovadili novi metodi vidobutku pribuli u Zahidnu Bolgariyu Voni naselyali perevazhno regioni Chiprovci i Kyustendil Takozh buli vidkriti zoloti kopalni v Rodopskih gorah U serednovichnij Bolgariyi buli vidomi blizko 50 riznih vidiv remesel najvazhlivishimi z yakih buli obrobka shkir vigotovlennya vzuttya stolyarnih virobiv tkactvo virobnictvo produktiv harchuvannya ta napoyiv hlib maslo oliya sir vino tosho Osnovnimi torgovelnimi centrami buli mista Tirnovo Cherven Sofiya Druge Bolgarske carstvo u 1241 1300 rokahKostyantin I Asen 1257 1277 Pislya smerti Ivana Asenya II azh do ostatochnogo zahoplennya Bolgariyi Osmanskoyu imperiyeyu na prestol vstupayut slabki praviteli Bolgarske carstvo nikoli bilshe ne bulo diyevim faktorom na Balkanskomu pivostrovi i znachno oslablo U 1242 roci Bolgariya potrapila pid mongolsku navalu i zmushena bula platiti daninu Ordi Pid tiskom susidiv Bolgariya vtratila chastinu svoyih zemel Vizantiya vidvoyuvala Makedoniyu ta Pivnichnu Frakiyu ugorci Belgrad Postupovo vidokremilas Valahiya i titul praviteliv Drugogo Bolgarskogo carstva skorotivsya z carya Valahiv i Bolgar do lishe carya Bolgar Do kincya XIII stolittya v rezultati voyen i vnutrishnih chvar Bolgariya oslabla nastilki sho v 1299 roci sin hana Nogaya Chaka stav nenadovgo carem Bolgariyi Prote han Tokta sho zajnyav misce Nogaya cherez rik razom z vijskom vtorgsya v Bolgariyu V rezultati povstannya pid kerivnictvom Svyatoslava sina skinutogo carya Georgiya I Chaka buv ubitij i jogo golovu vidpravili hanu Tokta Za ce tatari buli nastilki vdyachni sho nazavzhdi perestali zdijsnyuvati nabigi v bolgarski teritoriyi i danina bula znyata Praviteli Koloman I Asen 1241 1246 Mihajlo II Asen 1246 1256 Koloman II Asen 1256 Mico Asen 1256 1257 Kostyantin I Asen 1257 1277 Ivajlo 1277 1279 Ivan Asen III 1279 Georgij I Terter 1280 1292 Smilec 1292 1298 Ivan IV Smilec 1298 1300 spirno Druge Bolgarske Carstvo u 1300 1323 rokahChaka 1300 Feodor Svyatoslav Terter 1300 1321 2 Georgij II Terter 1321 2 1323 Druge Bolgarske carstvo u 1323 1422 rokahMihajlo I Shishman 1323 1330 Ivan Stefan 1330 Ivan Oleksandr 1331 1371 Druge Bolgarske carstvo za chasiv pravlinnya Ivana Oleksandra strimko vidnovilosya vid inozemnogo vtorgnennya i gromadyanskoyi vijni Nastupnij period stav Zolotim Stolittyam dlya serednovichnoyi bolgarskoyi kulturi i istotna kilkist hudozhnih tvoriv perezhilo rujnivnu diyu chasu Ivan Shishman 1371 1395 car Tirnovskogo carstva Ivan Sracimir 1356 1396 car Vidinskogo knyazivstva Kostyantin II Asen 1396 1422 car Vidinskogo knyazivstva Dobrudzhanske knyazivstvo 1325 1397 Balik 1366 Dobrotica 1366 1385 Ivanko 1385 1397 Period padinnya Drugogo Bolgarskogo carstvaBolgariya pislya pravlinnya Ivana Oleksandra 1371 V cej period Druge Bolgarske carstvo bulo postupovo zavojovane Osmanskoyu imperiyeyu Najvazhlivishi dati 1371 Bitva pri Chernomeni 1389 zavoyuvannya Sofiyi 1395 padinnya Dobrudzhanskogo knyazivstva 1393 padinnya Tirnovskogo carstva 1396 bitva pri Nikopoli 1396 1422 padinnya Vidinskogo knyazivstva Pislya padinnya Vidinskogo knyazivstva Bolgariya perestala isnuvati na p yat stolit Cikavim ye fakt sho pislya padinnya Bolgarskogo carstva nezvazhayuchi na povnij kontrol osmaniv nominalno vladu v Bolgariyi zberigav car Protyagom usogo periodu panuvannya Osmanskoyi imperiyi bolgarskij gerb oficijno vikoristovuvali Vin buv chastinoyu oficijnoyi ugorskoyi geraldiki a bolgarskij koronacjnij prapor postijno vikoristovuvali v procesi pomazannya i koronaciyi novogo monarha DzherelaHilendarski Paisij Istoriya slavyanoblgarska 1762 Belova Universitetsko izdatelstvo Sv Kliment Ohridski Sofiya 2003 r bolg V statti buli takozh vikoristani materiali z bolgarskoyi ta rosijskoyi Vikipedij Div takozhIstoriya Bolgariyi Pershe Bolgarske carstvoPrimitki Arhiv originalu za 10 listopada 2009 Procitovano 11 lyutogo 2012 Kenrick Donald 2004 Gypsies From the Ganges to the Thames Univ of Hertfordshire Press Procitovano 20 lyutogo 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya angl Arhiv originalu za 20 zhovtnya 2014 Procitovano 11 lyutogo 2012 Enciklopediya Britannika angl Arhiv originalu za 27 travnya 2013 Procitovano 11 lyutogo 2012 Britanski dokumenti inozemogo priznachennya angl Arhiv originalu za 27 travnya 2013 Procitovano 11 lyutogo 2012 Mifi i realiyi u Shidnij Yevropi angl Rumuniya kordon Yevropi Lucian Bojya stor 62 Pravilnishe z bolgarskoyi movi peredavati yak Ivan Ase i vidpovidno Ivana Asena Internet Archive John V A John Van Antwerp 1987 The late medieval Balkans a critical survey from the late twelfth century to the Ottoman Conquest Ann Arbor University of Michigan Press ISBN 978 0 472 10079 8 Sakzov Iv Srednovekovnoto manastirsko stopanstvo v Blgariya SBID 22 1923 1924 s 221 bolg Angelov D Po vprosa za stopanskiya oblik na blgarskite zemi prez XI XII vek IP 1950 s 431 bolg Snegarov Iv Neizdadeni staroblgaski zhitiya BDA 3 1953 163 167 bolg Lishev Str Blgarskiya srednovekoven grad s 9 bolg Arhiv originalu za 22 sichnya 2012 Procitovano 11 lyutogo 2012 Ivan Vojnikov i Stoyan Antonov Titulni gerbove na Blgariya bolg PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Druge Bolgarske carstvo http www sedmitza ru text 434319 html 29 listopada 2010 u Wayback Machine